Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - [PERSON] про визначення права власності на майно в порядку спадкування. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його дід - [PERSON], [INFO], його спадкоємцем за заповітом від 03 березня 2004 року щодо нерухомого майна - будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що знаходиться в с. Михайлівка Канівського р-ну Черкаської обл. є він, як онук. Окрім вказаного майна дід за життя володів ? частиною квартири [ADDRESS] що у Дарницькому районі м. Києва, а інша ? частка належить йому, як співвласнику, тобто за життя діда вони володіли вказаною квартирою на праві спільної власності, що підстверджується Свідоцтвом про право власності від 16 лютого 2012 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації згідно з Розпорядженням (наказом) від 16 лютого 2012 року № 53503, й мешкали разом. Проте, право власності на свою частку квартири у визначеному законом порядку дід не зареєстрував в КМБІ, оскільки тяжко хворів, хоча й мав документи на вказане майно. В липні 2014 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлим, проте 19 вересня 2014 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири з тих підстав, що померлий за свого життя не зареєстрував своє право власності на вказане майно у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права звернення до суду за захистом порушеного/невизнаного права, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом. При цьому, його батько - [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті діда, відмовився від права на спадкування частки квартири, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву від 14 липня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: визнати за ним право власності в порядку спадкування на на ? частину квартири [ADDRESS] що у Дарницькому районі м. Києва, після померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 15). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та погодженням позивача. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.14). Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог (а.с.12). За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлого [PERSON], [INFO], який є спадкоємцем за заповітом від 03 березня 2004 року щодо нерухомого майна - будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що знаходиться в с. Михайлівка Канівського р-ну Черкаської обл. (а.с.26, 27, 28). [INFO] року помер дід позивача [PERSON] у віці 93 років (а.с.4), його спадкоємцем за заповітом від 03 березня 2004 року щодо нерухомого майна - будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що знаходиться в с. Михайлівка Канівського р-ну Черкаської обл., є позивач, як онук (а.с.39). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За вказаним заповітом [PERSON] заповів позивачу належне йому вказане майно. Окрім вказаного майна [PERSON] за життя володів ? частиною квартири [ADDRESS] що у Дарницькому районі м. Києва, а інша ? частка належить позивачу, як співвласнику, тобто за життя дід позивача та позивач володіли вказаною квартирою на праві спільної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 16 лютого 2012 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації згідно з Розпорядженням (наказом) від 16 лютого 2012 року № 53503 (а.с.17). Проте право власності на свою частку квартири у визначеному законом порядку дід позивача не зареєстрував в КМБІ, оскільки тяжко хворів, хоча й мав документи на вказане майно. В липні 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлим (а.с.21), проте 19 вересня 2014 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири з тих підстав, що померлий за свого життя не зареєстрував своє право власності на вказане майно у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права звернення до суду за захистом порушеного/невизнаного права (а.с.6). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ст.1226 ЦК України). При цьому, батько позивача - [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON], відмовився від права на спадкування частки квартири, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву від 14 липня 2014 року (а.с.22). Оскільки судом встановлено, що померлий [PERSON] на законних підставах за життя володів ? частиною квартири [ADDRESS] що у Дарницькому районі м. Києва, згідно Свідоцтва про право власності від 16 лютого 2012 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації згідно з Розпорядженням (наказом) від 16 лютого 2012 року № 53503, є всі правові підстави для визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на вказне майно. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси. У спадкоємців не виникає спору щодо часток прийняття спадщини та щодо права інших осіб, які претендують на право спадкування майна після смерті померлого, оскільки позивач являється єдиними спадкоємцем, як онук. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1226, 1233, 1258 ЦК України

Outcome: approved