Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача по справі на свою користь заборгованість у розмірі 43464,87 грн. за кредитним договором № б/н від 06 вересня 2006 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 06 вересня 2006 року, ЗАТ КБ "ПриватБанк» було надано кредит [PERSON] у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно договору, в звязку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 31 жовтня 2013 року становить 43464,87 грн., що складається з наступного: 9789,42 грн. - заборгованість за кредитом; 31129,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2045,95 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, а також пояснив, що він визнає той факт, що строк дії платіжної картки, яка була надана відповідачу із встановленим кредитним лімітом, становить три роки, але вважає, що строк позовної давності банком не пропущений, оскільки відповідач виконав останній платіж 23 листопада 2010 року. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив суду, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як строк дія платіжної картки закінчилася 06 вересня 2009 року, будь-яку іншу платіжну картку він не отримував, з листопада 2010 року припинив погашати кредит, і з цієї дати почався перебіг строку позовної давності, а банк звернувся до суду 06 грудня 2013 року. Просить суд застосувати строк позовної давності і відмовити банку в задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 06 вересня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з терміном дії, який відповідає терміну дії картки, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ці обставини підтверджуються заявою [PERSON] на отримання кредиту від 06 вересня 2006 року та умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідач не виконував свої обовязки за вказаним договором, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором був здійснений відповідачем 23 листопада 2010 року, через що станом на 31 жовтня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 42464,87 грн., та складалася з наступного: 9789,42 грн. - заборгованість за кредитом; 31129,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2045,95 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, в звязку з тим, що строк дії платіжної картки відповідача закінчився 06 вересня 2009 року, останній платіж по погашенню кредиту відповідач здійснив 23 листопада 2010 рок , а позивач звернувся до суду з позовом 06 грудня 2013 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, визначеного законодавством для звернення до суду для захисту порушених законних прав та інтересів, позивачем також не заявлялося клопотання про поновлення строку позовної давності, із зазначенням поважних причини його пропуску. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed