Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] 28.04.2015 року звернулась до суду з позовом в якому просить надати дозвіл на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а також всіх необхідних документів для виїзду за межі України неповнолітній особі [PERSON], без згоди батька [PERSON] та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, [PERSON] без згоди та супроводу її батька до Франції на оздоровлення на протязі трьох років. В обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них 19 квітня 2006 року народилася донька [PERSON]. За рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Весною 2015 р. дитина була запрошена Французькою асоціацією «[PERSON] Альпи Україна» через Коростенський благодійний фонд «Чорнобиль допомога» для здійснення поїздки до Франції з метою оздоровлення. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини, тому вона змушена звернутись до суду з заним позовом. Також просила стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просили його задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи без його участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності однієї із сторін. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 10 жовтня 2003 року. 12 березня 2008 р. їх шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Після розірвання шлюбу місце проживання доньки сторін визначено з матір"ю - [PERSON], що підтверджується листом Служби у справах дітей Житомирської міської ради № 65/2 від 05.02.2015 р. ( а.с.8) Відповідно до довідки Фонду «Чорнобиль допомога» дитина [PERSON], [INFO] запрошена французькою асаціацією «[PERSON] Альпи Україна» через Коростенський благодійний фонд «Чорнобиль допомога» на санаторне оздоровлення в період 23.06. 2015 р. по 31.07.2015 р. ( а.с. 9). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.05.1995 року №57 «Перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку», здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі - батьків) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Статтею 272 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права здійснюються батьками в інтересах малолітніх дітей. Тобто дитина є носієм права, але не може його здійснювати самостійно. Виходячи із презумпції розумності й добросовісності дій учасників цивільних правовідносин, яка зводиться до того, що дії вважаються розумними й добросовісними, доки не доведене протилежне, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, тому суд приходить до висновку, що поїздка дитини за кордон ініціюється позивачкою з урахуванням інтересів і потреб дитини, оскільки в Франції вона зможе розширити свій кругозір, вивчити іноземні мови, оздоровлюватися. Крім того відповідач, не надав суду будь-яких доказів, які б вказували на те, що тимчасовий виїзд дитини за кордон суперечитиме її інтересам, матиме несприятливі наслідки для її здоров"я, перешкоджатиме гармонійному розвитку дитини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому позовна вимога [PERSON] про стягнення на свою користь понесених судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved