Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача [PERSON] суму у розмірі 7794 грн. 52 коп. - страхового відшкодування; з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» суму у розмірі 49000 грн. 00 коп. як відшкодування витрат та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 24.05.2012 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» та [PERSON] акціонерним товариством «Страховою компанією «Арсенал Страхування» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту №255/12-Т, 01.10.2015 р. було укладено страхове свідоцтво №255/12-Т-33 до Генерального договору. Згідно з умовами договору, були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС, від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій». 20.10.2015 р. на перехресті шосе Дніпропетровське та Обїзною дорогою в м.Кривий Ріг, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер №АЕ3182АР під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. 03 грудня 2015 року постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. Згідно висновку №26101500 від 26.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС складає 58853 грн. 94 коп. Проте, відповідно до рахунку №СЧТ0052918 від 27.10.2015 р., наданого ТОВ «Автоцентр Україна Плюс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС складає 56794 грн. 52 коп. 13.11.2015 р. позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 56794 грн. 52 коп. на рахунок ТОВ «Автоцентр Україна Плюс». Отже, після сплати страхового відшкодування, до позивача переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно надав на адресу суду квитанцію №1246971DEF від 05.04.2016 р. на суму 7794 грн. 52 коп. як доказ сплати страхового відшкодування, тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У судове засідання представник відповідача - [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про закриття провадження у справі в частині вимог, що предявлені до них, у звязку з неможливістю її розгляду в порядку цивільного судочинства. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2012 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» та [PERSON] акціонерним товариством «Страховою компанією «Арсенал Страхування» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту №255/12-Т, 01.10.2015 р. було укладено страхове свідоцтво №255/12-Т-33 до Генерального договору (а.с.8). Згідно з умовами договору, були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС, від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій». Встановлено, що 20.10.2015 р. на перехресті шосе Дніпропетровське та Обїзною дорогою в м.Кривий Ріг, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер №АЕ3182АР під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. В результаті дорожньо транспортної пригоди були викликані співробітники ДАЇ, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.9). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до абзацу 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Оскільки транспортний засіб «Toyota» державний реєстраційний номер №АЕ3182АР належить [PERSON], останній і повинен відшкодувати спричинену шкоду. Згідно висновку №26101500 від 26.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС складає 58853 грн. 94 коп. (а.с.15-36). Проте, відповідно до рахунку №СЧТ0052918 від 27.10.2015 р., наданого ТОВ «Автоцентр Україна Плюс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda» державний реєстраційний номер №АА6470ОС складає 56794 грн. 52 коп. (а.с.14). 13.11.2015 р. позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 56794 грн. 52 коп. на рахунок ТОВ «Автоцентр Україна Плюс», що підтверджено копією платіжного доручення (а.с.13). Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV. Згідно ст. ст. 5, 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», обовязковий ліміт відповідальності це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове бюро після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтями 1187, 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума 7794 грн. 52 коп. - страхового відшкодування. Проте, як вбачається з квитанції №1246971DEF від 05.04.2016 р. [PERSON] була сплачена сума 7794 грн. 52 коп. - страхового відшкодування (а.с.83), тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» суми - 49000 грн. 00 коп. як відшкодування витрат, то суд виходить із наступного. Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Виходячи з цього, позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» стосовно стягнення суми з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства. Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зясовано, що відповідачем сума у розмірі 7794 грн. 52 коп. - страхового відшкодування, була сплачена 05.04.2016 р., що підтверджено квитанцією №1246971DEF вже після звернення позивача до суду з позовною заявою, то відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем була заявлена вимога про стягнення судового збору у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., то відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial