overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

25 листопада 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 17 липня 2007 року. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання сторони не з"явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач проти стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі не заперечував. Дослідив \~докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4) сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП №063719. На теперішній час позивачка разом з дитиною проживають [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім"ї від 24 листопада 2015 року №1905, виданою виконкомом Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Відповідач з сім"єю не проживає, не працює, але є працездатним, аліменти на утримання інших дітей не сплачує, а тому згодний і взмозі надавати доньці матеріальну допомогу у заявленому позивачкою\~ розмірі. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 487грн.20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

25 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], через ненадання батьком утримання у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з'явилися, ними подано письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач зазначив про визнання позовних вимог. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 25 липня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2013 року шлюб між ними розірвано та позивачці присвоєно дошлюбне прізвище "[PERSON]" (а.с.6). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про її народження серії [NUMBER], виданому 06 лютого 2009 року за актовим записом №437, місце реєстрації: Міський відділ реєстрації актів цивільнго стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області за №2730 від 12 лютого 2016 року (а.с.5). Позивачка ствердила про неналежність виконання відповідачем обов'язку утримання дитини. Вказаної обставини відповідач не заперечив. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини, її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у дівчинки власного майна, положення відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, відсутність даних про неналежний стан його здоров"я. Судом не встановлені інші обставини, які б могли вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

25 січня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 травня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №225. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різності поглядів на сімейні відносини, у зв"язку з чим постійно виникали сварки та конфлікти у сім"ї. Вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливо, а тому просив суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач заяву підтримав повністю та просив суд шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала частково та пояснила, що дійсно більше як півтора року подружжя разом не проживає, сімейні стосунки припинили з вини позивача, між ними склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, продовжувати життя з позивачем вона не бажає, а тому просила суд шлюб розірвати. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 травня 2012 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №225, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6). Влітку 2014 року на грунті сварок та конфліктів у сім"ї подружжя припинило сімейні стосунки. На теперішній час проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Між сторонами склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги і наполягають на розлученні, що відповідатиме їхнім інтересам. За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивача ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 275грн.60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

25 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів\~ \~\~ заробітку\~ \~\~ , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на\~\~ дитину відповідного віку,\~\~ щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду\~\~ і до досягнення\~\~ повноліття дочкою\~\~ [PERSON] , тобто до 04.02.2028 року. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з червня 2008 року по 30 квітня 2015 року. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO],\~ \~\~ яка перебуває на її утриманні.\~Відповідач працює приватним підприємцем і в період їх шлюбу і після нього не надавав і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона звернулася до суду і просить стягнути аліменти відповідно до ст. 180 СК України .\~ \~\~ В судове\~\~ \~ \~\~ засідання\~\~ позивачка [PERSON]\~ \~\~ не\~\~ \~ з"явилась,\~ подала\~ \~\~ до суду заяву\~\~ про\~\~ \~ \~\~ розгляд\~\~ \~\~ справи у\~ \~\~\~ її\~\~ відсутності,\~\~ позовні\~\~ вимоги\~\~ \~ \~ вона\~\~ \~\~ підтримала. Відповідач [PERSON] \~ \~\~ в судове засідання\~ \~\~ не\~ \~\~ з"явився\~\~ ,\~ \~\~ про\~\~ час\~ \~\~ та\~ \~\~ місце\~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ розгляду\~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ справи\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ він\~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ повідомлений\~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ належно,\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ що\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ підтверджується\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ поштовим\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ повідомленням.\~\~ Він\~\~ подав\~\~ до суду заяву\~\~ про\~ \~\~ розгляд\~\~ справи у\~ \~\~ його відсутності ,\~\~ позовні\~\~ вимоги\~ \~\~ визнав\~\~ повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~\~ підлягають задоволенню\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ . У свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обовязки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати,\~\~ \~ \~\~ так\~\~ \~ \~\~ як\~\~ \~ \~\~ він\~\~ \~ \~\~ знаходиться\~\~ \~ \~\~ у\~\~ \~ \~\~ працездатному\~\~ \~ \~\~ віці\~\~\~ . Він не\~\~ \~ \~\~ надав\~\~ \~ \~\~ суду ніяких заперечень щодо\~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ пред"явлених до нього\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ вимог,\~ \~\~ а \~\~ визнав їх . \~\~ \~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 10 жовтня 1998 року\~ Марянівською селищною\~ радою\~\~ Баранівського району Житомирської області, актовий запис за №9; неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],\~\~ залишити на виховання для неї до\~\~ їх повноліття, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], стягнути судові витрати в сумі 400 гривень, повязані із наданням правової допомоги . В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що\~сімейне життя з відповідачем не склалося , оскільки відповідач систематично випиває, влаштовує сварки , ніде не працює . ніяким чином не проявляє турботу до дітей, грошей на їх утримання не надає, їхнім вихованням не переймається . Між ними виникають сварки , свідком яких є діти, що негативно впливає на їх психічний стан. Вважає, що подальше спільне життя\~ з відповідачем\~ і збереження шлюбу суперечить\~ її інтересам та інтересам дітей, за таких обставин просить шлюб розірвати.\~\~ В судове засідання позивачка \~[PERSON] \~\~не \~з"явилась, \~подала \~\~до суду \~заяву \~про \~розгляд \~справи у \~\~її \~відсутності, де \~вона \~позовні \~вимоги \~підтримала. Відповідач \~[PERSON] \~в судове засідання \~не \~з"явився , про час \~та \~місце \~рогляду \~справи \~\~\~він \~повідомлений \~належно, що підтверджується \~поштовим \~повідомленням. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , де позовні вимоги визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] \~\~обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає,\~ \~відповідач \~ніяких \~заперечень щодо \~пред"явлених \~вимог \~не \~надав суду, позов визнав, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про дітей \~відсутній, суд залишає неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],\~на проживання для позивачки. На підставі \~ст. 88 \~ЦПК \~України суд \~\~стягує із відповідача \~понесені \~\~\~\~позивачкою \~\~судові \~витрати \~\~\~на \~правову \~допомогу \~\~у \~сумі \~400 грн., \~\~так \~як \~вони документально підтверджені, а також судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

26.01.2014 року Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника [PERSON] за межі України. Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ Шеремет Ю.М. мотивує подання тим, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 755/14668/14-ц від 07.10.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1603871,69 грн. Виконавчий документ виданий для добровільного виконання боржником не виконано. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України ,,Про виконавче провадження" державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстрована квартира [ADDRESS] , яка перебуває в іпотеці. Протягом 3 місяців рішення суду не виконано. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність державного виконавця відповідно до вимог ст.ст. 169, 377-1 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали подання , приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист № 755/14668/14-ц від 07.10.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1603871,69 грн. Боржником виконавчий документ виданий для добровільного виконання не виконано. Державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Протягом трьох місяців рішення суду не виконано. Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну - громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Однак, враховуючи відсутність фактичних обставин, що б свідчили про намір боржника виїхати за межі держави , суд приходить до висновку про недоцільність обмеження останньої у праві виїзду за кордон, виходячи з чого подання задоволенню не підлягає. За таких обставин, подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

26.01.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,0496 га, кадастровий номер 3525581900:02:000:0228, що розташована на території Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, та згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №002133, належала [PERSON], який помер 14.07.2017 року. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2017 року його брата [PERSON] оголошено померлим на тимчасово окупованій території України АР Крим в м.Феодосія, про що 19.12.2017 року Благовіщенським районним відділом РАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області було видано свідоцтво про смерть, у якому зазначено, що датою його смерті є 14 липня 2017 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується випискою з погосподарської книги Даниловобалківської сільської ради за 1971-1973 роки за № 9 особистий рахунок № 764, виданою 29.03.2017 року, та встановлено рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 3 липня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки №228 площею 4,05 га, кадастровий номер 3525581900:02:000:0228 яка розташована на території Данилово-Балківської сільської ради, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 002133. Позивач являється спадкоємцем другої черги по закону як рідний брат [PERSON], спадщину після смерті брата прийняв. Крім нього спадкоємцем по закону другої черги є також рідний брат [PERSON], який спадщину не прийняв. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Благовіщенського нотаріального округу [PERSON] з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 002133, через що він змушений звернутись до суду за захистом свого права на спадщину. Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Заперечень проти позову, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 33% заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Під час судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, про що подала відповідну письмову заяву (а.с.17). Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву, наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі (а.с.18). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

26.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить Зеленодольській міській громаді. В 2011 році відповідачі виїхали з квартири, про що свідчать сусіди, з того часу ніяких відомостей від них не надходило. З комунальних платежів за вказаною адресою зростає велика заборгованість. Квартира знаходиться без нагляду. Відповідачі ніякої участі в утриманні даного житлового приміщення не приймають та ним не користуються, їх особистих речей у квартирі немає, житлове приміщення знаходиться у жахливому стані, двері та вікна відсутні, система опалення відсутня. Зеленодольською міською радою приймалися міри щодо встановлення фактичного місця знаходження відповідачів. Фактичне місце їх знаходження не встановлено. Відповідачі фактично втратили право на користування житловим приміщенням, оскільки в дійсності відсутні в ньому більше шести місяців без поважних причин і не виконують обов»язки наймача житла, тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, так як на протязі більше 6 місяців відповідачі не користувалися житлом . Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] ( а.с.4) Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 09.01.2014 року, підтверджується факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації (а.с.5) Згідно повідомлення начальника Апостолівського РВ УМВС України в Дніпропетровській області місце проживання [PERSON] та [PERSON] встановити неможливо.(а.с.6) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців, тому відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved