Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 червня 2017 року через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] та право на земельну частку (пай) під [NUMBER], розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON], якому пай належав на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Посилається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначені будинок та земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), як син спадкодавця [PERSON] та прийняв спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом, за заповітом та тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі печатки органу місцевого самоврядування, який видав документ, та підпису уповноваженої особи, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну частку (пай) відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком підтверджується довідками виконавчого комітету Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 372 від 17 грудня 2013 року та за № 253 від 15 червня 2017 року; копією свідоцтва [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок від 04 лютого 1989 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької районної Ради народних депутатів № 238 від 06 грудня 1989 року, та зареєстрованого в Переяслав-Хмельницькому МБТІ 04 лютого 1989 року в реєстровій книзі за [NUMBER]; довідками Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 255 від 15 червня 2017 року та за № 256 від 15 червня 2017 року; копією технічного паспорта станом на 25 січня 1989 року на житловий індивідуальний будинок в с. Виповзки, планом та характеристикою до нього; висновком ТОВ „Лендвізор" № 1638 від 13 червня 2017 року про технічний стан приватного житлового садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]; копією технічного паспорта станом на 13 червня 2017 року на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS], планом, експлікацією та характеристикою до нього; звітом про оцінку майна від 22 червня 2017 року. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеною земельною часткою (паєм) підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку (пай) у КСП „Промінь" розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області і належить [PERSON] на підставі рішення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації № 361 від 31 жовтня 1996 року; довідкою виконавчого комітету Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 257 від 15 червня 2017 року; довідкою Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 29-1014-99.3-3538/2-16 від 21 вересня 2016 року; звітом про оцінку майна від 22 червня 2017 року. Право на спадщину позивача [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 17 грудня 2013 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22 березня 2017 року; копією довідки виконавчого комітету Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 372 від 17 грудня 2013 року; копією довідки виконавчого комітету Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 82 від 24 березня 2017 року, що міститься в матеріалах спадкової справи; актом обстеження житлово-побутових умов від 24 березня 2017 року; довідкою виконавчого комітету Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 254 від 15 червня 2017 року; копією паспорту [PERSON]; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47960762 від 03.06.2017; матеріалами спадкової справи відносно померлого [PERSON] До суду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача, Виповзької сільської ради, в засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, отже до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відсутність підпису та печатки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, видане [PERSON] та зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому МБТІ за [NUMBER], не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 5 ЦК України,

Outcome: approved