Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

01 грудня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача вказує, що 26 липня 2018 року між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та [PERSON] укладено кредитний договір № 945637415, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти. 28 листопада 2018 року між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 945637415. 03 січня 2019 року між ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС передає ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року до договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9035,33 грн., яка складається із: - 7287, 99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1747, 34 грн сума заборгованості за відсотками. Позивач\~ просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ ФК ЄАПБ\~ заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. 25 березня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача, адвокат Яременко О. Є., вказав, що договір № 945637415 від 26.07.2018 року разом із додатками до нього та додатковими угодами, [PERSON] ніколи не укладав ні у письмовій формі, ні у електронній формі, оскільки на цих документах відсутній його підпис та будь яких доказів про застосування інших видів підписів, відповідно до вимог ЗУ Про електронну комерцію позивачем не надано. Крім того, відповідач кредитних грошей від первісного кредитора ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА не отримував, що підтверджується відсутністю первинних документів, які б підтверджували передачу відповідачеві будь-яких коштів на умовах кредиту. Надані суду докази, а саме розрахунок суми заборгованості та реєстр прав вимоги не є документами, які підтверджують наявність будь-яких кредитних зобов`язань відповідача перед позивачем або третіми особами. Окрім того зазначив, що позивачем не було належним чином повідомлено відповідача про відступлення прав вимоги за кредитним договором, що підтверджується відсутністю доказів його надсилання. Таким чином, відносин позики чи кредиту між відповідачем та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА і відповідно право вимоги за договором факторингу у позивача ТОВ ФК ЄАПБ не виникло, а тому в задоволенні позову прохає відмовити.\~\~ 09 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, ТОВ\~ ФК ЄАПБ, в якій останній зазначив, що кредитний договір між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та відповідачем був укладений в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог законодавства. Окрім того, відповідач здійснив всі дії необхідні в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА з метою укладення кредитного договору. Також додав, що законодавство України не передбачає обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги, оскільки таке повідомлення має інформаційний характер та не змінює умов кредитного договору. Також зазначив, що в разі необхідності суд може витребувати необхідні докази щодо укладення кредитного договору в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Враховуючи вищевикладене, прохав суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2020 року провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання\~ про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] та його представник, адвокат Яременко О. Є., будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без участі сторони відповідача. Прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Із наданого представником позивача договору № 945637415 вбачається, що 26 липня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит в сумі 7290 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 29 днів. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту (а.с.5-6). Також суду надано додаткові угоди\~\~ від 21 серпня 2018 року та 18 вересня 2018 року ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА зі змісту яких вбачається, що між товариством та [PERSON] укладено\~ додаткові угоди до договору № 945637415, відповідно до яких продовжено строк виконання зазначеного договору (а.с.7-8). При\~ цьому,\~ на\~ вказаних\~ вище\~ договорах\~ відсутні\~ будь - які\~ підписи\~ сторін\~ ( відсутній підпис [PERSON] , а також логін та пароль при укладенні електронного договору). 28 листопада 2018 року між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 945637415 (а.с.9). 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] згідно кредитного договору № 945637415 (а.с.98-102). 30 січня 2019 року між ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ\~ укладено\~ додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС передає ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.103-104). Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] в сумі 9739, 54 гривень (а.с.105-107). Із наданого суду повідомлення від 08 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 945637415 від 26 липня 2018 року та про необхідність сплати заборгованості (а.с.13). Доказів про направлення такого повідомлення та про отримання його [PERSON] суду не надано. З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 945637415 від 26 липня 2018 року вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем у сумі 9035,33 гривень, яка складається із: - 7287, 99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1747, 34 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.14). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Надані суду примірники договору № 945637415 та додаткових угод від 21 серпня 2018 року та 18 вересня 2018 року відсутні будь-які підтвердження погодження [PERSON] умов договору. Крім цього суду не надано підтвердження про перерахування [PERSON] коштів за кредитним договором № 945637415. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статтей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~ договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, позивачем на підтвердження заборгованості за договором № 945637415 від 26 липня 2018 року надано розрахунок суми заборгованості за період з 30.01.2019 року по 31.10.2020 року та витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року. Однак ці докази не підтверджують укладення сторонами кредитного договору та наявність у відповідача порушеного грошового зобов`язання та заборгованості за кредитним договором № 945637415 від 26 липня 2018 року. Суд звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного суду України в постанові від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц Відповідно до п.2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 30.12.1998 року № 566, первинні документи фіксують факти здійснення операцій з грошовими коштами. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Залежно від виду операції первинні документи банку поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використосвуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій. До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами НБУ. Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Регістри бухгалтерського обліку повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Крім того, загальні вимоги до оформлення касових документів при проведенні касових операцій в банків з клієнтами визначені ч.1 гл. 1 розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку від 14.08.2003 року № 337 та пп 5.1- 5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою НБУ від 18.06.2003 року № 254. До них належать заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, а також рахунки на сплату платежів та документи, встановлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівці. Однак суду вищезазначені докази не були надані. Крім цього в пункті 10.3 Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА зазначено, що всі платежі та розрахунки зазначені у цих правилах та у договорі, здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів (а.с.108-109). Відповідно п.1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Дана Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера, платіжного доручення, платіжної вимоги-доручення, платіжної вимоги, розрахункового чека, інкасового доручення (розпорядження). Електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами. З урахуванням вищевикладеного, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями вказаної Інструкції, який заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу та містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документу банком платника. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 945637415 від 26 липня 2018 року. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином обов`язок довести факт отримання відповідачем коштів належить позивачеві. З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання представника позивача у відповіді на відзив про те, що в разі необхідності суд може витребувати необхідні документи. Відповідо до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючви вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем не надано належних доказів, на підтвердження перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок відповідача. Щодо повідомлення боржника про відступлення прав вимоги за договором факторингу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15" боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Таким чином, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримує вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач має право погасити свою заборгованість первісному кредитору, що є належним\~ виконанням умов кредитного договору відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача не підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки у задоволенні позовних вимог повністю відмовлено.

Outcome: dismissed