Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

22.05.2014р. позивачка звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [INFO]., померла [PERSON], яка за життя 16.10.2012р. склала заповіт, яким на випадок свої смерті все майно заповідала їй. Спадщина складається із 1/2 частки житлового будинку з господарчо побутовими будівлями і земельної ділянки пл. 0,11га., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 19.04.2014р. нотаріус Конотопської міської державної нотаріальною контори видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на зазначину частку будинку у зв"язку з тим, з тим, що померла за життя не внесла до Державного земельного кадастру відомості про наявність у неї державного акту на право власності на земельну ділянку. Вказуючи, що іншим шляхом крім судового, отримати спадщину у вигляді земельної ділянки не має можливості то і просила встановити факту належності такої померлій [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач виконавчий комітет Підлипенської сільської рад м. Конотоп та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Конотопська міська державна нотаріальна контора, КП Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації, реєстраційна служба Конотопского міськрайонного управління юстиції, управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області просили справу розглядати у відсутність їх представників, проти задоволення вимог не заперечують.(а.с. 23-27) Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинним законодавством (ст.328 ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а згідно ч.2 ст.331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди, тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а згідно ч.2 цієї статті , якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У судовому засіданні достеменно встановлено, що 16.11.1993 р. на ім"я [PERSON] на підставі рішення виконкому Підлипенської сільської ради від 30.07.1993р. № 21, виданий державний акт серії СМ № 11140 на право власності на земельну ділянку, площею 0,11 га на території с. К.Комуна Підлипенської сільської ради.(а.с.16) [INFO]. [PERSON] померла. (а.с.9) Таким чином, земельна ділянка належить померлій [INFO]. [PERSON] Отже вимоги позивачки про встановлення факту належності вказаної вище земельної ділянки спадкодавцю задоволенню не підлягають. Померла залишила заповіт, посвідчений 16.10.2012р. секретарем Підлипенської сільської ради м.Конотоп Сумської області, яким все майно заповідала [PERSON] (а.с.11) 19.04.2014р. Конотопською міською державною нотаріальною конторою на ім"я [PERSON], видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS].(а.с.5) Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а тому спадкодавець набув право власності на земельну ділянку, площею 0,11 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що спадкодавець на момент смерті набула право власності на земельну ділянку пл. 0,11га по [ADDRESS], а відтак, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на вищезазначену земельну ділянку. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку обгрунтовані, законні, а тому і підлягають задоволенню.

Outcome: partial