Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

27 липня 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що згідно укладеного договору кредиту від 17 червня 2008 року банк надав [PERSON] кредит у розмірі 43 925,05 доларів США із сплатою 15 відсотків на місяць за користування на строк до 17 червня 2028 року . Відповідач [PERSON]. зобов'язувався за договором кредиту повертати кредит щомісячними частинами у визначених сторонами строк та розмірах, але умов договору не виконував і згідно договору банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту відповідач [PERSON] уклав договір іпотеки - надав в іпотеку квартиру [ADDRESS] що належить йому на праві власності. На погашення заборгованості на загальну суму 460 069,53 грн. за договором кредиту позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - на квартиру шляхом продажі позивачем з правом укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з отриманням витягу з державного реєстру прав власності та наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідача та інших осіб, які проживають в квартирі, наданій в іпотеку, виселити із цієї квартири. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги і просить стягнути 289 554,88 грн. суму заборгованості кредиту, 90 987,35 грн. суму боргу відсотків за користування кредитом, 39 273,29 грн. пені, 18 107,84 грн. суми боргу комісії, 250 грн. суми фіксованої частини штрафу, 21 896,14 грн. суми штрафу процентна складова. 29 грудня 2011 року за клопотанням відповідача суд залучив його батьків [PERSON] та [PERSON] як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримує вимоги позову і пояснила, що [PERSON] умови кредитного договору про щомісячні внески на погашення кредиту не виконував. Після прострочення відповідачем внесення платежів в обумовлених договором кредиту розмірах Банк вимагав повністю сплатити кредит та інші платежі, передбачені договором, але відповідач на вимогу не реагував. Відповідач позов визнає частково і в суді пояснив, що припинив у зв'язку з кризовими явищами в державі свою підприємницьку діяльність, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, кредит оформляв в доларах США, курс долара до гривні суттєво зріс, тому суми,які необхідно сплачувати на погашення боргу у гривнях, вагомо зросли. Згідно договору повинен платити щомісячно по 600 доларів США, але не має можливості таку суму платити. Крім того, маючи на меті повернути борг, вишукує можливості і сплачує в місяць по 200 доларів США. У квартирі проживають його батьки. Під час оформлення договору Банк не встановлював, хто живе у квартирі. Просить зменшити суму пені, відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів та виселення батьків із квартири. Треті особи в судове засідання не прибули, подали до суду письмове заперечення, в якому зазначили, що проживають в квартирі, наданій відповідачем в іпотеку, з 2002 року, іншого житла не мають. Із сином уклали договір найму в 2008 році. Просять відмовити в задоволенні позову про виселення їх з квартири. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 17 червня 2008 року було укладено кредитний договір та договір іпотеки. Відповідач [PERSON] не виконував умов договору по сплаті визначених кредитним договором платежів на погашення кредиту. Банк направив 24 червня 2011 року [PERSON]. вимогу про усунення порушення. Відповідач не заперечує отримання цієї вимоги за тридцять днів до пред'явлення позову. В наданій відповідачем в іпотеку квартирі на час укладення договорів та на час розгляду справи проживають треті особи - батьки відповідача, зареєстровані за місцем свого проживання відповідно до чинного законодавства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та письмових доказів : договором кредиту, договором іпотеки, розрахунком заборгованості за кредитним договором, попередженням про сплату боргу, договором найму жилого приміщення, копіями паспортів третіх осіб. Достовірність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлені строки. та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст..7 Закону України від 05 червня 2003 року № 898 «Про іпотеку» (далі - Закон № 898) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 33, ст.35 цього Закону у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, направляє письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до ст.39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення всіх своїх вимог у випаду настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, якщо вони не будуть виконані, включаючи відсотки,винагороди, платежі, відшкодування збитків, неустойки встановлено пунктами 16.7.1, 16.9 договору іпотеки між сторонами від 17 червня 2008 року. . Згідно п.2.3.3, 2.3.7 договору кредиту між сторонами від 17 червня 2008 року банк має право стягнути кредит достроково, до настання дати його закінчення, у повному обсязі у разі порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, у тому числі затримання сплати частини кредиту таабо відсотків щонайменше на один календарний місяць. Згідно п.8.1 договору кредиту [PERSON] зобов'язувався щомісячно в період сплати надавати банкові кошти в сумі 600,12 доларів США для погашення кредитної заборгованості, відсотки за користування кредитом, комісії та винагороди. Відповідно до ч.2 ст.1054, 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому за договором. Відповідно до п.п.33.3, 33.4 договору іпотеки від 17 червня 2008 року [PERSON] для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором надав в іпотеку квартиру номер [ADDRESS] заставною вартістю 242 715 грн. Відповідно до п.27 цього договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснене шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст..38 Закону України „Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти там договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі одержати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконував умов кредитного договору, тому банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру. Позовні вимоги в частині стягнення боргу з кредиту, процентів за його користування, комісії та пені є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню. Повному відшкодуванню підлягає сума боргу з кредиту в розмірі 289554,88 грн., проценти за користування кредитом в сумі 90987,35 грн., 18107,84 грн. - заборгованість за комісію. Що стосується позовних вимог про стягнення пені в сумі 39 273,29 грн., то суд вважає таке. [PERSON] продовжує частково погашати борг, хоча припинив підприємницьку діяльність, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - проти цих обставин не заперечує представник позивача, тому суд вважає їх доведеними в суді. Також від часу укладання договору значно зріс курс долара США до гривні і тому відповідач повинен виплачувати всі платежі у гривнях по кредиту у значно більшому розмірі. Вказані обставини мають істотне значення при визначенні розміру пені, яку вимагає стягнути позивач. Тому суд вважає -

Outcome: approved