Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1998 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім неї, її малолітніх дітей та батьків, зареєстрований її колишній чоловік, відповідач по справі - [PERSON] Вказує на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 03.12.2013 року шлюб між нею та відповідачем - розірвано. Рішення суду набрало законної сили 16.12.2013 року. Відповідач з 2013 року в її квартирі фактично не проживає, веде аморальний спосіб життя та систематично змінює місця проживання. Враховуючи вищевикладене, просить визнати його таким, що втратив право користування її квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Вимогами ч. 2 ст.64, ч. 4 ст.156 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача (власника) жилого будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.1 ст.319, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.04.1998 року, виданого виконкомом Шепетівської міської ради. Вказане також підтверджується приватизвційним платіжним дорученням №1206 від 08.04.1998 року, виданого виконкомом Шепетівської міської ради. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2013 року. Рішення суду набрало законної сили 16.12.2013 року. Згідно довідки № 102 від 20.01.2015 року, виданою квартальнимПП "Управлінська компанія "Житлофонд" в квартирі [ADDRESS] проживає та зареєстрована позивач [PERSON], її малолітні діти: [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року, батьки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі позивача з 2013 року. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без поважних причин понад один рік не проживає у квартирі [ADDRESS], тому не знаходить підстав для збереження житлового приміщення за останнім. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, інших документів, які свідчать про припинення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не надано суду доказів наявності судового рішення, що може бути підставою для зняття з реєстрації, та відмови Шепетівського відділу УДМС України в Хмельницькій області у знятті з реєстрації, судом не знайдено підстав для зобов'язання відповідача зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial