Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У серпні 2021 року представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення суду у справі, якою просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 163,00 грн. на відшкодування витрат, які пов`язані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи та 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 246, ч.1 ст. 270 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення призначено в судове засідання. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримав та просив задовольнити. Позивач, його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду у справі, подали додаткові пояснення. Від відповідача- приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом з`ясовано, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16.08.2021 року у задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко Олени Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири під [ADDRESS] укладеного 16 червня 2016 року зареєстрованого за №350 між [PERSON] та [PERSON] ; скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири під №34 від 16 червня 2016 року зареєстрованого за №350 вчиненого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко Оленою Валеріївною - відмовлено. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. Згідно ч. 12 ст. 141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Статтею 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Згідно частини першої ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] до закінчення судових дебатів у справі 16.08.2021 року зроблено усну заяву, якою повідомлено щодо надання відповідачами та третьою особою доказів понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. 26.08.2021 року від представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] судом отримано заяву про ухвалення додаткового рішення суду по вищевказаній цивільній справі щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 163,00 грн. на відшкодування витрат, які пов"язані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи та 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу (відправка поштою 19.08.2021 року). Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України ). У відповідності до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги від 25.02.2021 року, акт виконаних робіт від 18.08.2021 року (до договору про надання правничої допомоги адвоката від 25.02.2021 року, є невід`ємною частиною договору), розрахунок судових витрат, квитанції прибуткового касового ордера від 15.09.2021 року за № 15/09-1, 15/09-2, 15/09-3 /а.с. 78, 150, 151, 212-214/. Отже, враховуючи ті обставини, що судом відмовлено у задоволенні позову, а також те, що заявлені відповідачами [PERSON] , [PERSON] та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими та співмірними зі складністю цієї справи, наданим їх представником - адвокатом Рабеко М.М. обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] суми понесених ними витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи. Що стосується вимог заяви в частині витрат відповідача [PERSON] , які пов`язані із вчиненням нею інших дій, необхідних для розгляду судом даної справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України) в сумі 163 грн., то суд вважає, що надані докази не підтверджують понесення саме відповідачем [PERSON] поштових витрат (витрат на оплату поштових відправлень рекомендованими та цінними листами процесуальних документів, доказів суду та іншим учасникам справи) в розмірі 163 грн., в зв`язку з чим заява в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, суд, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу; на користь [PERSON] 4 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial