Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

22 жовтня 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою смт. Веселинове, [ADDRESS] Веселинівського району Миколаївської області. На даний час за цією адресою зареєстрований відповідач [PERSON], з відповідачем він однією сім'єю не був, але відповідач [PERSON] є сином продавця будинку. Під час придбання позивачем будинку продавець [PERSON] за даною адресою зареєстрований не був та всі мешканці згідно з домовою книгою були зняті з реєстрації та відповідні відомості були перевірені нотаріусом. Однак, протягом останнього року на ім'я відповідача почала надходити кореспонденція з різних банків, оскільки як виявляється за паспортом відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Але відповідач за даною адресою не проживає з 11.02.2004 року та на даний час його місце перебування невідоме. Тому він звернувся до суду з позовом за захистом свого права і просить суд визнати [PERSON] таким, який втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його пердставник [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та просили суд визнати відповідача [PERSON] таким, який втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] оскільки він в цьому будинку не проживає з 11.02. 2004 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Однак, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає причину неявки відповідача неповажною та вважає за можливе зі згоди позивача розглядати справу в заочному порядку згідно з вимогами ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 03 лютого 2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 лютого 2004 року. (а.с. 5,6). Як вбачається з акту від 20.11.2014 року гр. [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], та [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], повідомляють, що дійсно відповідач [PERSON] за адресою смт. Веселинове, [ADDRESS] не проживає з 11 лютого 2004 року. (а.с. 10). Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України № 1382 від 11.12.2003 р. „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на ту обставину, що відповідач [PERSON] з 11.02.2004 року не проживає у [ADDRESS] Миколаївської області, та враховуючи, що будь-яких доказів, які б свідчили про вимушене непроживання відповідача на спірній площі, судом не добуто, то суд, дослідивши наведені докази та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, розташованим в смт. Веселинове, [ADDRESS] Миколаївської області, в зв'язку з чим підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved