Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В квітні 2015 року позивач [PERSON] академія [PERSON] гвардія України (далі - [PERSON] академія) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання. В позовній заяві позивач вказав, що 05.08.2014 року [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу [PERSON] академії, поставлений на усі види постачання та знаходився на повному державному забезпеченні. Крім того, відповідач уклав на чотири роки контракт з МВС України, в особі начальника [PERSON] академії, про проходження військової служби. Згідно умов контракту, відповідач зобов'язаний проходити військову службу (навчання) в [PERSON] академії протягом строку дії контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. Однак, відповідач умови контракту порушив, написавши рапорт про відрахування його з числа курсантів, у зв'язку з небажанням продовжувати навчання, та наказом начальника [PERSON] академії від 04.11.2014 року, він виключений із числа списків особового складу курсантів. Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі. Добровільно відповідач відмовляється повертати кошти. Тому прохав стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з утриманням його у вищому навчальному закладі в сумі 10\~292,76 грн. та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, прохав його задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що Указом Президента № 497 від 04.06.2014 року, [PERSON] гвардії України надано статус [PERSON]. У звязку з цим, [PERSON] академія [PERSON] гвардії України являється правонаступником усіх цивільних прав та обовязків [PERSON] внутрішніх військ МВС України. 05.08.2014 року наказом начальника [PERSON] академії [PERSON] гвардії України № 124 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу [PERSON]», [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в [PERSON] академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 05.08.2014 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника [PERSON] академії [PERSON] гвардії України, про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обовязком відповідача було: проходити військову службу (навчання) в в [PERSON] академії протягом строку дії контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 29.10.2014 року відповідач звернувся з рапортом до начальника [PERSON] академії про відрахування його з числа курсантів у звязку з небажанням продовжувати навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. Наказом начальника [PERSON] академії № 114 с/ч від 04.11.2014 року, відповідач виключений зі списків особового складу курсантів [PERSON], відповідно до статті 36 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України». Відповідно до п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є наявність підстав, передбачених пунктом "и" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу". Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (закон № 2232 ХІІ) визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (п.3) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: · грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; · перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; · оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. [PERSON], повязані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 10 292 грн. 76 коп. та підтверджуються зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету. Вказаний розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5,6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався в [PERSON] академії з 05 серпня 2014 року по 04 листопада 2014 року, витрати складають вищевказану суму, з розрахунком відповідач ознайомлений та заперечень не має. В позасудовому порядку відповідачем витрати не відшкодовані. Згідно п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум, здійснюється у судовому порядку. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позов законний, обгрунтований та підлягає задовoленню. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved