Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У січні 2020 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 9202,77 грн. - заборгованості за спожиту електроенергію та 2367,18 грн. - 3% річних та інфляційної складової боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, який є правонаступником ПАТ «Київенерго», а відтак, відповідач повинен виконувати норми Правил користування електричної енергії для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 та Закону України «Про електроенергетику». Позивач здійснює постачання електричної енергії та надсилає платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а відповідач зобов`язаний здійснювати оплату виставлених рахунків. За результатами аналізу платежів з`ясовано, що відповідач не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Свої зобов`язання відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого, станом на 01.01.2020 року, утворилась заборгованість в розмірі 9202,77 грн. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості, а також 3 % річних та інфляційні втрати, у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов`язання. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року справу було передано у провадження судді Корнілової Ж.О. В порядку повторного авторозподілу справ між суддями 26 жовтня 2020 року справу передано судді Ларіоновій Н.М., а в подальшому, 19 січня 2021 року - судді Ковбасюк О.О. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.02.2021 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд доходить наступних висновків. Згідно з даними обліку позивача відповідач є споживачем послуг з постачання електроенергії, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до Витягу з підсумкового (завершального) розподільного балансу станом на 28.02.2018 року позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго». Згідно з деталізованим розрахунком розмір заборгованості за спожиту електричну енергію за особовим рахунок № [NUMBER] станом на 01.01.2020 року складає 11569,95 грн., в тому числі 9202,77 грн. - основний борг за спожиту електроенергію, 1706,98 грн. - інфляційна складова боргу та 660,20 грн. - 3% річних. Згідно з ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, Закони України «Про альтернативні джерела енергії», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про природні монополії", «Про захист економічної конкуренції», «Про охорону навколишнього природного середовища» та інші акти законодавства України. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За умовами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як договірних зобов`язань на них поширюється дія ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови договору постачання електричної енергії, тому за таких обставин позивач має право відповідно до ст. 509 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору виконання зобов`язання з оплати поставленої електроенергії. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved