Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.07.1997 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності №4-150, яка була посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] 31.05.1997р., як покупцем з одної сторони та продавцем [PERSON], з другої сторони було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853, а саме житлового будинку під номером № 140, який складається з А - житлового будинку, Г - туалета, Д - сараю, № 1-3 - огорожі, І - мостіння, II - цистерни, розміщені на земельній ділянці 512 кв.м., який знаходиться в м. Одеса, по професора Коровицького в м. Одесі. Даний договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853 від 04.07.1997 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості. Договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853 від 04.07.1997 року у відповідності до вимог Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» у відповідному журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, за номером № 2853, копії договорів були надані сторонам. На даний час у позивача виникла необхідність відчуження належного йому нерухомого майна, але він дізнався, що нотаріуси відмовляють у реєстрації будь - яких правочинів за наявності таких договорів як у нього, з тієї причини, що вважають договір, засвідчений біржею недійсним. За такої причини позивач не можу на свій розсуд розпоряджатися власним майном. В судове засідання позивач не зявився, згідно заяви, яка міститься в позовній заяві, просив справу розглянути у його відсутність, а також не заперечував проти постановляння заочного рішення. Ухвалою суду від "17" квітня 2018 р. було відкрито провадження по справі. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило.\~ В судове засідання відповідачка не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 04.07.1997 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності №4-150, яка була посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] 31.05.1997р., як покупцем з одної сторони та продавцем [PERSON], з другої сторони було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853, а саме житлового будинку під номером № 140, який складається з А - житлового будинку, Г - туалета, Д - сараю, № 1-3 - огорожі, І - мостіння, II - цистерни, розміщені на земельній ділянці 512 кв.м., який знаходиться в м. Одеса, по професора Коровицького в м. Одесі. Даний договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853 від 04.07.1997 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості. Договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2853 від 04.07.1997 року у відповідності до вимог Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» у відповідному журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, за номером № 2853, копії договорів були надані сторонам. Згідно ст.47\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України, угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved