Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» в особі філії Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» до Центрального відділу ДВС ВМУЮ, [PERSON] відділу ДВС ВМУЮ, за участю третьої особи [PERSON] про усунення перешкод в реалізації немайнового права. Позивач зазначає, що 08 грудня 2006 року між Банк Фінанси та Кредит і [PERSON] ( третьою особою) був укладений кредитний договір №17-06-И/27, згідно якого третій особі був наданий кредит в сумі 35 760.00 доларів США строком до 07 грудня 2026 року із сплатою 12% річних. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору Кредитні ресурси, отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням: для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою - м. Вінниця. [ADDRESS], загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. В якості забезпечення повернення кредитних ресурсів по вказаному вище кредитному договору від 08.12.2006 року між Банк ''Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 08.12.2006р. зареєстрований реєстрі за № 6072. У якості забезпечення у заставу (іпотеку) банку (Іпотекодержателю) передано наступне нерухоме майно: квартиру під номером 16, що знаходиться в будинку під номером 28 розташованому по вулиці Першотравневій (1 Травня) у м. Вінниця. Позивач повідомляє, що одночасно з Іпотечним договором 08 грудня 2006року було уклалено договір купівлі- продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6069, згідно якого вищевказана квартира перейшла від [PERSON] в особисту приватну власність [PERSON] Позивач вказує, що оскільки третьою особою заборгованість по кредитному договору не погашена, позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, рішенням суду 21.01.2014року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] і [PERSON]. Рішення набрало законної сили. Позивач зазначає, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадженяя позивачу стало відомо, що згідно постанови Ленінського віддідлу ДВС ВМУЮ про арешт майна боржника від 25.02.2014р. накладено арешт на все майно [PERSON], також арешт накладено згідно постанови виданої [PERSON] відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції згідно постанови про арешт майна боржника від 04.06.2015року. Позивач повідомляє, що наявність вказаних арештів перешкоджають позивачу в здійсненні свого права власності на майно, а тому нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту. Позивач в заяві від 17.03.2016р. уточнив позовні вимоги та просив суд звільнити з-під арешту квартиру №16, що знаходиться в м. Вінниця вул. Першотравнева (1 Травня), в будинку під номером 28, загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., що належала на праві власності [PERSON] (іпн. [NUMBER]), шляхом скасування Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 25.02.2014року яка винесена державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 04.06.2015року [PERSON] відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, в частині накладення арешту на вищевказану нерухомість. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС ВМУЮ, надав заяву про розгляд справи без його участі покладається на думку суду. Інші учасники в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2014р. солідарне стягнено заборгованість за кредитним договором з [PERSON] і [PERSON]. Рішення набрало законної сили. ( а. с. 6-9 ) Заочним Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2015р. задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на [ADDRESS] за ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» ( а. с. 21-26) Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав - на все майно [PERSON] накладено арешт згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 25.02.2014року яка винесена державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.06.2015року [PERSON] відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. ( а. с. 17-20) Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовільнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій Іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню тому суд вважає звільнити з-під арешту квартиру №16, що знаходиться в м. Вінниця вул. Першотравнева (1 Травня), в будинку під номером 28, загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., що належала на праві власності [PERSON] (іпн. [NUMBER]), шляхом скасування Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 25.02.2014року яка винесена державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 04.06.2015року [PERSON] відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, в частині накладення арешту на вищевказану нерухомість.

Outcome: approved