Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частці в даному господарстві. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частку даного дворогосподарства та рішенням Новоселицького районного суду від 09 серпня 2013 року за позивачем визнано право власності на Ѕ частку в дворогосподартсві по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] . [INFO] померла мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частку даного дворогосподарства. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому вступають в дію норми спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] був її син позивач [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину. Постановою нотаріуса позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно. В підготовчому судовому засіданні представник позивача не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, також просив про винесення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, оскільки представник відповідача визнав позов в повному обсязі. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що складений актовий запис № 19 Чорнівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області, батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Господарство по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були подружжя [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка № 1329 від 30 вересня 2019 року видана виконавчим комітетом Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частці в даному господарстві. Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. [INFO] [PERSON] помер, про що складений актовий запис № 24 виконавчим комітетом Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2013 року № 2-733 за 2013 рік визнано право власності [PERSON] на 1/2 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера "А", літньої кухні літера "В", сараїв літера "Б", "Г", "Д", убиральні літера "Е", колодязя питного № 1, огорожі № 2,3 та яке розташовано по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що складений актовий запис № 14 виконавчим комітетом Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частку домоволодіння по [ADDRESS] . При своєму житті [PERSON] заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину після смерті [INFO] матері, оскільки у встановлений законом строк 12 вересня 2016 року подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст. 1261 ЦК України). Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою нотаріуса від 26 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 07 лютого 2020 року в сумі 1542 грн. 80 коп. (одна тисяча п`ятсот сорок дві гривні 80 копійок), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 771 грн. (вісімсот сорок сім гривень) сплаченого при поданні позову на користь [PERSON] .

Outcome: approved