Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та Степової сільської ради Кіровоградського району і області про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], що в с. Степове, Кіровоградського району Кіровоградської області за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначена квартира була придбана ним за усною угодою між власниками квартири, а саме: [PERSON] та відповідачки по справі, [PERSON], яка діяли в інтересах свого неповнолітнього сина, [PERSON] Во лодимировича та яким вказана квартира належала на праві спільної часткової власності, відповідно до договору міни від 23 червня 1995 року зареєстрованого в КООБТІ 01.08.1995 року. Між сторонами було досягнуто усіх істотних умов щодо договору купівлі - продажу квартири, але нотаріально довір оформлено не було. Він та його сім"я с травня 2001 року відкрито користуються вказаною квартирою, та тому вважає, що він набув права власності на вказану квартиру за набувальною давністю. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просив задовольнити позов в повному обсязі, надав пояснення по обставинам справи. Степова сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області в особі сільського голови Григора Л.О. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовної заяви, просив розглядати справу без його участі. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої просила слухати справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в квітні 2001 року позивачем була придбана квартира [ADDRESS], що в с. Степове, Кіровоградського району Кіровоградської області за усною угодою між власниками квартири, а саме: [PERSON] та [PERSON], яка діяли в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] Во лодимировича та яким вказана квартира належала на праві спільної часткової власності, відповідно до договору міни від 23 червня 1995 року зареєстрованого в КООБТІ 01.08.1995 року (а.с.10). Між сторонами було досягнуто усіх істотних умов щодо договору купівлі - продажу квартири, але нотаріально довір оформлено не було. На виконання усної домовленості купівлі - продажу квартири позивач передав відповідачці грошові кошти в сумі 700 доларів США, що підтверджується письмовими показами свідки: [PERSON] та [PERSON]. Зі слів позивача (які також підтверджуються показами свідка [PERSON]) нотаріально договір купівлі - продажу квартири сторони домовилися оформити пізніше, тому що була велика заборгованість по комунальним платежам. 30 січня 2002 року сім"я позивача на підставі заяви відповідачки була зареєстрована в купленій квартирі, а відповідачка та члени її сім'ї з 05 лютого 2002 року знялися з реєстрації у вказаній квартирі та зареєструвалися за адресою : [ADDRESS] та області про що свідчать відповідні довідки Степової сільської ради Кіровоградського району та області (а.с. 14-15). В грудня 2001 року особистий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] та області, який був закріплений за [PERSON] був переоформлений на [PERSON], про що свідчить довідка КП ЖКД Степової сільської ради № 9 від 17 червня 2014 року. За період проживання у квартирі з травня 2001 року та по даний час позивач з дружиною постійно доглядали за квартирою, зробили необхідний ремонт квартири, провели газове опалення. За весь цей час, а це на протязі більше як 13 років відповідачка до позивача ніяких претензій щодо квартири не заявляла і на квартиру не претендує. Але власниками квартири відповідно до договору міни від 23.06. 1995 року, який зареєстровано в Кіровоградському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації до даного часу значаться [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Оформити ж нотаріально на даний час договір купівлі-продажу квартири позивач не має можливості по тій причині, що [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 12), а [PERSON] в 2006 році вибув з с. Степове, Кі ровоградського району та області в Росію де на даний час і проживає та з 04.12.2009 року є громадянином Росії, що підтверджується відповідною довідкою Федеральної міграційної служби (а.с 13), а тому, у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів він не можу нормальним чином та в повному обсязі розпоряджатися своєю власністю. Проте, до суду також надійшло пояснення [PERSON], посвідчене секретарем Степової сільської ради Тарасюк В.Д. від 01.09.2014 року, відповідно до якого він не заперечує проти задоволення позову та не має жодних претензій щодо вказаної квартири. Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, зробив ремонт будинку та постійно підтримує його в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв та на будинок не претендував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved