Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,посилаючись на те, що 1/ 2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] зареєстрована за відповідачем [PERSON], на підставі виданих державним нотаріусом 12 -ї ХДНК Полтєвою І.О. свідоцтв про спадкування за законом від 08.07.2013 року після смерті батьків. Решта 1/2 частина вказаного житлового будинку спадкувалася нею після смерті батьків. Дані про право власності [PERSON], внесено до державного реєстру прав на нерухоме майно. Вищевказаний житловий будинок належав батькам - [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу між батьками за рішенням Московського райсуду м.Харкова від 04.09.1973 року був зазначений порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою. [PERSON] мешкав з матер'ю та користувався її приміщеннями. Згодом до частки батька в житловому будинку літ. «А-1» було здійснено прибудову літ. «А 3» з ганком «а5», які були узаконені на ім'я батька [PERSON], з котрим на той час проживала позивач та вела спільне господарство. При видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом нотаріус не визначився зі спадковою масою. При оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріус отримав витяг 22.08.2012р, де зазначені самовільні будівлі, але видає свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину будинку з прибудовами, котрі є самочинними. Відповідно до Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали. Крім цього, нотаріус при видачі свідоцтва ігнорував реальну вартості спадкової маси. З огляду на те, що вищевказані свідоцтва про спадкування за законом по 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, виданих 08.07.2013 року нотаріусом державним нотаріусом 12 ХДНК Полтєвою І.О. за р. № 6-255 та № 6-253, видані з грубими порушеннями законодавства увигляді розподілу нотаріусом в якості спадкового самовільно збудованої нерухомості, ігнорування реальної вартості спадкової маси, вони мають бути визнані недійсними, а вчинені 08.07.2013 нотаріусом Полтєвою І.О записи до Державного реєстру прав за №1552681 та № 1554735, відповідно до котрих [PERSON] зареєстрований як співвласник по 1/ 4 частки спільної власності відносно об'єкта нерухомого майна: 98730863101 - об'єкта житлової нерухомості - житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. мають бути скасовані. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні від 30.04.2015 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище і просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. [PERSON], а також позивач [PERSON] мають право на спадщину після смерті їх батьків по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS].[PERSON] своєчасно звернувся з заявою до 12-ої Харківської нотаріальної контори за оформленням своїх прав на спадщину та надав відповідні документи і нотаріусом від 08.07.2013 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на його ідеальну частку і ця частка не змінюється в будь якому разі. Рішення Московського райсуду м. Харкова від 28.11.2012 р. щодо визнання за [PERSON] право власності було скасовано, так як розглянуто за їх відсутністю, але це змінює ідеальні частки спадкоємців і тому підстав для визнання недійсним зазначених свідоцтв по праву на спадщину немає. Відповідач Дванадцята Харківської міської державної нотаріальної контори в особі нотаріусу Полтєвої І.О. у письмових запереченнях пояснила, що вимоги закону при вчинення нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.07.2013 року [PERSON] по ? частини житлового будинку № 13 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] та за р. № 6-257 та № 253 та №6 -253 від 08.07.2013р. не було порушено. Відповідно п. п. 4.12, 4.14 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. були витребувані необхідні правовстановлюючі документі: витяги з реєстру прав власності, договір на будівництво будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 05.11.1954 р., рішення Московського райсуду м. Харкова від 05.11.1954р., довідка з КП «Харківського міськБТІ» від 30.05.2013р. Вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю і прохає винести обґрунтоване та законне рішення. Вислухавши представника відповідача та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими в [ADDRESS] належав батькам сторін - [PERSON] та [PERSON] на підставі договору на будівництво будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 05.11.1954 р. У 1974 році батьки сторін розірвали шлюб і згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.1973 року між ними був зазначений порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою. У користування батька були виділені частину приміщення 1-2 пл. 5,4 кв.м., пом. 1-6 пл. 6,1 зз.м., приміщення 1 \\ 5 пл. 8,3 кв.м. в житловому будинку літ. «А-1», надвірні будівлі - оддай літ. «Б», погріб літ. »В», вбиральні літ. «Г», а також частина ділянки пл. 179,5 кв.м. Б, а в користування [PERSON] були виділені приміщення 1-2,1-3, 1-4 в житловому будинку літ. «А-1», а також частину земельної ділянки пл. 179,5 кв.м. [INFO] помер [PERSON], а [INFO]. [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після їх смерті є їх діти відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, така заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. [PERSON] спадщину прийняв, подав своєчасно заяву до нотаріальної контори, [PERSON], також прийняла спадщину, вступив в розпорядження спадковим майном. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (статті 1297 ЦК України). За змістом ст. ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відносини, пов'язані з оформленням спадщини, регулюються нормами Цивільного кодексу України, законів України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5 Видача свідоцтва про право на спадщину відбувається лише спадкоємцям конкретної черги, які мають право на спадкування після померлого згідно зі статтями 1261-1265 Цивільного кодексу України Згідно зі ст. 67 ЗУ "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо. Дванадцятої Харківської державної нотаріальної конторою ( державний нотаріус Полтєва І.О.) 08.07.2013 року за реєстраційним № 6-253 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку № 13 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] та за реєстраційним № 6-257 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку № 13 з відповідною частиною надвірних будівель після [PERSON] на ім'я [PERSON]. Відповідно до п.3.1 Листа ВСУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Як встановлено в судовому засіданні спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] є їх діти: [PERSON] та [PERSON]. П.п. 4.12, 4.14 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановленому законом порядку, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців вимагаються документи, які підтверджують зазначені факти.(п 212 Інструкції). Спадкоємцем [PERSON] для оформлення спадщини були надані правовстановлюючі документі: договір на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 95.11.1954р. та рішення народного суду Московського райсуду м. Харкова від 16.08.1972 р., а також нотаріусом було зроблено запит до КП «Харківського міськБТІ» щодо надання інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно. 30.05.2013р. КП «Харківське МіськБТІ» повідомило, що самочинні споруди відсутні. Згідно відповіді нотаріуса від 25.03.2015р. №910/01-16 в матеріалах спадкових справах витяг КП « Харківське МіськБТІ» від 22.08.2012р., на який посилався позивач відсутній. Надані документи дозволили нотаріусу встановить круг спадкоємців, факти прийняття спадщини та спадкову масу. Нотаріусом [PERSON] було видані свідоцтва на його ідеальну частку у спадщини після смерті батьків і як зазначено в цих документах, спадщина складається із ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] як після смерті батька так і матері і зазначено, що майно належало спадкодавцю [PERSON] на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 05.11.1954р., а [PERSON] на підставі рішення народного суду Московського райсуду м. Харкова від 16.08.1972 р. Кожен із спадкоємців, а саме: [PERSON] та [PERSON] мають право по ? частині у спадщині після смерті своїх батьків і це сторонами не оскард жується. Нотаріусом правильно визначена ідеальна частка спадкоємця відповідно до вимог ст. 1267 ЦК України та видані свідоцтва. Той факт, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2012 р. згідно якого за [PERSON] в порядку спадкування за законом було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку було скасовано, не впливає на ідеальну частку у спадщині [PERSON], а також не впливаєт на ідеальну долю спадкоємців і визначена вартість спадкоємного майна, на що посилається позивач, вказує, що нотаріус при видачі свідоцтва проігнорував реальну вартість спадкового майна. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed