Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Сасів в особі Сасівської сільської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його баба- [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно. Він є єдиним спадкоємцем, інші на спадщину не претендують. У строк, визначений для подання заяви про прийняття спадщини, він не звернувся, оскільки не знав про існування заповіту, який згодом випадково був найдений на горищі його будинку. При зверненні до нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, мотивуючи тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. У зв'язку з цим вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважної причини. В зв"язку з цим просить позов задоволити. Представник позивача по довіреності вимоги позову підтримав та дав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач - Сасівська сільська рада Львівської області, в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, вимоги позову визнала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що вона підтримує та визнає вимоги заяви [PERSON] Про те що існує заповіт вони дізналися випадково, коли знайшли його на горищі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги позову визнали повністю. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачкою позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені доказами, зібраними по справі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], позивач [PERSON] є онуком [PERSON] Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема площею 1,5704 га , що знаходиться на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області.Вказане підтверджується спадковою справою № 25/2018 до майна померлої [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача суд визнає поважними причини пропуску останнім цього строку. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved