Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що 27.10.2004 року померла, [PERSON], останнім місцем проживання якої було с.Вишняки Хорольського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі і на земельну ділянку (пай) на території Покровсько Багачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 682143 який втрачено. За життя [PERSON] написала заповіт, відповідно до якого все її майно де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право вона заповіла позивачу, [PERSON]. 07.02.2019 року у приватного нотаріуса Хорольського нотаріального округу, [PERSON], на підставі заяви позивача поданої відповідно до рішення Хорольського районного суду від 07.12.2018 року, яке набрало законної сили 09.01.2019 року, було відкрито спадкову справу № 6/2019 до майна [PERSON]. В судове засідання позивач\~\~[PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача\~\~[PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської областів не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада при вирішенні справи покладається на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206\~ЦПК Українив\~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост. 1216\~ЦК Україниспадкуванням\~є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно дост. 1218\~ЦК Українидо\~складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], є єдиним спадкоємцем [PERSON] яка прийняла спадщину. Після звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку позивачу нотаріусом розяснено, що відповідно до п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5 видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. У звязку з відсутністю у позивача оригінала правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), в розмірі 2,98 га, яка розташована на території Покровсько Багачанської (Тарасівської) сільської ради Хорольського району, яка належала померлій 27.10.2004 року [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 682143 оригінал якого втрачено, їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Для визнання права власності на спадкове майно позивачу роз"яснено про необхідність звернутися до суду. Викладені обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: -Копією свідоцтва про смерть [PERSON]; -Копією довідки Вишняківської сільської ради; - Довідка Вишняківського будинку-інтернату; -Копією державного акту на право приватної власності на землю; -Копією заповіту -Копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; -Копією витягу зі спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи; -Копія рішення Хорольського районного суду; -Копія паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]; -Листом нотаріуса; -Копією оголошення в ЗМІ: -Інформацією відділу у Хорольському районі ГУД у Полтавській області. Згідно із\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У\~статті 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~318,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved