Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

14.12.2020 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він на даний час зареєстрований та проживає в м. Києві. Відповідно до його свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Дитинецьким сіль бюро ЗАГС Радомишльського району Житомирської області від 02.12.1948 року, його батьками є: батько [PERSON] , українець, та мати [PERSON] , українка. [INFO] померла його мати [PERSON] . Спадщину після смерті матері прийняв він, як син, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, нотаріусом було йому повідомлено, що він не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері, оскільки відсутні документи, які встановлюють родинні відносини між ними. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме земельний пай, на який Радомишльською районною державною адміністрацією видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, проте у зазначеному сертифікаті була допущена помилка - невірно зазначено прізвище його матері, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », що є перешкодою у оформленні спадщини. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Дорогунь, Радомишльського району Житомирської області у віці 83 років - була і є для нього, [PERSON] , [INFO] , рідною матір`ю, а він був і є її рідним сином. Встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Дорогунь, Радомишльського району Житомирської області у віці 83 років - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що виданий головою Радомишльської районної державної адміністрації від 14.11.2006 року, на підставі рішення Радомишльської райдержадміністрації від 21.03.1997 року №86 на ім`я « [PERSON] ». 21.12.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального провадження (а.с. 23). У судове засіданні, яке було призначено на 14.04.2021 року сторони не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 29). Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] видане Дитинецьким сель ЗАГС, батьком є [PERSON] , мати [PERSON] , місце народження село Дорогунь, район Потіїв, область Житомир (а.с. 9). Відповідно до копії паспорту громадянина України [PERSON] , народився [INFO] в селі Дорогунь Радомишльського району Житомирської області (а.с. 5) Згідно довідки №428 від 28.07.2020 року Потіївської сільської ради спадщину після смерті [PERSON] [INFO] , спадщину прийняв син [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки №539 від 07.09.2020 року Потіївської сільської ради [PERSON] дійсно була і є рідною матір`ю [PERSON] (а.с. 11). Згідно виписки з по господарської книги виданої Потіївською сільською радою № 565 від 25.09.2020 року [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] -дружина, [PERSON] , [INFO] - син (а.с. 16). Судом встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.11.2006 року виданий [PERSON] , який проживає в селі Дорогунь на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 21.03.1997 року №86 (а.с. 18). Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право на оформлення свідоцтва про право на спадщину після померлої матері. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved