Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

10 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн. 00 грн., щомісячно, з подальшою індексацією до повноліття дитини. На обґрунтування позову зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 20.11.2009 р., від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO] З кінця травня 2018 року догляд за сином практично повністю здійснює позивач без участі та допомоги з боку відповідача, який самоусунувся від утримання дитини. Грошові кошти надавав нерегулярно і у розмірі, який самостійно визначав достатнім для задоволення потреб дитини. У вересні 2018 року відповідач у категоричній формі відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини. Рівень реального щомісячного доходу відповідача перевищує 65 000 грн., оскільки він має постійне місце роботи та працює у приватних лікарнях, інших дітей та утриманців у нього немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться, а тому він має реальну можливість надавати належну матеріальну допомогу на утримання сина. 19.09.2018 р. ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання. 16.10.2018 року відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що інформація, викладена в позові, є неправдивою, перекрученою та недостовірною, позовні вимоги з викладених підстав не визнає, позов вважає необгрунтованим і незаконним, таким, що не підлягає задоволенню. Весь час до 24.09.2018 року, коли дружина забрала сина і переїхала проживати за іншою адресою, він приймав участь у житті сина, забезпечував його та дружину, по можливості приділяв йому час, водив до школи, робив з ним домашні завдання. У червні 2018 року разом з дружиною їздили в Афіни, а в серпні 2018 року всією сім"єю відпочивали у Туреччині. Повернувшись з відпочинку відповідач разом з сином завершили підготовку до школи, купили усі необхідні шкільні речі. Розмір заявлених аліментів вважає необґрунтованим, оскільки його середньомісячний дохід за останні шість місяців 2018 року становить 30 046,44 грн., одна четверта її частина складає 7 511,61 грн. При цьому сума є не сталою, змінюється кожного місяця в залежності від завантаженості. Так, в червні середній заробіток становив 14 209,48 грн., в вересні - 19 006,06 грн., що є меншим тієї суми, яку позивач бажає отримувати кожного місяця на утримання дитини. Також звернув увагу суду на той факт, що достовірно знаючи про наявність у нього захворювання, що потребує оперативного лікування, позивачка вказала в позові про те, що він є здоровою людиною. Враховуючи все зазначене, відповідач просив позов задовольнити частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не більше 4 000 грн. щомісяця. 06.11.2018 року позивачем подана до суду заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій вона просила стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 06.11.2018 року представником відповідача до суду були подані письмові пояснення, в яких вона позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача визнала, та зазначила про те, що відповідач у вересні активно приймав участь у житті сім"ї, дбав та забезпечував сина, аж до 24.09.2018 року, коли фактичні сімейні відносини між ним та дружиною припинилися, а тому просила стягувати аліменти починаючи з 01 жовтня 2018 року. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали до суду заяву про зменшення позовних вимог, в яких зменшила заявлені позовні вимоги, просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судове засідання просили проводити без їх участі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься відзив та письмові пояснення, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково. Судове засідання просили проводити без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача та відповідача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 16). [INFO] у сторін народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народежння (а. с. 17). Як зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем, на даний час дитина проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні. Суд оцінив докази надані позивачем на обґрунтування свої вимог, а також докази надані відповідачем, якими він обгрунтовує свої заперечення, та приходить до висновку щодо обґрунтованості позивачем необхідності присудження аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, суд вважає вказані позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, враховуючи те, що до кінця вересня 2018 року відповідач активно приймав участі в житті дитини виконуючи свій обов'язок по утриманню дитини, що підтверджується наданими письмовими доказами, а саме копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи, суд вважає за доцільне стягувати аліменти починаючи з 01 жовтня 2018 року. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved