Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. 17 жовтня 2013 року померла мати заявниці [PERSON] в с. Садове Татарбунарського району Одеської області, з якою заявниця проживала разом та вели спільне господарство на час відкриття спадщини. За життя, а саме 12 березня 2013 року спадкодавець зробила заповіт на своє нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, виданого КСП ім. Кірова Татарбунарського району, на користь позивачки [PERSON]. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №066236І на імя [PERSON], що підтверджується інформацією, наданою відділом Держземагентства у Татарбунарському районі №3-30/2013 від 04.12.2013 року. Зазначену земельну ділянку заявниця має право успадкувати як спадкоємець по заповіту. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON], останній було відмовлено у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, на думку заявниці, згідно вимог ч.3.ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину у звязку з тим, що на день відкриття спадщини, вона постійно проживала без реєстрації зі спадкодавцем за адресою: с. Садове вул. Виноградна, 32 Татарбунарського району Одеської області. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. Представник заявниці адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.17 ). Представник Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви (а.с.21). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення заявника та зацікавленої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] позбавлена можливості вступити у спадок в установленому законом порядку після смерті своєї матері [PERSON], померлої 17.10.2013 року, через відмову нотаріуса у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи, у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказане підтверджується: -копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 351786 від 21.10.2013 року (а.с.6), яким підтверджується, що [PERSON] померла 17.10.2013 року в с. Садове Татарбунарського району Одеської області; -довідкою відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області за №3-30/2013 від 04.12.2013 року (а.с.7), якою повідомлено, що згідно державного фонду документацій із землеустрою взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON] серії І-ОД №066236; - листом нотаріуса (а.с.8) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом, у звязку з втратою нею 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; - довідкою за №233/02-15 Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23.02.2017 року (а.с.9), з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] на день свої смерті, що настала 17.10.2013 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Крім неї, в будинку станом на 17.10.2013 року, проживала без реєстрації і проживає на теперішній час її донька [PERSON], [INFO]; - витребуваною судом інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №48182445 від 22.06.2017 року, якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої 17.10.2013 року [PERSON] - інформація відсутня (а.с.23) ; - копією свідоцтва про народження серії УІІ-УР №1007428 від 14.07.1967 року, з якого слідує, що заявниця [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 144536 від 14.031.2017 року (а.с.25), згідно якого заявниця [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON]. Після розірвання шлюбу заявниці залишилося прізвище «Завгородня»; - копією заповіту від 12.03.2002 року (а.с.26), яким підтверджується, що заявниця є спадкоємцем по заповіту на майно спадкодавця [PERSON], а саме: земельну частку (пай), відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, виданого КСП ім. Кірова. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (за №1382-ІУ від 11.12.2003 року) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.21), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини - 17.10.2013 року, за місцем мешкання спадкодавця, в будинку №32 по вул. Виноградна в с. Садове Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.9). Враховуючи, що прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання однією сім'єю, заявниці [PERSON], як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме 17 жовтня 2013 року.

Outcome: approved