Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 січня 2014 року він уклав з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP «Квартальний» №719816/2014. Згідно даного договору ним було передано, а банком прийнято внесок в сумі 30000 доларів США. Згідно умов договору у випадку звернення клієнта до банку в перший день після закінчення кожного тримісячного періоду здійснюється повернення вкладу та нарахованих процентів в день такого звернення тобто 08.04.2014 року. В перший день закінчення тримісячного строку - 08.04.2014 року сума депозитних коштів та нарахованих процентів склала 30877,8 доларів США. При його зверненні 08.04.2014 року до банку з заявою про повернення коштів та закриття депозиту, банком було відмовлено без пояснення причин. Протягом тривалого часу він постійно звертався до відповідача з вимогою виплатити належні йому кошти. Відповідач частково виплатив нараховані проценти та частину депозитного вкладу за період з 15.04.2014 року по 06.08.2014 року : 15.04.2014 р., 16.04.2014 р., 17.04.2014 р., 18.04.2014 р., 23.04.2014 р., 24.04.2014 р., 30.04.2014 р., 05.05.2014 р., 09.07.2014 р., 10.07.2014 р., 11.07.2014 р., 18.07.2014 р., 21.07.2014р., 22.07.2014 р., 23.07.2014 р., 24.07.2014 р., 25.07.2014 р., 29.07.2014 р., 06.08.2014 р., 14.10.2014 р., 17.10.2014 р., 22.10.2014 р., 21.10.2014 р. На даний час відповідач не виконав свої зобов»язання по поверненню вкладу. Постановою НБУ від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Станом на 21.11.2014 р. (на момент введення тимчасової адміністрації) офіційний курс долара США складав 1509,6240 за 100 доларів США. Згідно з інформації наданої відділенням №412 в м. Лубни ПАТ «Укрсиббанк» в рахунок відшкодування депозиту йому належить до виплати 200 000 (двісті тисяч) грн. зазначені кошти він отримав лише 16.02.2015 року. За даними обліку Відповідача загальна сума заборгованості за депозитом складає 22 711,95 доларів США. Таким чином з урахуванням виплаченого відшкодування заборгованість Відповідача зменшилася до 9458,15 доларів США - 200 000 грн. : 15,09 = 13253,8 доларів. Проте курс НБУ долара США до національної валюти станом на 16.02.2015 року складав 26,049893 грн. за 1 долар США. Таким чином за 200 000 грн. станом на 16.02.2015 року він міг придбати лише 7677,57 доларів США - 200 000 грн. : 26,049893 = 7677,57 грн. Таким чином для придбання розрахункової суми валюти , тобто такої ж кількості речей , яка передбачалася за відшкодуванням, здійсненим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, йому необхідно було витратити 145 260,2 грн. додатково для поновлення його прав - 13253,8 дол. - 7677,57 дол. = 5576,23 дол.; 5576,23 х 26,049893 =145 260,2 грн. Відповідно до п.1. статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пункт 2 статті 22 ЦК України встановлює, що збитками є : 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зважаючи на те, що для придбання такої ж кількості валюти, на яку зменшено зобов'язання Відповідача перед Позивачем йому необхідно зробити витрати у розмірі 145 260,2 грн., вважав такі витрати завданими збитками в розумінні статті 22 ЦК України, та вважав, що останні підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача, оскільки виникли внаслідок невиконання зобов'язання щодо повернення вкладу. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його користь збитки в розмірі 145 260,2 грн. В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, у якій прохав суд розглядати справу за його відсутності та прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з»явився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки свого представника суд не повідомляв. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з»явився, третя особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Від третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшло заперечення на позовну заяву позивача, у якому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прохав суд у задоволенні позову відмовити, вважаючи вимоги позивача необгрунтованими та безпідставними. Враховуючи викладене, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи та розглядати справу за відсутності представника відповідача, третьої особи та позивача. У зв"язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 08 січня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» уклали договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP» Квартальний» №719816/2014. Сума вкладу склала 30 000 доларів США. Датою вимоги вкладником вкладу відповідно до п.1.7 договору встановлено 08 лютого 2015 року. (а.с. 5) Позивач на виконання умов укладеного договору 08 січня 2014 року вніс до банку грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с.6) 08.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків (а.с. 55). На дану заяву позивача від 08.04.2014 року відповідач надав відповідь, згідно якої виплата коштів в іноземній валюті здійснюється згідно норм постанови НБУ №245 від 29.04.2014 року (а.с. 52). Згідно договору вкладу від 08.01.2014 року [PERSON] ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повертався депозит у наступному розмірі та в наступні строки : 22.10.2014 р. - 300 доларів США; 21.10.2014 р. - 385 доларів США; 20.10.2014 р. - 1150 доларів США; 17.10.2014 р. - 1150 доларів США; 14.10.2014 р. - 1100 доларів США; 06.08.2014 р. - 300 доларів США; 29.07.2014 р. - 300 доларів США; 25.07.2014 р. - 500 доларів США; 24.07.2014 р. - 100 доларів США; 23.07.2014 р. - 500 доларів США; 22.07.2014 р. - 1000 доларів США; 21.07.2014 р. - 100 доларів США; 18.07.2014 р. - 100 доларів США; 11.07.2014 р. - 100 доларів США; 10.07.2014 р. - 100 доларів США; 09.07.2014 р. - 100 доларів США; 05.05.2014 р. - 100 доларів США; 30.04.2014 р. - 100 доларів США; 24.04.2014 р. - 100 доларів США; 23.04.2014 р. - 100 доларів США; 22.04.2014 р. - 100 доларів США; 18.04.2014 р. - 100 доларів США; 17.04.2014 р. - 100 доларів США; 16.04.2014 р. - 100 доларів США; 15.04.2014 р. - 100 доларів США; (а.с. 7-31). Згідно заяви про видачу готівки від 16.02.2015 року [PERSON] також було виплачено 200 000 грн. в рахунок відшкодування депозиту (а.с. 32). Постановою НБУ від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п. 5 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют , встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст. 36 цього Закону. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченомуЗаконом України «Про банки і банківську діяльність». Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ч.5 ст. 36 вказаного вище закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно п.6 ч.5 ст. 36 вказаного вище закону - обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В силу статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодувати шкоду є заподіяння майнової шкоди. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Разом з тим, враховуючи, що відповідач постановою НБУ від 20.11.2014 року №733 віднесений до категорії неплатоспроможних та знаходиться на стадії виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації, позивачу була виплачена частина вкладу відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якого встановлено, що вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про відшкодування збитків, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження завданих йому відповідачем збитків. Посилання в позові, що порушенням відповідачем умов договору та невчасне повернення суми вкладу завдало позивачу матеріальних збитків є безпідставними, оскільки ті обставини, на які посилається позивач не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Так суд не вбачає вини відповідача у знеціненні гривні та коливаннях її курсу відносно долара США, тобто валюти, яка є предметом договору вкладу, який було укладено між сторонами. При цьому умовами договору та закону передбачено обов»язок банку повернути позивачу вклад у тій валюті, в якій його було здійснено, тобто у доларах США. Отримання ж позивачем частини вкладу в грошовій одиниці - гривні, а саме 200 000 грн., відбулося згідно діючого на той час законодавства та за згодою позивача. Також відповідач виплачував позивачу вклад в іноземній валюті відповідно до постанови НБУ №245 від 29.04.2014 року, тобто у відповідності до чинного законодавства. При вирішенні даної справи суд діє в межах заявлених позовних вимог з урахуванням визначених позивачем підстав та предмету позову, а тому позивач не позбавлений права звертатися до суду з іншими позовними вимогами у правовідносинах, що пов»язані з виконанням сторонами договору вкладу.

Outcome: dismissed