Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

03 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В позові зазначила, що 02 липня 2015 року помер рідний брат її чоловіка - [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй все належне йому майно, в тому числі й дві земельні ділянки, що розташовані в межах м.Снігурівка, а саме: площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та площею 0,0178 га для ведення особистого підсобного господарства, які померлий успадкував після смерті батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 лютого 2009 року, однак належним чином не оформив. З метою оформлення спадкових прав звернулася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності на ім"я померлого спадкодавця. Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що 02 липня 2015 року помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області того ж дня внесено актовий запис про смерть №204, що підтверджено відповідним свідоцтвом серії 1-ФП №220933 від 02.07.2015 року (а.с.31) Після його смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки, розташованих на території міста Снігурівка Миколаївської області по вулиці Кірова,17, які належали йому на підставі успадкування після смерті батька [PERSON], який помер 20 квітня 2008 року, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 лютого 2009 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] (а.с.26), а саме: земельну ділянку площею 0,1 гектарів, кадастровий номер 4825710100:36:024:0006, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за витягом з технічної документації відповідає 64 957,86 грн.; площею 0,0178 гектарів, кадастровий номер 4825710100:36:024:0007, для ведення особистого підсобного господарства. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за витягом з технічної документації відповідає 708,62 грн.; Єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] стала позивачка, на ім"я якої 25 травня 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] (а.с.38) та яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На день смерті разом з [PERSON] ніхто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджено довідкою Снігурівської міської ради №1178/02-2.5 від 27 серпня 2015 року (а.с.41). Інших спадкоємців майна померлого матеріалами спадкової справи не встановлено (а.с.29-52). Листом від 22 лютого 2016 року приватний нотаріус Снігурівського районного нотаріального округу [PERSON] позивачеві відмовила в оформлені спадкових прав на вказані земельні ділянки за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім"я спадкодавця (а.с.51). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Оскільки [PERSON] помер до оформлення спадкових прав на земельну ділянку після смерті батька [PERSON], зареєструвати право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про власності позивач не може. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що спадкодавець за життя набув право на земельні ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке позивач успадкувала за заповітом, звернулася за прийняттям спадщини в установлений строк, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права за відсутності правовстановлюючого документу, то суд приходить до висновку про задоволення позову позивачки й визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування. Судовий збір позивач просив з відповідача не стягувати. Разом з тим, з урахуванням ціни позову згідно встановленої в судовому засіданні нормативної грошової оцінки земельних ділянок в сумі всього 65 666 грн. 40 коп. позивачеві слід доплатити 105 грн. 46 коп. судового збору (656,66 - 551,20).

Outcome: approved