Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом та просив постановити рішення та стягнути з [PERSON] на його користь 45 189,73 грн. в рахунок стягнення матеріальних збитків, що спричинені джерелом підвищеної небезпеки, та 10 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 14 квітня 2011 року о 08 годині 35 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia Ambiente», державний номерний знак [NUMBER], по вул. 12-го Квітня вбік проспекту Косіора та на перехресті з вул. Миру, порушила вимоги п.п. 8.4. Правил дорожнього руху в Україні, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», допустила зіткнення з автомобілем «Ford», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], яким останній керував під час руху по головній дорозі, чим порушила приписи ст. 124 КУпАП та заподіяла шкоду транспортному засобу позивача. Згідно висновку спеціаліста № 006 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню суми матеріальної шкоди, складеного 18.05.2011 року незалежним автомобільним експертом СПДФО [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 31.05.2010 р. суб'єкта оціночної діяльності Фонду державного майна в Україні), розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, складає 32 505 грн. 21 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача додаткові витрати: на виклик евакуатора - 350,00 грн.; оплату на виготовлення висновку авто товарознавчого дослідження - 500 грн.; на надіслання власникові автомобіля, яким керувала відповідач, телеграми про проведення експертного дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди - 34 грн. 52 коп.; на використання іншого автомобіля - 7 800 грн.; витрати на пальне 4 000 грн. Всього сума матеріальної шкоди складала 45 189, 73 грн. Також позивач посилався на ту обставину, що він поніс моральні страждання від ДТП, що мало наслідком відповідні зміни в звичному ритмі діяльності та роботи позивача і заподіяло йому негативні моральні страждання, втому, зміни в звичайному укладі життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 грн. Позивач просив стягнути з відповідача 551, 90 грн. за сплату судового збору та 120 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 2500 витрати на правову допомогу. Під час розгляду справи, судом, за клопотанням та за згодою сторін до участі у справі були притягнуті Представництво «Сандоз д.д.», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інвестсервіс», «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг». Протягом розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, та 13 листопада 2013 року суду було надано уточнення позовних вимог, в яких позивач просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» на користь позивача розмір безпосередньої матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна, 32 505 грн. 21 копійку, згідно висновку спеціаліста № 006 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню суми матеріальної шкоди, складеного 18.05.2011 року незалежним автомобільним експертом СПДФО [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 31.05.2010 р. суб'єкта оціночної діяльності Фонду державного майна в Україні), на виклик евакуатора - 350,00 грн.; оплату на виготовлення висновку авто товарознавчого дослідження - 500 грн.; на надіслання власникові автомобіля, яким керувала відповідач [PERSON], телеграми про проведення експертного дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди - 34 грн. 52 коп.; на надання правової допомоги ТОВ «Юридична компанія «СОЛЛЕРС» - 2500 грн.; 5000 грн. винагороду у випадку задоволення позовних вимог позивача ТОВ «СПАСИБО В. І ПАРТНЕРИ. ПРАВОВІ ТА ПОДАТКОВІ КОНСУЛЬТАЦІЇ» та 400 грн. за представництво інтересів позивача в суді; витрати на оплату судового збору 551 грн. 91 коп. та 120 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, 2500 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу ТОВ «СОЛЛЕРС» та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 00 коп. Загальний розмір матеріальної шкоди 41 961 грн. 63 коп. та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. В судовому засідання позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» проти позову заперечував, просив відмовити у стягненні з «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» матеріальної та моральної шкоди. Посилався на те, що автомобіль, яким керувала [PERSON] відповідно до договору оперативного лізингу №2091005 від 22.01.2010 р. був наданий ТОВ «ОЛ-Лізинг» (Лізингодавцем) «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» (Лізингоотримувачу), а «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.», як роботодавець надало зазначений автомобіль відповідачу [PERSON] для його використання у службових цілях. Відповідно до умов укладеного договору оперативного лізингу №2091005 від 22.01.2010 р. автомобіль марки «Skoda Fabia Ambiente» було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інвестсервіс» відповідно до страхового договору-полісу № ВЕ 4456853. Ліміт відповідальності страхової компанії становить 50 000 грн. 00 коп., що повністю покриває розмір спричиненої автомобілю шкоди. Тому вважає позовні вимоги не обґрунтованими, та вважає, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інвестсервіс» є особою, яка повинна нести витрати за даним позовом. Крім того, вважають необґрунтованими вимоги позивача, щодо стягнення моральної шкоди, завданої останньому внаслідок ДТП. Та просили відмовити у стягненні на користь позивач витрат, пов'язаних із наданням юридичної допомоги та представництва в суді, т.я. , на думку представника відповідача дана сума є завищено, та не підлягає стягненню у вказаному в позові розмірі. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інвестсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг», Представництва «Сандоз д.д.» в судове засідання не з'являлися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли, письмових пояснень чи заперечень на позов суду не надали. [PERSON] в судове засідання не з'являлася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином і своєчасно, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року о 08 годині 35 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia Ambiente», державний номерний знак [NUMBER], по вул. 12-го Квітня вбік проспекту Косіора та на перехресті з вул. Миру, порушила вимоги п.п. 8.4. Правил дорожнього руху в Україні, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», допустила зіткнення з автомобілем «Ford», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], яким останній керував під час руху по головній дорозі, чим порушила приписи ст. 124 КУпАП та заподіяла шкоду транспортному засобу позивача. Згідно Постанови від 19 травня 2011 року по справі №2029/3-1490 2011 року Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 10, т.1) відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна», що підтверджує факт вчинення протиправних дій [PERSON], завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки автомобілю «Ford», який належить позивачу [PERSON], причинно-наслідковий зв'язок між скоєним ДТП та спричиненням шкоди позивачу. В ході розгляду справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] керувала автомобілем марки «Skoda Fabia Ambiente», який їй було надано роботодавцем «SANDOZ d.d.» для його використання у службових цілях відповідно до угоди про тимчасове використання фірмового обладнання та матеріалів від 01 жовтня 2010 року та Договору про надання в тимчасове користування службового автомобіля від 01 жовтня 2010 року(а.с.112-115, т.1), що також підтверджується копію подорожнього листа від 14.04.2011 року (а.с.70, т.1). Відповідно до наданих до суду документів, [PERSON] керувала автомобілем «Skoda Fabia Ambiente» як працівник Представництва «Сандоз д.д.». У судовому засіданні було встановлено, що автомобіль марки «Skoda Fabia Ambiente» було отримано «SANDOZ d.d.» від ТОВ «ОЛ-Лізинг» відповідно до Договору оперативного лізингу № 20091005 від 22 січня 2010 року. Умовами укладено договору оперативного лізингу № 20091005 було передбачено обов'язок страхування автомобіля ТОВ «ОЛ-Лізинг» (Лізингодавцем). Відповідно автомобіль марки «Skoda Fabia Ambiente» було застраховано власником ТОВ «наданого ОЛ-Лізинг» в ПАТ Українська інноваційна Страхова компанія «Інвестсервіс» згідно наданого до суду страхового договору-полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за 1 (першим) типом страхування. Також, умовами договору оперативного лізингу № 20091005, а саме п.12.3.2. було передбачено обов'язок «SANDOZ d.d.» (Лізингоотримувача) негайно детально проінформувати ТОВ «ОЛ-Лізинг» (Лізингодавця) про настання страхового випадку, а також протягом 24 годин надати Лізингодавцю детальний письмовий опис страхового випадку, що наступив. ПАТ Українська інноваційна Страхова компанія «Інвестсервіс» у листі від №1260 вказала, що ТОВ «ОЛ-Лізинг» (Страхувальник) не надав повідомлення про страховий випадок, ПАТ Українська інноваційна Страхова компанія «Інвестсервіс» не може визнати подію ДТП страховим випадком та прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування до надання усіх необхідних документів. (а.с.95,т.1) До суду документів, які підтверджують факт надання повідомлення про настання страхового випадку до ПАТ Українська інноваційна Страхова компанія «Інвестсервіс» сторонами надано не було. Документів та пояснень з приводу виконання «SANDOZ d.d.» умов Договору оперативного лізингу № 20091005 від 22 січня 2010 року щодо сповіщення ТОВ «ОЛ-Лізинг» про настання страхового випадку до суду також не надано. Відповідно до п.33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування: водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.» Відповідно до п.37.1.4. ст. 37 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст.1872 Цивільного кодексу України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.16 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п. 6 Постанови №4 від 01.03. 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди(пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до п.17 Постанови №4 від 01.03. 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Відповідно до ст. 58, 59, 60 Цивільного процесуального кодексу України, сторони повинні довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Суду не представлено достатніх доказів щодо обґрунтування відповідачами підстав для визнання ДТП страховим випадком. Таким чином, сума розміру матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка складається з: 32 505 грн. 21 коп. розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП; 500 грн. 00 коп. за оплату на виготовлення висновку авто товарознавчого дослідження; за виклик евакуатора 350 грн. 00 коп.; за надання телеграми про проведення дослідження 34 грн. 52 коп.; витрати на юридичну допомогу 2500 грн. 00 коп.; 400 грн. 00 коп. за представництво інтересів в суді підлягає стягненню з відповідача - «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» (вул. Веровшкова 57, 1000, Любляна, Словенія) в особі Представництва в Україні - Представництво «Сандоз д.д.». Витрати на правову допомогу, які позивач просить стягнути в судовому порядку, у розмірі 5000 грн. 00 коп. суд вважає недоведеним належним чином. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику по справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Позивачем заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. 00 коп. Як вказує позивач, моральна шкода позивача полягає у наступному: позивач працює у ПрАТ «Філіп Морріс Україна» (с. Комуніст, Харківський район Харківської області, Польовий в'їзд, 1), аналітиком комп'ютерних систем. Місце роботи знаходиться на віддаленні від місця проживання позивача, що підтверджується документами, доданими о позовної заяви (паспорт з відміткою про місце реєстрації проживання). Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на суму 10 000 грн. 00 коп. підлягають частковому задоволенню та повинні бути стягнуті з «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» (вул. Веровшкова 57, 1000, Любляна, Словенія) при цьому виходить із наступного… Судом достовірно встановлено, що саме працівник «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» [PERSON] є винною в заподіянні шкоди позивачеві, дійсно у зв'язку із ДТП позивачу була заподіяна моральні страждання, які останній зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна. Та при цьому суму в 10000 грн. суд вважає завищеною і стягує на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження під час ДТП, 500 грн. 00 коп. з «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» (вул. Веровшкова 57, 1000, Любляна, Словенія). При цьому , суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди до [PERSON], яка може нести відповідальність перед іншими відповідачами в порядку регресу. Також відмовляє у задоволенні позовних вимог , щодо представництва «Сандоз д.д.» виходячи із наступного. Представництво «Сандоз д.д.» є належним чином зареєстрованим представництвом на території України представництва «САНДОЗ Фармасьютікалз д.д.» як іноземної юридичної особи,що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію , Положенням про представництво «Сандоз д.д.» (а.с.176-187,т.2). Відповідно до ч.2 ст. 95 Цивільного кодексу України, представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, розташований поза його місцезнаходженням та здійснюючий представництво інтересів юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст. 95 Цивільного кодексу України, представництво не є юридичною особою. Таким чином, представництво не має цивільної дієздатності і є, фактично, неналежним відповідачем. Також, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Українська інноваційна Страхова компанія "Інвестсервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю « ОЛ-ЛІЗІНГ». Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір стягує з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial