Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14 січня 2003 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON], яка 25 вересня 2014 року змінила ім»я на «[PERSON]». 2 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення нею навчання у Хмельницькому національному університеті, та половини вартості її навчання в сумі 6250 грн., посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала, пояснивши суду, що сторони проживали разом з квітня 2005 року по серпень 2014 року, вели спільно господарство та мали спільний бюджет. На утриманні у відповідача знаходяться батьки похилого віку, сам він хворіє на важкі захворювання, що в свою чергу змушує його витрачати значні грошові кошти на ліки. Крім того, зазначає, що платником за навчання в Хмельницькому професійному ліцеї сфери послуг є [PERSON], а не позивач. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 199 ч. ч. 1 та 3 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як з»ясовано судом, [PERSON] з вересня 2010 року по січень 2012 року навчалась в Хмельницькому професійному ліцеї сфери послуг та сплачувала самостійно кошти за навчання. А тому в цій частині позову необхідно відмовити. З вересня 2014 року вона навчається в Хмельницькому національному університеті і кошти за її навчання в сумі 2650 грн. сплатила її мати [PERSON], що підтверджується відповідними квитанціями, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 2 грудня 2014 року і до закінчення навчання в Хмельницькому національному університеті, але не пізніше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років, та половина вартості її навчання в Хмельницькому національному університеті в сумі 1325 грн.

Outcome: partial