Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої доньки [PERSON], [INFO]. В даний час дочці виповнилося 18 років та продовжує навчання на першому курсі історичного факультету напрям підготовки «Історія» Кам'янець-Подільського національного університету імені І.Огієнка, денна форма навчання, державної форми. Дочка знаходиться на повному утриманні [PERSON], додаткових джерел фінансування немає, фактично живуть лише на заробітну плату позивача та доходів з присадибного господарства. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно і до закінчення дочкою навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивач з'явилася просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечив. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.1996 року. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дочка [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері. Як вбачається із довідки № 250 від 11.07.2014 року [PERSON], дійсно є студенткою першого курсу історичного факультету напрям підготовки «Історія» Кам'янець-Подільського національного університету імені І.Огієнка, денна форма навчання та навчається за коштами бюджету з 01.09.2013 року, термін навчання 4 роки. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України "якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років." Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, та те, що [PERSON], є особою працездатного віку, ніде не працює, має нерегулярний дохід та згідно довідки № 812 від 15.07.2014 року виданої державним центром зайнятості Гусятинський РЦЗ про те, що останній дійсно перебуває на обліку як безробітній з 10.10.2013 року, а також матеріальний стан дитини, яка навчається на державному замовленню на історичному факультеті Кам'янець-Подільського національного університету імені І.Огієнка, тому не виходячи за межі принципу розумності і справедливості суд приходить до висновку, що аліменти на період навчання, що підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн, щомісяця на період навчання [PERSON], але не більше ніж до 23 років.

Outcome: partial