Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 10 000 грн. в рахунок сплаченого авансу на виконання умов договору купівлі - продажу нерухомого майна. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме 2100 грн. витрат на правову допомогу та 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позивач вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги в частині стягнення коштів в рахунок сплаченого авансу визнає, проте заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову щодо стягнення коштів, сплачених як аванс на виконання умов договору, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, 23.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] підписали договір про передачу та отримання завдатку з метою укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Відповідно до п.1.1 договору [PERSON] зобов'язався продати, а [PERSON] купити та оформити договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS]. Сторони домовилися укласти договір купівлі - продажу нерухомого майна до 30.04.2014 року (а.с.5-7) На виконання п.5.1 договору [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок належних за основним договором платежів завдаток в сумі 10 000 грн., як еквівалент 1000 доларів США за курсом, зазначеним в п. 2.1 договору. У визначений строк договір купівлі - продажу квартири між позивачем і відповідачем укладено не було. Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Частиною 2 цієї норми передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України вказані кошти підлягають стягненню, як набуті без достатньої правової підстави. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У пункті 24 постанови №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проте, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2100 грн. У судове засідання представник позивача подав розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу за договором №26 від 24.04.2014 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату адвокату [PERSON] 2100 грн. за надані послуги згідно договору. До калькуляції вартості правової допомоги включено: прийняття первинних документів, аналіз первинних документів, консультації, аналіз чинного законодавства, оформлення позовної заяви, доведення позиції адвоката клієнту щодо спірних відносин. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що компенсація витрат на правову допомогу у відповідних розмірах здійснюється за час участі особи, яка надає правову допомогу в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (у випадках, передбачених ЦПК України), під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Всупереч зазначеним вимогам в розрахунок вартості наданої правової допомоги в калькуляції включено витрати, компенсація яких не передбачена законом: прийняття первинних документів, аналіз первинних документів, консультації, аналіз чинного законодавства, оформлення позовної заяви, доведення позиції адвоката клієнту щодо спірних відносин. За таких обставин, підстав для покладення на відповідача витрат на правову допомогу суд не знаходить. Проте, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved