Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на час її навчання, починаючи з 26.11.2018 року і до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Зі згоди позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області від 14.07.2003 року, актовий запис № 164 (а.с.7). За час перебування в шлюбі у них народилося троє дітей, в тому числі дочка: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. [PERSON], [INFO] навчається в Коршівському професійному аграрному ліцеї ІІ рівня акредитації на денній формі навчання за спеціальністю "Кухар. Кондитер", що підтверджується довідкою № 560 від 06.11.2018 року (а.с.10). З'ясовано також, щона даний час позивач проживає в житловому будинку своєї матері разом з повнолітньою дитиною, не працює, сама утримує дочку. Сім"я є малозабезпеченою. Дані обставини підтверджуються довідкою від 31.10.2018 року № 497/02.2-19 Краснянської сільської ради і актом обстеження матеріально-побутових умов проживання. Дані документи долучені до матеріалів справи. Позивач не взмозі самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] працює по тимчасових заробітках. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. А тому, оцінюючи всі наявні докази, матеріальний стан дитини та платника аліментів, те, що він працює по тимчасових роботах, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до [INFO], в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON], а саме в сумі 1300 грн. щомісячно. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.199, 200 СК України,

Outcome: approved