Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3 особа-Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «ВІП Експерт» про визнання недійсним договору комісії від 19.12.2014 р., укладений між відповідачами та 3 особою про купівлю-продаж автомобіля «Volkswagen jetta», 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER] , скасування державної реєстрації автомобіля та стягнення з відповідачів судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 07.11. 2014 р. [PERSON], керуючи цим\~\~автомобілем, який належав йому на праві власності, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем позивачки «Volkswagen Tiguan" реєстраційний номер АХ 5557 СО.На місці ДТП старшим слідчим ВР ДТП СУ ГУМВД України в Харківській області був складений протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди, описано автомобіль "Volkswagen ietta" , який передано на відповідальне зберігання гр.[PERSON] Позивач також зазначає, що 08.11.2014 року до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено відомості № 12014220480005972 про вчинення [PERSON] злочину за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки в результаті ДТП [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я. 12.01.2015 р. [PERSON] предявлено підозру у вчинення злочину, обвинувальний акт направлено до розгляду у Дзержинський районній суд м.Харкова. В межах кримінального провадження [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом про стягнення матеріальних збитків у розмірі 461 341 грн. 45 коп., моральної шкоди в сумі - 200 000 грн. 00 коп. та стягнення з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» суми страхового відшкодування в розмірі - 49 000 грн. 23.01.2015 р.\~\~ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на\~\~\~\~належний [PERSON] автомобіль [NUMBER], який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] реєстраційний № 2935 від 04.07.2008 р. Під час проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 46247482 встановлено, що 19.12.2014 р. відповідач з ТОВ «ВІП Експерт» уклали договір комісії, за яким [PERSON] продав описаний і переданий на зберігання речовий доказ за кримінальним провадженням [PERSON]-дружині брата. Позивач вважає, що усвідомлюючи винність у інкримінованому [PERSON] злочині та подальше примусове стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, загальна сума якої значно перевищує загальну вартість його майна, він вчинив фіктивний правочин без дійсного наміру створення правових наслідків або з наміром приховати бажаний правовий результат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. [PERSON] проти позову заперечував, стверджуючи, що на час укладення 19.12.2014 р. договору комісії відсутній вирок, що набрав законної сили, яким би відповідача визнано винним у скоєнні злочину та стягнення з нього заподіяної шкоди за рахунок автомобіля. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Позивач не довів суду відсутність у учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Натомість, укладаючи договір комісії про купівлю-подаж автомобіля, [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він передав, а покупець прийняв майно у свою власність. Мета досягнення правового результату за зазначеним правочином підтверджується також свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу від 19.12.2016 р., де власником зазначена [PERSON] Крім того, відповідач вважає, що оскільки [PERSON] не є стороною правочину, вона не доказала чим були порушені ї права та інтереси, вимога про визнання правочину недійсним не могла нею бути предявлено. [PERSON] також пояснив, що автомобіль в ході досудового розслідування не визнавався речовим доказом.З посиланням на ст. 204 ЦК України. Відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Представник [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що оскільки для відшкодування шкоди відповідач не мав достатньо коштів, він продав автомобіль [PERSON] В результаті правочину автомобіль переданий покупцеві та зареєстровано на її імя, знаходиться у її користуванні. Представник 3 особи в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та надані докази приходить до наступного. [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу договору купівлі-продажу від 04.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] реєстраційний № 2935 від 04.07.2008 р. належав автомобіль «Volkswagen jetta», 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER] . 07 листопада 2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] і [PERSON], з вини відповідача. Згідно протоколу огляду місця ДТП, складеним ст.слідчим ВР ДТП СУ ГУМВДУ в Харківській області, транспортні засоби оглянуті і автомобіль «Volkswagen jetta», 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER] передано на відповідальне зберігання [PERSON], який зобовязався автомобіль не ремонтувати, не продавати, не відчужувати, не передавати іншим особам без письмового дозволу органів слідства. 08 листопада 2014 р. до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено відомості № 12014220480005972 про вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 19.12.2014 р. [PERSON] , як комітент ,ТОВ «ВІП Експерт», як комісіонер та покупець [PERSON] укладають договір, за умовами якого комітент здає, комісіонер приймає на комісію автомобіль «Volkswagen jetta», 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER]. Комісіонер зобовязується продати покупцеві транспортний засіб. Комітент гарантує, що у момент підписання договору ТЗ не знаходиться в податковій заставі, на нього не накладено арешт, він не є предметом судового спору і що до предмету продажу не укладено угод з третіми особами, які можуть передбачити передачу останнім права володіння, користування чи розпорядження предметом продажу. Суд також зазначає, що 20 листопада 2014 року [PERSON] подарував своїй дружині належну подружжю квартиру [ADDRESS]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.06.2016 р. у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON]про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.08.2016 р. рішення суду першої інстанції скасовано\~, позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано недійсним договір дарування квартири, укладений між [PERSON] і [PERSON] в реєстрі за №1302. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини. Відповідно до статей 203, 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недодержання вказаних вимог в прямо визначених законом випадках у відповідності до ст. 215 цього Кодексу робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може тягнути його недійсність за судовим рішенням. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, а саме, коли: зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин не має необхідного обсягу цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не є вільним і не відповідає його внутрішній волі; недотримано встановленої законом форми правочину; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З урахуванням конкретних обставин справи, характеру спірних правовідносин, суд вважає, що при вчиненні договору купівлі-продажу автомобіля дружині брата, яка отримала посвідчення водія категорії «В» тільки після укладання такого договору, суд приходить до висновку, що при вчиненні правочину відповідачі не мали наміру створити відповідні правові наслідки, а мали на меті приховати майно з тим, щоб уникнути звернення на нього стягнення в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved