Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до відповідача про визначення місяця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з матір"ю та надання дозволу на виїзд за межі України сина [PERSON] без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2006 року, він є батьком малолітнього сина [PERSON]. 03 серпня 2011 року шлюб між ними розірвано. За рішенням Леніського районного суду м.Миколаєва від 08 червня 2011 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 14 частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO] Протягом останніх трьох років дитина проживає разом з позивачкою та її батьками, а відповідач участі у вихованні дитини не бере, не спілкується, має заборгованість по аліментах. З метою належного виховання та розвитку сина, його матеріального забезпечення та проживання сина у повноцінній родині позивачка бажає віїхати з сином за кордон в Італію, де 11.07.2013 року створила нову сімю з громадянином Італії. Вирішити питання про отримання згоди на виїзд дитини за кордон від батька дитини добровільно не має можливості, тому була змушена звернутись до суду. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації, суду надано нотаріально посвідчену заяву , в якій [PERSON] просить суд розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник служби у справах неповнолітніх в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що проживання дитини з матірю та виїзд разом з нею за кордон повністю відповідає інтересам дитини з огляду на те, що батько вихованням сина не займається. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] , [INFO], є [PERSON], матірю - [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.08.2011 року, шлюб між сторонами розірвано . Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини з лютого 2011 року, дитина після розлучення буде проживати з матірю. Згідно рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 червня 2011 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Миколаєва, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 14 від усіх видів заробітку щомісчно і до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає з матірю. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 160, 161 СК України, суд дійшов до висновку, що проживання неповнолітнього [PERSON] разом з позивачкою відповідає потребам та інтересам дитини, про що також не заперечує відповідач. 11 липня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином Італії [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується належний матеріальний та соціальний стан нового чоловіка позивачки , наявність постійного місця роботи та нерухомого майна у власності. Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Вимоги ст.ст. 150, 152, 155 СК України передбачають гарантоване право дитини на належне батьківське виховання, обов'язок батьків піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральниий розвиток, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересів дитини. Стаття 154 СК України встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України " - за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що виїзд за межі України відповідає інтересам дитини, необхідний для його розвитку і матеріального забезпечення з метою підтримання родинних звязків з сімєю матері та проживанння в повній сім"ї , отже суд вважає, що є усі підстави для надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього без дозволу батька. Разом з тим, позовні вимог про покладення обовязку на відділ у справах громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб ММУ УМВС України в Миколаївській області видати для виїзду за кордон пролздні документи на неповнолітнього є зайвими, оскільки рішення суду є обовязковим для виконання на всій території України і відповідно до чинного законодавства виконання запитуваних дій входить до обовязків третьої особи. На підставі викладеного,

Outcome: partial