Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив, до [PERSON], третя особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди матері, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн. щомісяця до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка з 16.09.2011 року проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, а відповідачка не надає на її утримання ніякої допомоги. На теперішній час має намір виїхати з дитиною за кордон у період літніх канікул на оздоровлення, а також для культурного розвитку у туристичні подорожі до Туреччини, та до Російської Федерації. Звернутися до відповідачки з питанням надання дозволу оформити документи на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини та надання згоди про виїзд неповнолітньої доньки за кордон позивач не має можливості, оскільки раніше він звертався з пропозицією до відповідачки з цього приводу, але отримав необгрунтовану відмову, а на теперішній час зв"язок з відповідачкою відсутній. У судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів просив залишити без розгляду, в іншій частині уточнені позовні вимоги просив задовольнити, при цьому просив врахувати інтереси дитини. Відповідач у встановлений законом порядок повідомлялася про час та місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті "Слобідський край", однак до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутність відповідача з постановою заочного рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Третя особа - представник Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди матері, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, які позивач просив залишити без розгляду, зазначила, що доцільно з даними позовними вимогами звернутися до суду після того як буде вирішено питання щодо визначення місця проживання дитини із позивачем, оскільки на даний час є рішення суду яким у цьому позивачу відмовлено. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Суд вважає, що клопотання позивача про залишення частини позовних вимог, а саме про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду. Позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди матері підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 01.10.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно із Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком дівчини, а [PERSON] - її матір'ю. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивач має намір поїхати разом із неповнолітньою дитиною на відпочинок за кордон, але без нотаріально посвідченої згоди на те матері неповнолітньої доньки, позивач це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дочки разом з батьком за кордон на відпочинок відповідає її інтересам, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідачки у наданні позивачу дозволу на виїзд з донькою за кордон, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: approved