Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором від 11.04.2011 в розмірі 16038,56 грн та судові витрати. Вимоги мотивовано тим, що 04.04.2014 відповідно до укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 7700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що її заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, яка не надавала своєчасно кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 05.12.2016 має прострочену заборгованість в сумі 16038,56 грн. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 55). Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що нею постійно сплачуються платежі на погашення кредиту, позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, за відсотками та штрафи, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені просить відмовити, оскільки вважає, що вона нарахована неправомірно. Також просить справу розглянути без її участі. Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного кредитного договору, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Встановлено, що згідно заяви позичальника від 11.04.2011 [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн. який в подальшому(07.05.2013) було збільшено до 7700 грн (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В заяві зазначено, що боржник з "Умовами та правилами надання банківських послуг", а також "Тарифами банку" ознайомлений (а.с. 13, 14) . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Сторони визначили, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому "Тарифами банку", з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, відповідно п. 2.1.1.12.6 "Умов та правил надання банківських послуг" в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитним договором до 25 числа місяця, що слідує за місяцем , в якому були здійснені трати за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку . Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 "Умов та правил надання банківських послуг". Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі несплати суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100,00 грн, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Пунктом 1.1.7.11 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 16-49). Судом встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала і станом на 05.12.2016 позивачем нараховано заборгованість по кредиту на загальну суму 16038,56 грн, яка складається з наступного: - 2505,66 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 5021,11 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 7271,86 грн - заборгованість за пенею; - 1239,93 грн - штрафи (а.с. 7-10). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. [PERSON] було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та штрафу. Втім, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком крім штрафів 500 грн (фіксована частина) та 739,93 грн (5% процентна складова від суми заборгованості), також нараховано і пеню в розмірі 7271,86 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п. 2.1.1.12.8 Умов надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування згідно з Тарифами/Памяткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Сплата комісії здійснюється згідно з п. 2.1.1.3.3 Умов і правил. З долученої до матеріалів справи позивачем довідки про умови кредитування із використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" вбачається, що комісія за зняття готівки в банкоматах і пунктах видачі готівки "ПриватБанк" становить 4 % від суми операції, в банкоматах інших банків України 4 % + 5 грн/1 $, в закордонних банкоматах 4 % + 15 грн/3 $. Комісія за моніторинг неактивної карти (у випадку, якщо на рахунку є кошти клієнта у вигляді позитивного залишку і протягом 3-х місяців підряд операції по картці не здійснювалися) в розмірі залишку коштів на картковому рахунку, але не більше 10 гривень (або еквівалент по курсу НБУ) в місяць. Комісія за безготівковий платіж за рахунок кредитних коштів 3 %, за рахунок власних коштів 1%. Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Таким чином, виходячи з Умов надання банківських послуг та довідки про умови кредитування із використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" вбачається, що позивачем за неналежне виконання кредитного договору від 11.04.2011 року нараховано пеню в розмірі 7271,86 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору(500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії). Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015, правовим висновком якої є: цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 7271,86 грн. такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, дослідивши письмові докази суд доходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 8766,70 грн ( 2505,66 грн заборгованість за тілом кредиту + 5021,11 грн заборгованість по процентах за користування кредитом + 1239,93 грн штрафи ). Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial