Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

19.04.2018 р. до Солом`янського районного суду м. Києва, за підсудністю, відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10.04.2018 р., надійшли матеріали позовної заяви Міністерства оборони України до [PERSON] про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Так, Міністерство оборони України звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі в сумі 32767 грн. 64 коп., а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] в період з 2007 р. по 2011 р. навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». 18.06.2011 р. [PERSON] закінчив Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку» та наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 р. №586 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби [PERSON] була посада начальника зв`язку військової частини [NUMBER] . 23 березня 2014 р. Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введено в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року №339/214. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасово окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. У зв`язку з цим, на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.04.2015 року № 37, колишнього лейтенанта та колишнього начальника зв`язку військової частини [NUMBER] [PERSON] , відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за п. «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року. Відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 26.03.2015 р. № 57 [PERSON] , який перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, позбавленого військового звання в дисциплінарному порядку відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 р. №117 з 21.03.2015 р. виключено із списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах [PERSON] складають 32767 грн. 64 коп. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів\~"е",\~"є",\~"ж",\~"і",\~"и"\~частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до\~порядку\~і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.04.2018 року підсудність справи визначена Солом`янському районному суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 23.05.2018 р. до суду від Міністерства оборони України надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з [PERSON] витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 38067 грн. 28 коп. Вимоги поданої заяви мотивовані тим, що на час подання позовної заяви до суду, у позивача був наявний розрахунок фактичних витрат курсанта [PERSON] за 2008-2009 навчальні роки. Розрахунок фактичних витрат пов`язаних з утриманням відповідача в інституті проводить Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації, тобто той учбовий заклад, де навчався відповідач. Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації 07.05.2018 р. надав розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача за 2007-2008 навчальні роки, визначений у розмірі 5299 грн. 64 коп. Таким чином, у позивача виникли підстави для збільшення розміру позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому п. 19 перехідних положень ЦПК України та ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Враховуючи вимоги даної норми закону\~суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи\~належним. Згідно\~вимог ст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень п. 4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] в період з 2007 р. по 2011 р. навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». 18.06.2011 р. [PERSON] закінчив Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку» та наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 р. №586 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби [PERSON] була посада начальника зв`язку військової частини [NUMBER] . 23 березня 2014 р. Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введено в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року №339/214. Статтею 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України "визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території. Частиною другою цієї статті встановлено, що військовослужбовці військових формувань, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями строки, вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасово окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23 березня 2015 р. № 117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на лейтенанта [PERSON] було накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.04.2015 року № 37, колишнього лейтенанта та колишнього начальника зв`язку військової частини [NUMBER] [PERSON] , відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за п. «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року. Відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 26.03.2015 р. № 57 [PERSON] , який перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, позбавленого військового звання в дисциплінарному порядку відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 р. №117 з 21.03.2015 р. виключено із списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів\~"е",\~"є",\~"ж",\~"і",\~"и"\~частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до\~порядку\~і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. У відповідності до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року\~відшкодування витрат курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міністерства оборони України. Відповідно до пункту 5 Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостоїстатті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"\~- за весь період навчання. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, пов`язані з утриманням в інституті [PERSON] за 2007-2008 навчальний рік складають 5299,64 грн., що включає: -витрати по грошовому забезпеченню 1732 грн.; -витрати по продовольчому забезпеченню 158,48 грн.; -витрати на речове забезпечення 1426,56 грн.; -витрати на медичне забезпечення 360 грн.; -витрати на перевезення 00,00 грн.; -витрати по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв 1622,60 грн. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, пов`язані з утриманням в інституті [PERSON] за 2008-2009 навчальний рік складають 15377,21 грн., що включає: -витрати по грошовому забезпеченню 2631,84 грн.; -витрати по продовольчому забезпеченню 9976,15 грн.; -витрати на речове забезпечення 436,84 грн.; -витрати на медичне забезпечення 360 грн.; -витрати на перевезення 127,02 грн.; -витрати по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв 1845,36 грн. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, пов`язані з утриманням в інституті [PERSON] за 2009-2010 навчальний рік складають 17390,43 грн., що включає: -витрати по грошовому забезпеченню 2940,00 грн.; -витрати по продовольчому забезпеченню 9942,96 грн.; -витрати на речове забезпечення 1059,75 грн.; -витрати на медичне забезпечення 360,00 грн.; -витрати на перевезення 0,00 грн.; -витрати по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв 3087,72 грн. Таким чином, загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням в інституті [PERSON] за 2007-2010 навчальний рік складає 38067,28 грн. (5299,64 грн. + 15377,21 грн. + 17390,43 грн.). Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості на спростування зазначеного позивачем, відповідачем суду надано не було. Враховуючи викладене та те, що з вини відповідача позивачеві завдано матеріальну шкоду, що пов`язана із утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі, з останнього на користь позивача підлягають стягненню витрати у розмірі 38067,28 грн., а тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача. Тому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved