Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

19.12.2019 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник - адвокат Мавроді Р.Ф., звернувся до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] у Калінінському районі м.Донецька помер його батько - [PERSON] , [INFO] , про що 16.09.2019 року Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2019 року, актовий запис № 83. Його батько, який на час смерті постійно проживав у [ADDRESS] , перебував на обліку в об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Калінінського району м. Донецька, та отримував пенсію за віком. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, за період з 01.09.2014 року по 31.01.2019 року, у розмірі 117796,04 грн. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, та 28 жовтня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - Левочки М.М., з приводу прийняття спадщини. Проте, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначив, що не мав можливості своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса, про прийняття спадщини, оскільки у період з 05.03.2019 року по 29.08.2019 року, після дорожньо-транспортної пригоди, перебував у Центральній клінічній лікарні м. Донецька на реабілітаційно-відновлювальному лікуванні з переломами ніг, та не міг самостійно рухатися. Крім того, зазначає, що у зв`язку з тим, що батько помер на тимчасово непідконтрольній території Україні, свідоцтво про його смерть він отримав вже після спливу 6-місячного строку, на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2019 року, про встановлено факту його смерті. Тому, просить встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Донецьку Донецької області. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11год. 00 хв. 15 січня 2020 року. 15.01.2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було призначено справу до розгляду по суті на 10 год. 30 хв. 27 січня 2020 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, проте 27.01.2020 року на адресу Олександрівського районного суду Донецької області, представником було направлено заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні та просить суд розглянути справу без його участі. Представник Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду. Проте, у підготовчому судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог - не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17.08.1967 року відділом бюро РАГСу м. Сафоново Смоленської області (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у Калінінському районі м. Донецька Донецької області, актовий запис №83 від 16.09.2019 року ( а.с. 17). Постановою приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - Левочки М.М.від 28.10.2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців, встановлений ст.1270 ЦК України. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58082249 від 28.10.2019 року, наданої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області, вбачається, що за параметрами пошуку: [PERSON] , дата смерті - [INFO] , - інформація відсутня ( а.с. 21). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. При вирішенні питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини, дослідженню підлягають причини пропуску такого строку та їх поважність. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, до прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмові згоди спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15), від 14.09.2016 року (справа № 6-1215цс16). Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі №24-753/0/4-13від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Як вбачається з копії паспорта [PERSON] , останній за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Факт проживання спадкодавця на момент смерті в м. Донецьку Донецької області, також, підтверджується змістом позовних вимог. Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] проживав на території, яка не контролюється органами української влади. Питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території,було врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, або, населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна, основна частина рухомого майна, знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. З огляду на викладене, якщо спадкодавець був зареєстрований та проживав на непідконтрольній Україні території, місце відкриття спадщини не прив`язується до місця проживання спадкодавця (загальне правило статті 1221 ЦКУ), а встановлюється місцем подання першої заяви або вимоги кредиторів(особливі випадки, встановлені відповідними законами). Враховуючи наведене, а також дослідженні матеріали справи, суд приходить до висновку, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є смт Олександрівка Олександрівського району Донецької області, оскільки, позивач вперше звернувся із заявою щодо спадкового майна після смерті батька до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - Левочки М.М., що свідчить про волевиявлення спадкоємця, щодо спадкового майна спадкодавця. Як вбачається із матеріалів справи позивач в силу об`єктивних та істотних обставин пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки, у період з 05.03.2019 року по 29.08.2019 року після дорожньо-транспортної пригоди перебував у Центральній клінічній лікарні м. Донецька на реабілітаційно-відновлювальному лікуванні з переломами ніг, та не міг самостійно рухатися, що підтверджується довідкою Центральної міської клінічної лікарні №1 м.Донецька Донецької області ( а.с. 27). . Крім того, батько позивача помер [INFO] у м. Донецьку Донецької області, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до переліку таких населених пунктів затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р. Лише 16.09.2019 року, на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області, про встановлення факту смерті громадянина України - [PERSON] , позивач отримав свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за законом, має намір прийняти спадщину, зазначив поважну причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк, що є достатнім для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved