Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду\~з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Рішенням Заставнівського районного суду від 30.06.2011 шлюб між ними розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Заставніського районного суду Чернівецької області від 31.07.2012 із [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно з 26.04.2012 до досягнення нею повноліття. На сьогоднішній день дитина перебувають на її утриманні та продовжує проживати із нею. В даний час донька переведена до 5 класу Заставнівської гімназії та являється ученицею 2 класу Заставнівської музичної школи, де плата за місяць становить 140 грн. Позивач не спроможна самостійно забезпечити доньку всім необхідним для її нормального розвитку та виховання на належному рівні, оскільки з часу прийняття рішення про стягнення аліментів підвищилися ціни на продукти харчування, електроенергію, газ, предмети першої необхідності. Крім цього, з моменту присудження аліментів збільшився встановлений державою прожитковий мінімуму на дитину. Відповідач крім нерегулярних виплат аліментів іншої допомоги не надає. [PERSON] являється фізично здоровим, інших дітей крім спільної дитини [PERSON] не утримує, працює неофіційно по найму, отримує високу заробітну плату, а також часто виїжджає за кордон на тимчасові заробітки. У зв"язку із наведеним позивач просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.07.2012 із 400 грн. на 1500 грн., але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася. Згідно її заяви до суду просила розглядати позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що він\~не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання . З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУ ДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.16) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO] . Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.4 ст.130, ч.1 ст. 131 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №070793 від 21.05.2008 відповідач [PERSON] є батьком останньої (а.с.7). Після розірвання шлюбу, згідно рішення Заставнівського районного суду від 30.06.2011, малолітня дитина [PERSON] залишилася проживати із матір'ю [PERSON] в м. Заставна Заставніського району Чернівецької області, вул. Молдавська, 11 де проживає і на даний час, що пітверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Заставнівської міської ради від 05.06.2018 №2657 (а.с.13). Згідно заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.07.2012 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2012 до досягнення нею повноліття (а.с.9). Частиною 1\~ст. 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням\~суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Згідно ч.2 \~ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 2018 - 1944 гривень, з 1 грудня 2017 гривень. Роз'яснення абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст. 182 СК України. Як роз'яснено у п.23\~зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України \~відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч.1\~ст.192 СК України\~( в редакції чинній на час вирішення спору) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є внесення змін в Сімейний Кодекс України щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Приписами ч.2\~ст.184 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За змістом ст.ст.1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» \~індексація грошових доходів населення\~це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. До обєктів індексації грошових доходів відноситься розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. За правилами ст.9 Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення\~індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Отже індексація розміру аліментів проводитися щорічно державним виконавцем під час примусового виконання відповідного рішення суду про стягнення аліментів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на даний час працює секретарем судових засідань в Заставнівському районному суді, отримує заробітну плату згідно довідки про доходи №23 від 27.06.2018 (а.с 14). На її утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON], яка навчається в 5 класі Заставнівської гімназії та у 2 класі Заставнівської музичної школи ( а.с.11-12). Крім того, з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., в Україні значно підвищилася вартість життя. Матеріальний стан позивача та аліменти у розмірі 400 грн. на дитину не можуть забезпечити належний рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від доньки, працює по найму, має мінливий дохід, є фізично здоровою особою, яка спроможна заробляти та сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.\~\~ Оскільки з дня присудження аліментів минуло більше шести років, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог і збільшення розміру стягуваних аліментів, раніше визначених судом, до 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття Саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім\~\~для\~\~ забезпечення\~\~нормального\~\~розвитку дитини\~та максимально відповідати її інтересам. \~ Відповідно до ч.2 п.1\~ст. 141 ЦПК України,\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 15 год.30 хв. 11.10.2018 учасники справи не з'явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 19.10.2018, то датою ухвалення даного судового рішення є 19.10.2018. На підставі\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року,\~\~ст.ст.\~180, 182, 184, ст.\~192 СК України,

Outcome: approved