Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

06.03.2020 року представник КС « Істок» (код ЄДРПОУ 26364449), що знаходиться в м. Одеса, Адміральський проспект, буд. 7 кім. 2, Одеської області - О.П. Білий, звернувся з позовом до [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь КС « Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКН - 2367 від 11.04.2019 року в розмірі 38663,10 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. у солідарному порядку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви на вступ до кредитної спілки «Істок» та рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Істок» та сплати обов`язкового пайового внеску, відповідач набув членства в КС «Істок». 11.04.2019 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву про отримання кредиту, на що кредитним комітетом позивача було прийнято рішення про надання члену КС «Істок» - кредиту. Того ж дня, між Кредитною спілкою "Істок" та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 2367, згідно з яким останньому було надано кредит в сумі 25000,00 грн. з терміном дії договору до 11.04.2020 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, та платою за надання кредиту у розмірі 37,67 грн. щоденно. У зв`язку із порушенням умов Договору про споживчий кредит, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з графіком, на виконання заходів досудового врегулювання, відповідачу на адресу його місця проживання були направлені листи-попередження про наявність заборгованості та вимогою погашення заборгованості. Проте вказані звернення були залишені без відповіді та борг станом на день звернення до суду відповідачем не погашено, що зумовило звернення до суду. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вказана особа взяла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за борговими зобов`язаннями позичальника за кредитним договором. Відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 28.02.2020 року становить 38663,84 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження [PERSON] отримав 10.04.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. [PERSON] від отримання відправлення відмовився, а тому відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що дійсно 25.09.2018 року [PERSON] звернувся до КС "Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок». Як вбачається з Витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 64 від 25.09.2018 року, останнього прийнято в члени КС « Істок ». Того ж дня, а саме 25.09.2018 року, [PERSON] сплатив на рахунок позивача обов`язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковим касовим ордером №525, 526 від 25.09.2018 року (а.с.6,7,9). [PERSON] надав до КС «Істок» заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок», у зв`язку із чим 11.04.2019 року на засіданні кредитного комітету Кредитної Спілки «Істок» прийнято рішення щодо надання кредиту, згідно поданої заяви (а.с. 10, 11). Так, 11.04.2019 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДКН-2367, за умовами якого кредитор КС «Істок» надає позичальнику грошові кошти в сумі 25000,00 грн. строком на 12 календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 11.04.2019 року і до 11.04.2020 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням споживчий кредит на придбання товарів на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та платності (а.с. 12,13). У відповідності до п. 3.2. Договору, процентна ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних. П. 3.4., 3.5 Договору наголошує, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. Договору. Тип процентної ставки - фіксована. У відповідності до п.2.5.Договору, плата за надання кредиту становить 37,67 грн. щоденно. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 11 квітня 2019 року (а.с.15). Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснив оплату по договору за споживчий кредит та 16 жовтня 2019 року припинив здійснювати погашення платежів. Досудовий порядок врегулювання спору сторони визначили у п.6.2.2. Договору про споживчий кредит № ДКН-2367, де зазначається, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор з урахуванням вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредитного договору та нарахованих плати та відсотків, згідно умов договору. Якщо протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду про стягнення в примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копії договору поруки №ДКН-2367 ДП1 від 11.04.2019 року видно, що [PERSON] виступає поручителем [PERSON] по договору про споживчий кредит і для нього не встановлено солідарну відповідальність, а тому мають несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники за виконання зобов`язання (а.с.14). 12.12.2019 відповідачам були направлені листи-попередження про наявність заборгованості по договору про споживчий кредит та з вимогою погашення останньої в 30-ти денний термін. (а.с.18,19). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що [PERSON] прострочив виконання зобов`язання, більш ніж на 30 календарних днів, то у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору. Так, у відповідності до п. 4.7.2 Договору, сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. П. 4.7.3. Договору сторони обумовили покладення на позичальника відповідальності за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, у зв`язку з тим, що [PERSON] порушив свої договірні зобов`язання, що виникли за Договором про споживчий кредит № ДКН-2367 від 11.04.2019 року за ним утворилась кредитна заборгованість на загальну суму 38663,10 грн.. Разом з тим, судом встановлено, що 28.11.2019 року між Кредитною спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № ДКН-2367 від 11.04.2019. Відповідно до умов вказаного договору у зв`язку з порушенням позичальником Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань сторони дійшли згоди про внесення змін в кредитний договір, а саме плата за надання кредиту визначена 150,68 грн. щоденно. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Оскільки відсутні будь-які докази згоди поручителя [PERSON] на збільшення плати за надання кредиту при укладенні додаткового договору до договору про споживчий кредит, відповідачі відповідають перед кредитором в межах визначеної в основному договорі плати за надання кредиту в сумі 37,67 грн. щоденно. Таким чином, період, за який нараховується плата за кредитом складає 234 днів, і за цей період відповідачі солідарно відповідають за зобов`язання по платі за кредитом в розмірі, визначеному основним договором про споживчий кредит, який становить 37,67 грн. щоденно, в загальній сумі 8814,78 грн. (37,67 грн. х 234 к.д. = 8814,78 грн.). Відповідно до бухгалтерської довідки розрахунку боргу по договору про споживчий кредит в період з травня по жовтень 2019 року [PERSON] було сплачено 7119,84 грн. в рахунок плати за кредит, отже підлягає стягненню в солідарному порядку 8818,65 грн. (8814,78 грн. - 7119,84 грн. = 1694,94 грн. ). Водночас [PERSON] , підписавши додатковий договір збільшив для себе обсяг зобов`язань по платі за кредит, і в частині збільшення обсягу зобов`язань відповідає самостійно. Період, за який нараховується плата за кредит в розмірі 150,68 грн. становить 89 днів. Таким чином, загальна сума заборгованості за платою за кредит, яка підлягає стягненню лише з [PERSON] становить 13410,52 грн. (150,68 грн. х 89 к.д. = 13410,52 грн). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість в сумі 25252,58 грн., та лише з [PERSON] - заборгованість в сумі 13410,52 грн.. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, однак не в солідарному порядку, а пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial