Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Віницької області від 06.07.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає та ухиляється від обовязку утримувати дитину. Тому позивачка звернулася з даним позовом до суду та уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1860,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає разом із нею, що хоча вона офіційно працює, проте отримує мінімальну заробітну плату, а відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він в даний час ніде не працює, проживає разом зі своєю матір"ю, інших утриманців не має, згідний сплачувати аліменти 500,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Віницької області від 06.07.2016 року (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 172365 (а.с. 5). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. По даній справі встановлено, що неповнолітній син сторін - [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою, яка отримує мінімальну заробітну плату, проте дитина потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обовязку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого неповнолітнього сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, на думку суду, заявлений розмір аліментів в сумі 1860 грн., який зазначила позивачка, є дещо завищеним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік". Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року складає 1860,00 грн. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] здоровий, а також здорові обоє батьків дитини, вони є працездатними, інших утриманців не мають, дитина проживає разом із позивачкою, яка отримує мінімальну заробітну плату, проте відповідач ніде не працює, соціальні виплати не отримує. Враховуючи прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року, який складає 1860,00 грн., а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неповнолітню дитину зобовязані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоровя дитини і платника аліментів, а також те, що відповідач ніде працює, суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів дитини прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь позивачки щомісячно 1000 грн. аліментів до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial