Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору дарування він є власником квартири [ADDRESS]. З 28 липня 2005 року в цій квартирі зареєстрована донька позивача, [PERSON] Відповідач хоча зареєстрована в даній квартирі з 28 липня 2005 року, але проживає з 2011 року за адресою вул. Південна, 3, що в м. Хмельницькому, разом з тим позивач несе всі витрати по утриманню майна самостійно. На підставі ст. 405 ЦК позивач просить визнати відповідача такою що втратила право користування житлом у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не зявився, повідомлений про день та час слухання справи в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Хмельницької житлово-експлуатаційна контора № 1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, при вирішенні спору покладається на думку суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 07.07.2005р., укладеного між позивачем та [PERSON], позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖЕК № 1 зазначено, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], відповідач, яка є донькою [PERSON], зареєстрована з 28.07.2005р. Згідно акту посвідченого начальником ЖЕК № 1 від 26.11.2015р. [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 2011 року. Відповідно до довідки садівничого товариства «Надія» від 24.11.2015 року [PERSON] проживає за адресою [INFO], з 2011 року. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів його сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст.64 ЖУ України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, передбачено втрату права на користування житлом члена сім"ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад один рік, позов про визнання її такою. що втратила право користування квартирою підлягає до задоволення. Судові витрати по справі складається із судового збору, який підлягає до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved