Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі №296/4197/19 та просить вирішити п.2 позовної заяви, а саме визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Сторони в судове засідання не з"явились. Позивач в клопотанні від 27.04.2020р. заяву підтримала та просила її розгляд здійснювати без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. У прохальній частині позовної заяви позивач просила також визначити місце проживання дочки з нею. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира "06" серпня 2019 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №175 - розірвано. Вирішено питання судових витрат. Позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини залишилась не вирішеною. З цього приводу суд вважає за необхідне вказати наступне. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 38). В позовній заяві [PERSON] вказала на те, що спору щодо місця проживання дитини між сторонами не існує. Заперечень від відповідача щодо визначення місця проживання дитини з позивачем до суду не надходило. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Оскільки відповідач не заперечує, щоб донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживала з матір`ю, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Outcome: approved