Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування вимог позивачка покликається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] У шлюбі в них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з нею, а батько дитини перебуває вже тривалий час за межами України. На початку серпня 2019 року має намір поїхати з дочкою на відпочинок за кордон. Звернутися до відповідача з питанням надання згоди про виїзд доньки за кордон не має можливості, оскільки зв`язок з ним відсутній. Просить суд, надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву де зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. Третя особа - Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації представника в суде засідання не скерувала. Начальником служби Думан Е . скеровано до суду рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон [PERSON] без згоди батька, не заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила справу розглядвти без представника служби. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач 02 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 липня 2013 року (а.с. 3). В шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 2013 року (а.с. 4). В серпні 2019 року позивачка має намір поїхати з дочкою на відпочинок за кордон, а саме в Турецьку Республіку, що стверджується копією договору про надання туристичних послуг № 7237 від 10 червня 2019 р. (а.с. 6-8). Відповідач не має можливості надати нотаріально повідченої згоди на тимчасовий виїзд дочки за кордон, оскільки перебуває за межами України. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для поїздок за кордон, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ. Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Відповідно до п.3, п.4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою КМ України від 27.01.1995 року №57 - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, виїзд дитини за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти її оздороваленню та загальному розвитку. На підставі викладеного та

Outcome: approved