Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Чаплинської сільської ради Юрївського району про визнання спадщини відумерлою, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 12.05.2009 року померла [PERSON], яка до моменту смерті була зареєстрованою та проживала в [INFO]. За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 1, 500 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Чаплинської сільської ради Юр"вського району Дніпропетровської області. Вказуючи на те, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, спадщина ніким не прийнята, посилаючись на ст. ст. 3, 45, 287, 1277 ЦК України, ст. ст. 45, 46, 274, 275 ЦПК України заявник просив визнати спадщину після смерті [PERSON] у вигляді вищевказаної земельної ділянки відумерлою. Представник Павлоградської місцевої прокуратури [PERSON] та представник Чаплинської сільської ради Юрївського району [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримали. Заінтересовані особи по справі відділ Держгеокадастру в Юрївському районі Дніпропетровської області та Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 44, 45). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності вищевказаних не зявившихся заінтересованих осіб по справі, проти чого присутні в судовому засіданні учасники процесу не заперечували. Заслухавши пояснення представника Павлоградської місцевої прокуратури [PERSON], представника Чаплинської сільської ради [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно довідки Чаплинської сільської ради Юрївського району № 53 від 14.02.2017 року [PERSON] на момент смерті 12.05.2009 року була зареєстрованою та проживала в [INFO] (ас. 9). Відповідно до актового запису про смерть № 03 від 14.05.2009 року вбачається, що [PERSON] померла 12.05.2009 року в с. Чаплинка Юрївського району Дніпропетровської області (ас. 13). В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 500 га, розташована на території Чаплинської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 004886, виданого Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 20 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 102 (ас. 12). Відповідно до ст. 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою, у випадках встановлених ЦК України, подається до суду за місцем відкриття спадщини, або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. З огляду на вказані положення закону, звернення з заявою в інтересах Чаплинської сільської ради, на території якої знаходиться нерухоме майно, до суду за місцем знаходження такого нерухомого майна є правомірним. Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 11.04.2017 року № 47399267 та № 47399273 (ас. 47-49), інформація про наявність у Спадковому реєстрі відомостей про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої 12.05.2009 року [PERSON] - відсутня, а отже жодна особа до теперішнього часу не зверталася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав після смерті [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину на належну [PERSON] земельну ділянку площею 1, 500 га, розташовану на території Чаплинської сільської ради Юрївського району для ведення особистого селянського господарства не отримувала. Окрім того, Чаплинською сільською радою у газеті « ТН - Експресс» в грудні місяці 2015 року було опубліковано оголошення про намір Чаплинської сільської ради порушити питання про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою, при цьому будь які особи з даного питання до Чаплинської сільської ради не зверталися та про свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] не заявляли. В судовому засіданні також встановлено, що на момент смерті разом з [PERSON] був зареєстрованим та проживав її чоловік [PERSON], про що свідчить довідка Чаплинської сільської ради № 53 від 14.02.2017 року (ас. 9). Згідно актового запису про смерть № 02 від 16.05.2014 року [PERSON] помер 14.05.2014 року в с. Чаплинка Юрївського району (ас. 29). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] від дня смерті своєї дружини [PERSON] (12.05.2009 року) та до дня своєї смерті (14.05.2014 року) не вчинив жодних дій для реалізації свого права на прийняття спадщини, при цьому жодних заяв про видачу йому документа, що підтверджує право на успадковане майно до нотаріальної контори не подавав та свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на будь-яке належне останній нерухоме майно не отримував. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82047144 від 09.03.2017 року, виданої на запит прокурора стосовно [PERSON] за його ідентифікаційним номером [NUMBER], будь-яке майно на праві власності за останнім не зареєстроване (ас.39). Суд зауважує, що вирішальним моментом не є наявність будь якого спадкоємця за заповітом чи за законом, а реалізація таким спадкоємцем свого права на прийняття спадщини, в тому числі і шляхом подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо нерухомого майна, реєстрації права власності на успадковане нерухоме майно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Оскільки, за життя [PERSON] не здійснив жодних дій для набуття права власності у встановленому законодавством порядку на земельну ділянку, що належала його дружині [PERSON], а зокрема і щодо державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, то останній не реалізував свого права власності, в контексті ст. 125 ЗК України, ст. ст. 1225, 1297 ЦК України та не набув право власності на таку земельну ділянку в порядку спадкування. Відтак, земельна ділянка, що на праві власності належала [PERSON], не може входити до складу спадщини [PERSON] та успадковуватися його спадкоємцями як за законом так і за заповітом, оскільки останній за життя не набув на неї права власності у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Наявність спадкової справи після смерті [PERSON] № 114/2014 (ас. 51-80), вказує лише на наявність спадкоємців останнього за заповітом та на успадкування ними конкретного майна, визначеного заповітом, до переліку якого не включена земельна ділянка, що за життя належала [PERSON], оскільки на момент смерті [PERSON] не набув на неї права власності, свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно не отримав , право власності на успадковану земельну ділянку не зареєстрував, а відтак спадкоємці останнього в подальшому також не набувають права власності на неї у порядку спадкування. Спадкоємців за законом судом не встановлено. Осіб, за якими би судом були визнані права та обовязки спадкодавця [PERSON] щодо оформлення спадкових справ після смерті [PERSON] судом, на час розгляду справи, також не встановлено. Враховуючи викладене, те, що відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину інформація щодо спадкоємців [PERSON] відсутня, при цьому, [PERSON], який за життя вважався таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] до дня своєї смерті не вчинив жодних дій, які необхідні для набуття права власності на нерухоме майно та такого не набув, відсутність осіб, за якими би на час розгляду справи були визнані права та обовязки спадкодавця [PERSON] щодо оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], суд вважає за можливе заяву прокурора задовольнити та визнати спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 500 га, що розташована на території Чаплинської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області - відумерлою.

Outcome: approved