Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просила встановити факт прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Заява обґрунтована тим, що встановлення зазначеного факту необхідно для оформлення спадщини у нотаріальній конторі, оскільки у зв'язку з тим, що заявник на момент смерті [PERSON], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] нотаріус відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину за законом, що й стало підставою звернення до суду. У судовому засіданні заявник вимоги заяви уточнила, просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Суду пояснила, що вона дійсно постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але у зв'язку з хворобою була вимушена на деякий час прописатися у м. Запоріжжі, для проходження лікування у медичних закладах. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вимоги заяви визнали. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що з 21 серпня 1962 року заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відміткою у паспорті заявника. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 1993 року, 3/20 частин [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно даних домової книги на [ADDRESS] вбачається, що за даною адресою були зареєстровані [PERSON] з 29 жовтня 1971 р., та [PERSON] з 21 вересня 1972р. У зв'язку з необхідністю проходження лікування у м. Запоріжжі, [PERSON] була знята з реєстрації за вищевказаною адресою, та зареєструвалась за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON] Проте, фактично [PERSON] продовжила проживати разом зі своїм чоловіком, за адресою [ADDRESS], до моменту смерті останнього. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ за №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки у матеріалах справи наявні нотаріально посвідчені відмови від спадщини [PERSON] та [PERSON] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON], вели спільне господарство, до моменту смерті останнього. Їм відомо, що заявник на деякий час виїжджала на лікування до м. Запоріжжя, але постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, встановлення факту проживання однією сім"єю необхідно заявнику для оформлення спадщини, а тому має юридичне значення для неї, у зв"язку з чим заява про встановлення факту проживання однією сім"єю та родинних відносин між чоловіком та дружиною, підлягає задоволенню.

Outcome: approved