Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 07 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № BL23715. За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1700, 00 доларів США на строк до 25 лютого 2013 року. Банк зобов'язання за кредитом виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах визначених договором. Відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв'язку із чим 07.12.2010 року між сторонами укладено Угоду про припинення зобов'язань за договором № CL23715 від 07.03.2008 року, за умови в перід з 07.12.2010 року по 07.11.2012 року включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 1348, 49 дол. США згідно графіку. Однак відповідачем проігноровано дану угоду та не виконано зобов'язання по ній, а тому відповідно до умов угоди, фактично внесені [PERSON] платежі були направлені шляхом списання на погашення зобов'язань за основним рахунком із застосування черговості погашення. У зв'язку із неналежним виконанням за відповідачем виникла заборгованість, яка згідно розрахунку на 27.01.2016 року становить 5939, 77 дол. США і складається із: 1371, 07 дол. США простроченої забргованості по сумі кредиту, 404, 94 дол. США відсотківта 4158,76 доларів США за підвищені відсотки, яку просить суд стягнути в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а справу заслухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути в його відсутності, однак в запереченні проти позову просить застосувати строк позовної давності, зазначивши, що строк подачі позову минув ще 07.11.2012 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права. Відповідно до ст.ст. 266, 267 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо) і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підстави для відмови у позові. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № BL23715. За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1700, 00 доларів США на строк до 25 лютого 2013 року. Банк зобов'язання за кредитом виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах визначених договором. Відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв'язку із чим згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за даним кредитним договором станом на 27.01.2016 року становить 5939, 77 дол. США і складається із: 1371, 07 дол. США простроченої забргованості по сумі кредиту та 4 158, 56 дол. США відсотків. 07.12.2010 року між сторонами укладено Угоду про припинення зобов'язань за договором № CL23715 від 07.03.2008 року та пунктом 2.1. передбачено, що відповідач зобов'язаний в період з 07.12.2010 року по 07.11.2012 року включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 1348, 49 дол. США. Однак, відповідач не виконував вищезазначену угоду з часу підписання, а тому у позивача з часу невиконання зобов"язання виникло право на пред"явлення позову, яким позивач у встановлені законом строки не звернувся. Відповідно до розрахунків доданих до матеріалів справи відповідач припинив здійснювати платежі на погашення заборговансті за кредитним договором після спливу шести місяців з часу отримання кредиту. Таким чином право позивача щодо повернення кредиту було порушено ще у жовтні 2008 року, а тому строк позовної давності по кредитному договору слід рахувати з жовтня 2008 року по жовтень включно 2011 року. Судом встановлено, що позивач за захистом свого права звернувся в суд 11 лютого 2016 року про стягнення боргу з відповідача, але з пропущення строку позовної давності тобто через чотири роки після виникнення права на позов по кредиту від 07 березня 2008 року та два роки після укладення угоди від 07 грудня 2010року про припинення зобов"язань, що є підставою відповідно до вимог ст. 267 ЦК України для відмови у позові у зв'язку із спливом строків позовної давності. Встановлене судом підтверджується розрахунком забрговансті за кредитним договором, кпією кредитного договору, копією угоди про припинення зобов'язань за кредитним договором, копією меморіального ордеру та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та

Outcome: dismissed