Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

14.05.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] є її батьком, який за рішенням Дебальцевського міського суду сплачував аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення нею повноліття. На теперішній час їй виповнилось вісімнадцять років, вона навчається на першому курсі денного відділення Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» на контрактній основі, стипендії не отримує. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати грошову допомогу. Просила стягнути з відповідача на свою користь на аліменти на її утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з*являлася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності ( а.с. 18) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частина від доходу, пояснив, що він є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні матір, яка проживає разом із ним пенсіонер та отримує мінімальну пенсію, він є одним годувальником в родині. Щомісячні витрати складають приблизно 500-800 гривень на ліки та 350-500 гривень за житлово-комунальні послуги. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. ( а.с. 33) Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 1/10 частина від доходу відповідача, надав пояснення, аналогічні поясненням відповідача. В подальшому представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. ( а.с. 32) Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно із свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Світлодарським міськвиконкомом м. Дебальцевого Донецької області, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно з довідкою № 345 від 25.05.2014 року позивачка [PERSON] навчається в Горлівському інституті іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» на денній формі навчання (а.с. 4). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою ( а.с.34) від 19.06.2014 року відповідач працює слюсарем по обслуговуванню устаткування електростанції Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго» і отримує середню заробітну плату в сумі 6110,40 грн. Таким чином, враховуючи, що навчальний заклад знаходиться не за місцем основного проживання [PERSON], форма навчання є денною, стаціонар, що виключає можливість власного працевлаштування, навчання відбувається не на бюджетній основі, [PERSON] потребує матеріальних витрат на оплату навчання, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, а стипендія, яку вона отримує не може в повній мірі забезпечити дитину необхідним, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітнього окремо не звільняє від виконання цього обов'язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначені розміру аліментів, крім іншого, має врахувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Суд бере до уваги доводи відповідача [PERSON] про наявність у нього на утриманні матері похилого віку [PERSON] (а.с.21,34), яка відповідно до копії довідки від 4.06.2014 року перебуває на обліку в Світлодарський лікарській амбулаторії № 3 з діагнозом «Цукровий діабет другого ступеню», а також ту обставину, що сам відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням ( а.с.22) Таким чином, суд, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, сукупний дохід сімей, потребу в матеріальній допомозі повнолітньої дочки, що продовжує навчання на денній формі, стаціонарі, отримує стипендію, можливість надання такої допомоги відповідачем, вважає за необхідним стягнути з відповідача, на користь позивачки аліменти до закінчення навчання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно на весь період її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, що буде належним захистом прав повнолітньої та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Визначаючи розмір аліментів суд виходив також і з того, що аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача 6110,40 грн. складатиме 1018,40 грн., що при наданні допомоги другим з батьків, відповідатиме середній сумі витрат позивачки на місяць. На підставі ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК України та

Outcome: partial