overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем [PERSON] 15 березня 2013 року, з посиланням на те, що шлюб виявився невдалим, між сторонами зникло взаєморозуміння та взаємоповага, що спричиняє сварки, останні є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, спільне господарство відсутнє. Збереження сім"ї неможливе. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 22 жовтня 2021 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності та стягнути судовий збір із відповідача. Згідно заяви від 22 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2013 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача, і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до поданих заяв позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] проти цього не заперечує, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявлене. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при подачі позову сплачено 908 грн. судового збору, що, із врахуванням задоволення позову повністю та положень ст.141 ЦПК України, є підставою для стягнення судового збору у вказаному розмірі із відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні місяці 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Зважаючи на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 22 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивачка просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають доньку, [PERSON], [INFO] народження. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з матір'ю, яка займається вихованням та матеріальним утриманням Відповідач свої батьківські обов"язки не виконує, дитину не утримує, матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, які мають значення у справі, зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму із заробітку відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги змінив, просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у зв»яхку із тим, що відповідач має нерегулярний дохід в розмірі 500 грн. на утримання дитини, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 липня 1991 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.07.2013 року розірвали. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження дитини є відповідач. Син проживає і утримується матірю, що підтверджується довідкою ОСББ «Корона» за № 34 від 15.09.2015 року. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку, чого у судовому засіданні сторони не заперечують, однаак як пояснює позивач та її представник нерегулярно. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі у зв»язку із тим, що має нерегулярний, мінливий дохід в розмірі 500 грн. щомісяця. При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 19 листопада 1998 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі однієї четвертої частини із його заробітку щомісяця на утримання дитини, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19 листопада 1998 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження дитини є відповідач. Дитина проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори №3 від 02.06.2015 року та не заперечується відповідачем. Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісяця. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2006 року. Від цього шлюбу вони мають доньку Катерину, [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 1/3 частини із заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини із його заробітку щомісяця на утримання дитини, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у меншому розмірі, оскільки має лише мінімальний заробіток. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2006 року. Від шлюбу вони мають доньку Катерину, [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Донька проживає і утримується матірю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори № 5 за № 3006 від 13.06.2015 року та не заперечується відповідачем. Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, чого у судовому засіданні не заперечує, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Водночас суд не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі однієї третьої частини доходів відповідача, оскільки він хоча є працюючим, однак розмір заробітку складається лише з мінімальної заробітної плати, чого не заперечує сама позивач. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

\~\~У серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на поховання та лікування [PERSON] посилаючись на те, що 28.09.1972 року помер [PERSON], з яким вони проживали разом однією сімєю. З 11.09.2013 року по 27.09.2013 позивач лікувала за власні кошти [PERSON] в Київській обласній клінічній лікарні, а саме сплачувала за медичні дослідження та аналізи, купувала ліки та медичні препарати на суму 5 100,11 грн. Вона самостійно понесла витрати на поховання [PERSON], придбавши предмети ритуального призначення: труна, хрест, вінки, костюм, майка, труси, туфлі, поховальний набір, покривало, хустки на загальну суму 1 665,00 грн. [PERSON] померлого - відповідач є спадкоємцями померлого, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування витрат на лікування та поховання 6 765 грн. 11 коп., стягнути з відповідача сплачений судовий збір у ссумі 243,60 грн. В судовому засідання \~\~позивач \~позовні вимоги підтримала та просила задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заперечення посилаючись на те, що вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті сина. Посилаючись на приписи ст. 1232 ЦК України обовязок по відшкодуванню витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця лежить на спадкоємцях, які прийняли спадщину. 03.11.2014 року до суду надійшло клопотання від [PERSON] про витребування від Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори відомостей про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та заміну відповідача. 03.11.2014 ухвалою суду відповідача [PERSON] було замінено на [PERSON], так як вона прийняла спадщину від імені її неповнолітнього сина [PERSON]. \~ Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів\~\~\~\~\~ст. 1232 ЦК України\~\~\~\~ - спадкоємці зобов'язані відшкодувати\~\~\~\~розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Таким чином, правовою підставою для отримання відшкодування понесених витрат є факт спадкування. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В даному випадку спадкоємцем померлого є його неповнолітній син. Відповідно ст.2 Закону України „Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. В частині позовних вимог щодо відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що витрати на лікування доведені позивачкою належними і допустимими доказами, тому підлягають задоволенню . За таких умов позов підлягає задоволенню в повноу обсязі. На підставі ст.ст.15, 22, 1220, 1232. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку до повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач більше трьох місяців з ними не проживає, кошти на утримання дочки не надає. У судовому засідання позивач відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні відсутній, до суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2008 року (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з матір"ю і знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 09 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. . У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

у січні 2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1975 року. За час шлюбу у 1982 році ними була збудована кооперативна трикімнатна квартира [ADDRESS], яка зареєстрована у БТІ за чоловіком, оскільки на його ім'я був виданий ордер. В цій квартирі вони проживають. 08.12.1990 року вони придбали квартиру [ADDRESS], яка також зареєстрована у БТІ за чоловіком. 16.03.2004 року відповідач без її згоди уклав з АКБ "Київ" договір кредиту на суму 1 008 288 грн., свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим 31.07.2008 року Оболонським районним судом м. Києва прийнято рішення про стягнення з чоловіка заборгованості за даним договором кредиту. 12.11.2008 року ВДВС відкрито виконавче провадження та постановою від 20.08.2009 року накладено арешт на майно, яке належить відповідачу. У зв'язку з викладеним просить визнати за нею право власності на частину квартири [ADDRESS] та на частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позов та всі обставини, викладені у позовній заяві. Представник 3-ї особи проти задоволення позову не заперечував та зазначив, що стягувач АКБ "Київ" будь-яких документів про перебування спірних квартир у заставі їм не надавав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у шлюбі з 12.04.1975 року. У період шлюбу ними придбано квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 08.12.1999 року, довідкою ЖБК «Оболонь-11» про повну сплату пайових внесків за 1996 рік та реєстраційним посвідчення БТІ. Спірні квартири зареєстровані на праві власності за відповідачем. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільною сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. З пояснень представника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві будь-яких даних АКБ „Київ" про перебування спірних квартир у заставі не надавав. З рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2006 року, за яким стягнуто борг за кредитним договором з відповідача на корить АКБ „Київ'' також не вбачається, що дані квартири перебувають у заставі. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що спірні квартири не були предметом застави за кредитним договором і в іпотеку не передавалися. За таких обставин визнання позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У січні 2013 р. ПАТ „ДТЕК Дніпрообленерго" в інтересах Криворізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 78,63 грн., внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що при перевірці за адресою [ADDRESS], було виявлено пошкодження приладу обліку, пошкоджена пломба, знімається з пломбувального дроту, про що був складений акт Г № 004956 від 19.05.2010 р.. Ухвалою від 05.02.2014 р., після подачі уточнення позову та заяви про залучення правонаступника, з посиланням на ст. 1282 ЦК України, у якості відповідача притягнуто в зв'язку зі смертю [PERSON], його правонаступника - [PERSON]. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримку позову та про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення, про причину неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що спадкодавцем порушені «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, а саме за адресою: [ADDRESS], пошкодження приладу обліку, пошкоджена пломба, знімається з пломбувального дроту, що було виявлено при перевірці 19.05.2010 р., та про що складено акт Г № 004956 від 19.05.2010 р. (а.с. 6). Відповідно до ст. ст. 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення. На підставі зазначеного акту (а.с. 6) про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відповідності з п. п. 37, 48, 53 ПКЕЕН, п. п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», сума збитків за період з 10.02.2010 р. - з дати перевірки, по момент виявлення порушення ПКЕЕН (19.05.2010 р.) складає суму 78,63 грн., з урахуванням потужності самовільно підключеного електрообладнання. У відповідності до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в повному обсязі, таким чином відповідач, яка є спадкоємцем, який прийняв спадщину, повинна відшкодувати збитки по даному позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 05.03.1983 року і спільно проживали до вересня 2013 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка, яка є повнолітня. Проте спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач з"явився, подану позовну заяву підтримав і просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову не заперечила, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved