Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/3 частку однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м, житловою площею 19,4 кв.м (літера А). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Заповіту чоловік не складав. На день його смерті залишилось спадкове нерухоме майно - квартира за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира складається з 1 кімнати житловою площею 19,4 кв.м, кухні площею 8,0 кв.м, ванної кімнати площею 3,3 кв.м, коридору площею 4,1 кв.м, комори площею 1,0 кв.м, загальною площею 36,9 кв.м (літ. А). Спадкоємцями першої черги за законом є вона, його дружина, та його діти [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2019 у справі № 343/482/19 за [PERSON] та [PERSON] вже визнано право власності по 1/3 частці за кожним на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м, житловою 19,4 кв.м, яка належала померлому [INFO] [PERSON] Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На день смерті вона з померлим чоловіком проживали спільно. Разом з тим, відповідачі 29.07.2016 звернулись до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини, після чого була заведена спадкова справа. Вона звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно померлого. Однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні документи, що підтверджують право власності за померлим на його майно. Відповідачі визнають її право на спадщину в розмірі 1/3 частки квартири, що підтверджується їх позовною заявою від 11.03.2019 у справі № 343/482/19, а також рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2019 у цивільній справі № 343/482/19, яким встановлені обставини щодо тих самих осіб з цього ж предмету спору. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від її представника - адвоката Федоровича В.Б. надійшло клопотання, в якому він просить справу розглядати у його відсутності та відсутності його довірительки. Вказує, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні рекомендовані відправлення, а також шляхом повідомлення про розгляд даної на офіційному веб-порталі судової влади України (список судових справ, призначених до розгляду на відповідні дати в Долинському районному суді Івано-Франківської області), причин неявки не повідомили. Правом подати відзив на позов не скористалися. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 19 липня 2019 року, 7 серпня 2019 року та 2 вересня 2019 року від представника позивачки надходили клопотання, в яких він просить розгляд даної справи проводити без його участі та участі позивачки. Ухвалою суду від 08.08.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 5 вересня 2019 року на електронну адресу суду представником позивачки надіслано клопотання, в якому він просить розгляд даної справи проводити без його участі та участі позивачки, вказує, що вони не заперечують проти винесення заочного рішення. Від відповідачів будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Правом подати відзив на позов вони не скористалися. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи,\~що відповідачі,\~хоча і\~належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~причин неявки\~не повідомили,\~відзив на\~позов не\~подали, позивачка через свого представника не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому 16.09.2019 постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. 17 вересня 2019 року ухвалою суду постановлено виправити описки в ухвалі Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.09.2019 про заочний розгляд, вказавши у вступній частині ухвали замість дати постановлення ухвали "03 вересня 2019 року" дату "16 вересня 2019 року". Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивачки через свого представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14.10.2014 виконавчим комітетом Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, 14.10.2014 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №23 (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 29.06.2016 Долинським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №156 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, оскільки останній заповіт не складав. Спадковим нерухомим майном є, зокрема, квартира [ADDRESS] . Згідно з даними інформаційної довідки № 53497018 від 01.10.2018 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в даному реєстрі 29.07.2016 заведена спадкова справа, номер в спадковому реєстрі 59300466, номер у нотаріуса 155 (а.с.17). Доводи позивачки, що квартира [ADDRESS] за вказаною адресою належить її покійному чоловікові [PERSON] знайшли своє підтвердження в таких документах: - свідоцтва про право власності від 17.09.2009, згідно з яким виконавчий комітет Долинської міської ради Івано-Франківської області посвідчує, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] Квартира приватизована згідно із Законом «Про приватизацію державного житлового Фонду». Загальна площа квартири становить 36,6 кв.м., її характеристика та обладнання наведені в технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Свідоцтво видане згідно з рішенням виконкому №249 від 17.09.2009. Відмітка про реєстрацію права власності у свідоцтві відсутня (а.с.15); - рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області №249 від 17.09.2009 «Про передачу в особисту власність [PERSON] квартири [ADDRESS] , відповідно до якого заяву наймача [PERSON] на приватизацію даної квартири задоволено і квартира передана у приватну власність останнього (а.с.16). Як вбачається з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] посімейного, спільного заселення розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 19,4 кв.м, кухні площею 8,0 кв.м, ванної кімнати 3,3 кв.м, коридору площею 4,1 кв.м, комори площею 1,0 кв.м. Квартира обладнана балконом 3,5х0,3=1,1 кв.м. Загальна площа квартири 36,9 кв.м (літера А) (а.с.8-10). Згідно з\~даними довідки № 433 від 10.10.2018, реєстрація права власності на дану квартиру в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.07.2016, актовий запис № 95 від 24.07.1991 (а.с.14) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.1994, актовий запис № 88 від 20.07.1990 (а.с.13), [PERSON] та [PERSON] являються дітьми померлого спадкодавця [PERSON] та його спадкоємцями за законом. Іншою спадкоємицею за законом є позивачка по справі [PERSON] , дружина померлого, як та з подружжя, яка його пережила. Тобто, на спадкове майно померлого претендують троє його спадкоємців за законом як спадкоємці першої черги (діти та дружина). Інших спадкоємців за законом, в т.ч. на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. За [PERSON] та [PERSON] рішенням суду вже визнано право право власності за кожним на 1/3 частину спірної квартири. Таким чином, враховуючи, що право власності на спадкове майно за життя спадкодавець не зареєстрував, позивачка не може оформити право власності на 1/3 частки спадкової квартири в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою доведено\~належними та\~допустимими доказами,\~що [INFO] \~помер її\~чоловік [PERSON] .\~На день\~смерті останнього\~йому належала квартира [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.\~ Як вбачається зі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що за дітьми померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/3 частці за кожним на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м, житловою 19,4 кв.м, яка належала померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного спадкоємця за законом є рівними. Спадкоємцем за законом на майно покійного [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , крім його дітей, є ще його дружина [PERSON] , як та з подружжя, яка його пережила, та проживала з ним на час його смерті. Інших спадкоємців за законом, в т.ч. на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Тобто, на спадкове майно померлого претендують троє його спадкоємців за законом першої черги, частки яких є рівними, і відповідно кожному з них належить по 1/3 частці в майні померлого. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи, що [PERSON] від спадкового майна не відмовлялася, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити спадщину в позасудовому порядку, так як за життя спадкодавець, маючи свідоцтво про право власності, не зареєстрував своє право власності на спадкове нерухоме майно (квартиру), суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м, житловою 19,4 кв.м, яка належала померлому [INFO] її чоловікові [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81 ЦПК України та

Outcome: approved