Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн 00 к. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що заочним рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на її користь, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн 00 к. щомісячно, починаючи з 04 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у позивачки змінився матеріальний стан: розмір витрат на утримання дочки значно зріс, оскільки зросли ціни на продукти харчування, лікування, одяг, тощо. Всі речі для утримання дитини позивач купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги. При цьому [PERSON] працює медичною сестрою та отримує заробітну плату на рівні мінімальної. Щомісячно відповідач сплачує аліменти у розмірі 1 000 грн 00 к., а більше участі у додаткових витратах по утриманню дочки не бере. Позивачеві відомо, що відповідач має змогу платити аліменти у більшому розмірі, оскільки повідомляв їй, що працює вахтовим методом на півночі Росії та отримує велику заробітну плату. Це підтверджується скріншотами при переписці з відповідачем. Враховуючи свій матеріальний стан, а також той факт, що вона самостійно виховує доньку, позивач просила збільшити розмір аліментів із 1 000 грн 00 к. до 5 000 грн 00 к. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.27). Відповідач [PERSON] чотири рази про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, згідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.23,35,46,48). Крім того, виклик відповідача до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.24-25, 31-32, 44-45, 53-54). Клопотань та заяв від [PERSON] на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 лютого 2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.06). Згідно з рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн 00 к. щомісячно, починаючи з 04 листопада 2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.04-05). На даний час дитини проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки за вихід. № 4343 від 18.11.2019 р., виданої виконкомом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.07). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, позивач посилалася на те, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зріс, оскільки зросли ціни на продукти харчування, лікування, одяг, постійно дорожчають усі групи товарів для дітей, постійно зростають ціни на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності у зв`язку з чим матеріальний стан позивачки погіршився, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 20 грудня 2016 року. Відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, працює вахтовим методом на півночі Росії та отримує велику заробітну плату. Це підтверджується скріншотами при переписці з відповідачем. Позовні вимоги [PERSON] про збільшення аліментів, у тому числі ґрунтуються і на покращенні та стабільності матеріального стану відповідача. Згідно вимог статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Позовні вимоги [PERSON] про збільшення аліментів ґрунтуються, зокрема, на погіршенні матеріального стану позивачки, а також покращенні та стабільності матеріального стану відповідача. Враховуючи приписи ст.192 СК України суд дійшов переконання, що розмір аліментів призначених у твердій грошовій сумі підлягає збільшенню з огляду на наступне. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року становить 1 779 грн 00 к. Частиною другою ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно із ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції закону від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст. 182 СК України, яким визначався розмір 30%). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, ч.2 ст.182 СК України. Згідно роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1 000 грн 00 к. до 5 000 грн 00 к. на дитину щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального стану, покращення матеріального стану відповідача та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені ст.182 СК України. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 цієї статті). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року становить 1 779 грн 00 к. , - з 1 липня 2020 року - 1859 грн 00 к., з 1 грудня 2020 року - 1 921 грн 00 к. Суд встановив, що з моменту стягнення аліментів, а саме: з листопада 2016 року, у позивачки змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення; дівчинка зростає, розвивається, відповідно на її утримання та навчання і розвиток збільшуються витрати, зокрема на придбання продуктів харчування, відповідно одягу та інших речей, необхідних для задоволення потреб. Враховуючи зміну прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, розмір аліментів у сумі 1 000 грн 00 к., присуджений до стягнення з відповідача є недостатнім для утримання дитини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є працездатним. Доказів, які б свідчили про важке матеріальне становище відповідач не надав, а тому суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у збільшеному розмірі на утримання дочки [PERSON] для її належного матеріального забезпечення. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-182, 184, 192 СК України, приймаючи до уваги, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя зросли, що потребує більших витрат на утримання дитини, зокрема наявність змін та потреб для забезпечення неповнолітньої дитини, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] задовольнити частково, збільшивши розмір аліментів з 1 000 грн 00 к. до 2 500 грн 00 к. щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону. При цьому суд врахував, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд враховує, що позивачкою не подано доказів про наявність підстав для визначення розміру аліментів саме в сумі 5 000 грн 00 к. Також суд звертає увагу, що відповідачем не додано доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі, чи доказів того, що стан його здоров`я є незадовільний або існують протипоказання у працевлаштуванні. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання їх сина. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial