Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до « САМСУНГ ЕЛЕКТРОНІКС КО.ЛТД.» та Товариства з обмеженою відповідальністю « САМСУНГ ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА КОМПАНІ» про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 червня 2011 рокі він придбав холодильник вартістю 6544 гривни. Товар ним використовувався відповідно до правил його експлуатації, проте в період строку гарантійного обслуговування товар з незалежних від нього причин зламався. У встановленому законом порядку він звернувся до територіального відділення сервісного центру « Самсунг Електронікс КО. ЛТД» для безкоштовного сервісного обслуговування. При огляді товару було виявлено недоліки, які не можливо було усунути. Після цього позивач звернувся з метою заміни товару, отримав відмову та вимушений був звернутися до суду. За результатами розгляду справи було затверджено мирову угоду. Проте в тексті мирової угоди мова не йшла про компенсацію моральної шкоди. Тому позивач звертається до суду зазначає, що діями відповідачів йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 8555 гривен та просить стягнути на його користь дану шкоду з відповідачів солідарно. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав до суду заперечення по суті позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Під час судового розгляду судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем виникли відносини у відповідно до договору купівлі- продажу холодильника « Самсунг» RL 44ECPS 1, серійний номер А 41641AZ 700136K вартістю 6544 гривни від 18 червня 2011 року. Гарантійний строк встановлений впродовж 12 місяців від дня продажу, безкоштовне обслуговування 36 місяців, строк служби 5 років. В період гарантійного строку даний холодильник вийшов з ладу. Відповідно до акту № 561000906801 від 25 березня 2013 року в товарі був виявлений недолік у вигляді підвищеного шуму, товар був списаний внаслідок « неможливості усунення недоліку зважаючи на те, що він знаходиться у запіненій зоні. 28.03.2013 позивач звернувся до територіального відділення СЦ « Самсунг» з метою заміни товару на аналогічний. Йому було відмовлено в цьому Відповідно до мирової угоди від 20 вересня 2013 року матеріальні питання позивача та відповідачів були урегульовані. За результатами дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог, з наступного. Існуючий між сторонами спір виник з приводу відносин щодо відшкодування шкоди, завданої недоліком товару. Ці правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані нормами параграфу 3 глави 82 Цивільного кодексу України, та ст. 16 Закону України „Про захист прав споживачів". Відповідно до ч. 1 ст. 1209 Цивільного кодексу України, продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. В силу ч. 1 ст. 1210 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок недоліків товарів, підлягає відшкодуванню, за вибором потерпілого, продавцем або виготовлювачем товару. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України „Про захист прав споживачів" в редакції Закону України N 3161-IV від 1 грудня 2005 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено коло обставин, які має довести споживач, звертаючись з вимогою про відшкодування шкоди, завданої недоліком проданого товару. Так, споживач має довести наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом. Наведене свідчить про підтвердження позивачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує його право на відшкодування шкоди, завданої недоліком проданого товару. Згідно ч. 2 ст. 1209 Цивільного кодексу України, продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару (результатів робіт, послуг). Відповідачем не надано до суду жодних доказів тому, що завдана позивачу шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення позивачем правил користування або зберігання товару. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то при прийнятті судового рішення в цій частині суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, у випадку завдання шкоди небезпечною для життя та здоров'я продукцією. Проте відповідно до ППВСУ « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року № 5, якщо вимоги про відшкодування моральної шкоди не вирішувались разом з вимогами про застосування інших заходів захисту прав споживачів, пред'явлення їх у подальшому окремо не суперечить правилам ст. 24 Закону. Моральна шкода позивачеві була завдана порушенням його права на належну якість продукції та виявилась у втратах немайнового характеру. Ситуація, що стала підставою цього позову, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю. Вона створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани та змінює звичайний життєвий устрій (необхідність участі в судовій тяганині, відвідування експертних, судових органів). Відстоювання своїх цивільних прав займає в позивача тривалий час, потребує значних фізичних та психологічних сил. Внаслідок обставин, що є предметом розгляду в цій справі, позивач зазнав значних матеріальних збитків, які, в свою чергу обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості його життєдіяльності, професійної діяльності. При цьому, суд вважає, що заявлена позивачем сума компенсації моральної шкоди в розмірі 8555,00 грн. не є співмірною з тими негативними наслідками, що наступили для позивача, та не відповідає критерію розумності. Оцінивши встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, суд дійшов висновку, що достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань позивача буде сума в розмірі 1000,00 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: partial