Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] 03.07.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за адресою - квартира [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка в спірній квартирі зареєстрована, але в квартирі вона не проживає постійно з 2012 року; відповідачка [PERSON] є її (позивачки) донькою; спірна квартира не приватизована, власником особового рахунку є позивачка; квартира є трикімнатною, в квартирі зареєстровані шість осіб - сторони та діти відповідачки: [PERSON], 1993 року народження, [PERSON], 1999 року народження, [PERSON], 1997 року народження та [PERSON], 2006 року народження. Оскільки відповідачка спірну квартиру залишила добровільно, місце знаходження/проживання відповідачки невідоме; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2015 року відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дітей - [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 1999 року народження та [PERSON], 2006 року народження, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві; відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно; про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ої особи - Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з»явився, своєю заявою 3 особа просила справу розглядати за відсутності її представника (а.с.30). Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 19.04.1988 року [PERSON] (позивачка) отримала на сім»ю з трьох осіб (вона, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка) квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки форми №3 від 08.12.2015 року - квартира [ADDRESS] є трикімнатною, житловою площею 41,8 кв. м; в квартирі [ADDRESS] зареєстровані шість осіб - позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та четверо дітей - [PERSON], 1993 року народження, [PERSON], 1999 року народження, [PERSON], 1997 року народження та [PERSON], 2006 року народження (а.с.5, 46). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2015 року відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дітей - [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 1999 року народження та [PERSON], 2006 року народження; зазначене рішення суду набрало законної сили 20.11.2015 року (а.с.47-48). Ствердження позивачки про те, що відповідачка в 2012 році добровільно залишила спірну квартиру, з того часу в квартирі не проживає постійно, квартирою не цікавиться, будь-якого належного їй майна в квартирі не має, ніяких витрат по квартирі вона не несе, підтверджуються також показаннями свідка [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON] (відповідачка) в спірній квартирі не проживає постійно з 2012 року; актами про не проживання відповідачки в спірній квартирі від 08.11.2012 року, від 25.01.2013 року, від 13.06.2013 року, від 20.11.2013 року, тощо (а.с.42-45). Відповідачкою [PERSON] будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надано. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї (колишніх членів сім»ї) за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині вимог позову про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведені в судовому засіданні, тому позов в цій частині підлягає задоволенню; вимога позивачки в частині зобов»язання 3-ої особи зняти відповідачку [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири є безпідставною, оскільки по суті є питанням виконання рішення суду в частині вимоги про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у разі набрання рішенням суду законної сили, тому в цій частині позову має бути відмовлено.

Outcome: partial