Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь отримані та неправомірно присвоєні грошові кошти [PERSON] з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 1914,75 доларів США та 39416,50 грн. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 642,14 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що в квітні 2011 року він, як власник земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приєднався до ініціативно групи, до якої належав попередній власник вказаної земельної ділянки [PERSON]. Позивач зазначає, що вказана ініціативна група організована [PERSON] з метою проведення розроблення та узгодження Проектно-кошторисної документації; Технічних умов для деяких земельних ділянок, що знаходяться по [ADDRESS] в м. Києві; закупівлі матеріалів для приєднання та підключення електроустановок кожного окремого учасника ініціативної групи до електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Оскільки, позивач був включений в зазначену ініціативну групу, ним було сплачено грошові кошти у наступних сумах: 2 липня 2011 року - 1000 доларів США за проектні роботи; 22 жовтня 2011 року - 31000 грн. та 500 доларів США - оплата матеріалів, що підтверджується розпискою [PERSON] від 02.07.2011 року та 22.10.2011 року. Проте станом на 20.10.2014 року відповідачем на надано відповідних документів позивачу, що підтверджують виконання розроблених та узгоджених Проектно-кошторисних документацій, Технічних умов та закупівель матеріалів для приєднання та підключення електроустановок до електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Київенерго» по земельній ділянці, яка належить позивачу. Таким чином, оскільки, відповідач не виконав обов'язків покладених на нього ініціативною групою для проведення електроенергії та не повернув кошти отримані відповідно до розписки, у [PERSON] станом на 20.10.2014 року виникла заборгованість в розмірі 1914,75 доларів США та 39416,50 грн., з яких: 1000,00 доларів США - кошти отримані 02.07.2011 року на виконання робіт; 500,00 доларів США - коштритримані 22.10.2011 року на виконання робіт; 414,75 доларів США - інфляційні нарахування та 3% річних; 31000,00 грн. - кошти отримані 22.10.2011 року на виконання робіт; 8416,50 грн. - інфляційні нарахування та 3% річних. Представники позивача в судовому засіданні позонві вимоги підтримали та просили їх задоволення. В подальшому представник позивача в судове засідання не не з'явилась, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомленний належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач є власником земельної ділянки в . [ADDRESS] поперднім власником якої є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається , що 20.04.2011 року ПАТ " Київенерго" та [PERSON] укладений Договір про приєднання до електричних мереж 13736/45588/25/62272 відповідно до якого власник здійснює приєднання та підключення електроустановок Замовника до своїх електричних мереж після виконання замовником за власний рахунок розроблення та узгодження проектно-коншторисної документації згідно з Технічними умовами; технічних умов № 45588/25 у повному обсязі; укладення договору про постачання або користування електричною енергією та у необхідних випадках договору про спільне використанн технологічних електричних мереж або договору про технічне забезпечення електропостачання. У позові позивач посилається на те, що квітні 2011 року він, як власник земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приєднався до ініціативно групи, до якої належав попередній власник вказаної земельної ділянки [PERSON], яка в свою чергу була організована [PERSON] з метою проведення розроблення та узгодження Проектно-кошторисної документації; Технічних умов для деяких земельних ділянок, що знаходяться по [ADDRESS] в м. Києві; закупівлі матеріалів для приєднання та підключення електроустановок кожного окремого учасника ініціативної групи до електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Відповідно до розписки , яка міститься в матеріалах справи, з метою виконання робіт по вказаному вище Договору відповідачем, позивачем останньому було надано грошові кошти у наступних сумах: 2 липня 2011 року - 1000 доларів США на виконання проектних робіт; 22 жовтня 2011 року - 31000 грн. та 500 доларів США - на оплату матеріалів. Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг стосовно організації виконання умов Договору про приєднання до електричних мереж у зв"язку із чим позивачем відповідачу були передані кошти для реалізаці дій, визначених у Договорі у розмірі, що вказані у наданій [PERSON] розписці. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, оскільки відповідач не виконав покладених на нього обов'язків та не повернув позивачу кошти, суд вважає що позовні вимоги в частині повернення коштів переданих відповідно до розписки від 02.07.2011 року та 22.10.2011 року підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 31 тис. грн., та 1 500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 35 160,00 грн., виходячи із розрахунку 1 долар США=23,44 грн., що у загальному розмірі становить 66 160,00 грн. Згідно ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також інфляційні витрати у розмірі 6 100,34 грн. за період прострочення з 22.10.2011 року по 20.10.2014 рік, та 3% річних, відповідно до наданого [PERSON] розрахунку у розмірі 146,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3 428,10 грн. за курсом НБУ станом на 31.03.2015 рік, а також три відсотки річних у розмірі 2 867,50 грн. обрахованих по переданій сумі в гривненому еквіваленті , що становить 31000,00 грн. Таким чином у загальному розмірі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 78 555,94 грн. ( 66160,00 грн./сума боргу/+ 6 100,34 грн./ інфляційне нарахування/+ 2 867,50 грн. + 3428,10 грн./три відсотки річних). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, не виконавши належним чином свої зобов'язання за договором, порушив права позивача, що передбачені договором та чинним законодавством України, а тому вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 642,14 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача, а з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 143,41 грн., що є різницею між сплаченим судовим збором та сумою, що підлянала сплаті при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved