Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до Буцинівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просять визнати за кожним із них право власності в порядку спадкування за законом по 1/3 частині земельної ділянки площею 8,77 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Буцинівської сільської ради, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яка належала померлій [INFO] [PERSON]. Представник відповідача Буцинівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути у його відсутність.(а.с.31) Позивачі [PERSON], який також діє за доручення від імені [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлену позовну заяву підтримали повністю. Суду пояснили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 8,77 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Буцинівської сільської ради, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.10.2008 року серії ВКТ №443202. Заповіт [PERSON] за життя не залишила, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти померлої - [PERSON], [PERSON] (до одруження [PERSON]), [PERSON] (до одруження [PERSON]). Вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами. Однак в видачі свідоцтва про право спадщину на земельну ділянку їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку. Тому просять рішенням суду задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, заслухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №245. (а.с.6) При житті [PERSON] належала земельна ділянка площею 8,77 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Буцинівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яку вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 06.10.2008 року серії ВКТ №443202, виданим державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-4525. (а.с.14) Вартість належної [PERSON] земельної ділянки становить 234036,94 грн, що підтверджується листом Відділу Держгеокадастру у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №34-1522-0.12-2462/2-16 від 23.08.2016 року. (а.с.13) Однак прийнявши спадщину після смерті чоловіка , [PERSON] право власності на успадковану земельну ділянку не оформила, державний акт про право власності на земельну ділянку , який був на той час правовстановлюючим документом на землю, не отримала, належне їй право власності на нерухоме майно не зареєструвала та померла [INFO]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5103245312016 від 11.08.2016 року земельна ділянка загальною площею 8,7744 з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Буцинівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту від 06.02.2003 року серії [NUMBER]. (а.с.15) Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту держаної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом , а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуженні земельної ділянки, укладеною в порядку , встановленому законом. Відповідно до ст.125 ЗК України в редакції , яка діяла на момент отримання [PERSON] в спадщину земельної ділянки в 2008 році , право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Тобто відповідно до редакції вказаної статті право власності на той час на земельну ділянку набувалось з моменту державної реєстрації правовстановлюючого документу, що посвідчував право власності на землю. Тому суд вважає, що в порядку, встановленому чинним земельним законодавством в 2008 році [PERSON] набула право власності на вищевказану земельну ділянку , так як отримала правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину, крім цього виготовила технічну документацію , а тому відповідно до ст.1216 ЦК України дана земельна ділянка входить до спадкового майна та право на неї переходить до її спадкоємців у порядку спадкування. Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01.04.1977 року Кіровським с/ЗАГС Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №16 (а.с.20); - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01.02.1982 року Кіровським с/ЗАГС Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №2 (а.с.21); - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29.03.1984 року Кіровським с/ЗАГС Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №17 (а.с.22). Інших спадкоємців першої черги не має. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину, своєчасно звернулись до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №176/2015. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. (а.с.7) Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки законодавством України не передбачено реєстрацію права власності на нерухоме майно за померлим, відповідно до норм ст.41 Конституції України захистити свої майнові права позивач має можливість лише в судовому порядку. Тому право [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спадщину підлягає захисту в судовому порядку, позовні вимоги їх належить задовольнити та визнати за ними, як спадкоємцями за законом право власності по 1/3 частині за кожним земельної ділянки площею 8,77 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Буцинівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яка належала на праві власності померлій [PERSON] Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved