Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Красноокнянського районного суду від 01 липня 2013 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ,але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 травня 2013 року , щомісячно , до закінчення навчання,але не більше як до досягнення ним 23 років. Підставою позову про зменшення розміру аліментів позивач зазначає погіршення його стану здоров»я та погіршення матеріального становища, яке обґрунтовує тим, що він має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який часто хворіє і потребуються кошти не лише на утримання дитини,а й на його лікування у зв»язку із рядом хронічних хвороб. Крім того, він сам має незадовільний стан здоров»я і періодично перебуває на лікуванні .До того ж, за його відомостями , відповідач веде безбідне існування і придбала декілька автомобілів ,в тому числі і синові [PERSON]. Посилаючись на наведене, позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина з 1/4 частини всіх видів заробітку до 535 грн щомісяця. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити, додавши, що, на його думку, вимагаючи зменшити розмір аліментів на повнолітнього сина [PERSON] ,він не бажає обмежити сина [PERSON] ,а лише намагається захистити інтереси свого неповнолітнього сина, який ,на відмінність від повнолітнього сина, не може хоч якось себе забезпечити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що ,на її думку, підстав для задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів на утримання їх спільного з позивачем повнолітнього сина немає, так як позивач працює, його доходи на одного члена сім»ї складають більше ,ніж у її сім»ї ,так як вона через незадовільний стан здоров»я її молодшого сина від іншого шлюбу не може знайти роботу з більш достойним заробітком. При цьому відповідач наголосила, що дійсно її син має старенький автомобіль, який для нього придбав по довіреності дідусь, але вона до цього придбання не має жодного відношення,а автомобіль на сина [PERSON] не оформлений. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та надані докази, судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 01 липня 2013 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ,але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 травня 2013 року, щомісячно ,до закінчення навчання , але не більше як до досягнення ним 23 років. (а.с.15-17 ). Повнолітній син позивача [PERSON] є студентом факультету управління Університету митної справи і фінансів денної форми навчання і навчання проводиться за бюджетні кошти .Термін навчання за освітнім ступенем «магістр» по спеціальності « Публічне управління та адміністрування» до 31 березня 2018 року. / а.с.35/ Відповідно до ч.ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 201 СК України визначає, що до відносин між батьками і сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187 , 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач підставою позову зазначив зміну його сімейного та матеріального стану. Так, на даний час позивач працює водієм філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» і заробітна плата позивача з жовтня 2016 по 31 грудня 2016 року склала 25780,12 грн,розмір сплачених аліментів склав 5188,25 грн /а.с.27/. 02 вересня 2006 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] і [INFO] у позивача від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON] /а.с.10,13/ . Неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні / а.с.55/. Неповнолітній [PERSON] хворіє рядом хронічних захворювань, потребує додаткових обстежень та лікування в обласній дитячій лікарні / а.с.18/. Позивач у 2010 році переніс операцію по закритому гвинтообразному переламу правої плечової кістки зі зміщенням уламків , у подальшому потребував продовження лікування./а.с.19,20/ При ухваленні Красноокнянським районним судом рішення від 01 липня 2013 року про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] наявність на утриманні у позивача [PERSON] неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], врахована не була. Враховуючи , що у позивача на утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка хворіє рядом хронічних захворювань і потребує систематичного лікування , сам позивач має ускладнення стану здоров»я після отриманної травми руки, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів,що стягуються на утримання повнолітнього сина. При цьому суд приймає до уваги також те, що середній розмір аліментів, сплачених позивачем на утримання повнолітнього сина за жовтень-грудень 2016 року склав 1729 грн. на місяць, що перевищує прожитковий мінімум на працездатну особу , який станом на 1 грудня 2016 року склав 1600 грн . Разом з тим, відповідач як мати повнолітнього сина, який продовжує навчання,також ,виходячи із принципу справедливості та рівності прав та обов»язків батьків, мала б надавати утримання повнолітньому сину у такому ж розмірі . Відповідно роз'яснень, п.20 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, а саме досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Позивач працює, має постійний заробіток /а.с.27/ Відповідач також працює і має постійний заробіток /а.с.44/. За таких обставин, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставним і тому суд вважає, що з позивача слід стягнути на користь відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON],[INFO] ,який продовжує навчання ,аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів позивача, щомісяця, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином [PERSON] 23 років , і тому позов підлягає частковому задоволенню. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на наявність у повнолітнього сина автомобіля, так як документального підтвердження цьому факту позивач не надав, а фактична наявність автомобіля, який придбав для [PERSON] його дід за власні кошти, про що повідомила відповідач , немає до предмету спору будь-якого відношення. Суд також не приймає до уваги посилання відповідача про наявність у неї на утриманні неповнолітнього сина від іншого шлюбу та необхідність коштів на лікування сина [PERSON], так як відповідач є отримувачем аліментів, а обов»язок по утриманню дитини відповідача від іншого шлюбу полягає на батьків дитини, і позивач не має жодного відношення до належного утримання дитини відповідача від іншого шлюбу. Що ж стосується необхідності витрачання додаткових коштів на лікування [PERSON] , то на батьків покладено обов»язок утримання повнолітніх непрацездатних дітей ,які потребують матеріальної допомоги, що є предметом іншого судового спору, при наявності доказів непрацездатності особи.

Outcome: partial