Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

25.10.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вилучення та передачу в заклад Комерційному банку «Приватбанк» предмет застави -автомобіль Acura , модель : MDX 3.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], посилаючись на те, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року звернено стягнення на вказаний автомобіль та надано банку право його продажу, проте відповідач автомобіль банку не передав та відмовляється зробити це добровільно. Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суд про причини неявки хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень з приводу позову не подав . Суд оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №К3ТОА 800000013 від 25 січня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 29989, 49 ( доларів США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 24.01.2013р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу банку автомобіль Acura , модель : MDX 3.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий, № кузова/шасі: [NUMBER]. Свої зобов'язання за кредитно-заставним договором [PERSON] не виконав. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року звернено стягнення на предмет застави а саме: автомобіль Acura , модель : MDX 3.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], що належить йому на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ та наданням публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» всіх повноважень для здійснення продажу. Однак відповідач предмет застави в заклад банку не передає, про необхідність такої передачі повідомлений, оскільки копію позовної заяви отримавав . Відповідно до ч.2 ст.575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що дається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма права не суперечить ст.44 Закону України «Про заставу", відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, дається заставодавцем у володіння заставодержателя. Пунктами 12.1 та 12.2.2 кредитно-заставного договору передбачено, що у випадку порушення зобов'язань, позичальник зобов'язаний передати предмет застави у володіння банку, в заклад, за актом прийому-передачі протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави. Згідно до п. 5 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов'язку в натурі. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та зобов'язань щодо обов'язку передати предмет застави в заклад, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» обрав передбачений законодавством спосіб захисту, заявивши вимогу про виконання зобов'язання в натурі шляхом передачі предмету застави в заклад. З урахуванням викладених обставин, вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про передачу предмету застави в заклад підлягають задоволенню. Судові витрати у справі розподіляються відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved