Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 997 від 27.02.2007 року в розмірі 98505,30 грн.; визначення способу реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів/продажу банком як іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» та направлення отриманих від реалізації коштів на погашення кредитної заборгованості; встановлення початкової ціни предмета іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна від 27.02.2007 року, що підлягає визнанню незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу обраним ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»; передачу в управління позивача предмета іпотеки, надавши право вчиняти будь-які юридичні дії по відношенню до предмета іпотеки; виселити відповідача з житлового приміщення, а саме: з місця реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS], з реєстраційного обліку у Фрунзівському районному відділі Одеської області головного управління Державної міграційної служби в Одеській області; стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 985,05 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.02.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 42500 грн. зі сплатою 18% річних строком до 27 лютого 2017 року, а відповідач повинен був повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати за користування кредитом відсотки, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, визначених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було укладено іпотечний договір з [PERSON], на підставі якого позивачем прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] свої обов'язки за укладеним кредитним договором належним чином не виконував, утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом та пені, яка станом на 16.06.2014 року складає 98505,30 грн., в зв'язку з чим 10.06.2014 року на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень у тридцятиденний строк, а у випадку невиконання вимог банк буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу звернути стягнення на предмет іпотеки. Також позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 985,05 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27 лютого 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії -Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надає [PERSON] грошові кошти в сумі 42500 грн., зі строком кредитування в 120 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 лютого 2017 року на споживчі цілі, а [PERSON] зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. 27 лютого 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Предметом договору являється нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Вартість предмету іпотеки складає 33001 грн. Згідно витягу про реєстрацію парава власності на нерухоме майно, виданого 05.11.2003 року за номером 1913607, реєстраційний номер 3323899, який видано Державним комунальним підприємством «Фрунзівським бюро технічної інвентаризації»,записаний в реєстрову книгу № 8, номер запису 1262. Згідно з п.1.4 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником та/або іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в обсязі, передбаченому цим договором та визначеному на момент звернення стягнення, за рахунок всієї суми, що буде виручена від розпорядження предмету іпотеки (в тому числі, але не обмежуючись цим, реалізації та/або прийняття у власність предмета іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.4.1 іпотечного договору, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає вимогу іпотекодавцям про усунення порушень у не більш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 10.06.2014 року на адресу відповідача позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про усунення порушень у 30-денний строк, а у випадку невиконання вимог банк буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.3 договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу [PERSON] прийняв кредитні кошти, використавши їх за призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконав. У зв'язку з цим відповідно до розрахунку станом на 16.06.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені в розмірі 98505,30 грн., з яких: строковий основний борг по кредиту - 16353,33 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 21241,44 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 39268,73 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту - 7134,14 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 14507,66 грн.. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно іпотечного договору, позивач у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами, та вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На підставі вище викладеного, та враховуючи вимоги ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані. Як роз'яснив Пленум ВССУ в своїй постанові Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012 року №5 в п. 42 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Отже, стосовно вимоги про встановлення початкової ціни іпотечного майна необхідно її встановити за ринковою вартістю, яка буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності під час проведення підготовчих дій до прилюдних торгів, як того вимагають норми Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідно до ч.2 ст. 39 ЗУ „Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Так, згідно довідки (вих. № 48/971) від 12.09.2014 року, виданої Фрунзівською РС ГУДМС України в Одеській області за адресою місцезнаходження предмету іпотеки зареєстровані такі особи: [PERSON], [INFO], зареєстрований з 15.02.2007 року по теперішній час. Таким чином, суд вважає, у зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в розмірі 98505,30 грн. з послідуючим виселенням мешканців зазначеної квартири. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 985,05 грн.

Outcome: approved