Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], до [PERSON], відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Коростенського МРВ УМВС в Житомирській області з участю третіх осіб: [PERSON], комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 2, виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в зв»язку з вибуттям на інше місце проживання та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є особою, яка втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в спірному житлі майже 25 років, добровільно, невимушено та свідомо виїхав на постійне місце проживання в [ADDRESS] Позивач просить в судовому порядку визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з»явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень ( л.с.164-168). Представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності, в судове засідання не з"явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення, про що подав заяву (а.с.169 ). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, суд про причини неявки не повідомили, своїм правом на участь у розгляді справи не скористалися. Від відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Коростеського МРВ УМВС в Житомирській області надійшла заява про розгляд справи без участі без представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечили (а.с.139,140). Представник третьої особи виконавчого комітету Коростенської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. При прийнятті рішення по суті покладається на розсуд суду ( а.с.142, 143). Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню (а.с.141). Представник КВЖРЕП № 2 про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням позиції представника позивача, який не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження . Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] ( а.с.6). Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON] Шлюб між ними було розірвано 08 серпня 1989 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. [PERSON] в складі сім»ї - позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], була виділена спірна квартира . З довідки, виданої комунальною установою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Коростеня [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.5). Не перебуває [PERSON] на обліку у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань і не отримує компенсацію по втраті працездатності, що підтверджується довідкою № 998 від 15.06.2012 року, виданою відділенням виконавчої дирекції Фонду у м. Коростені Житомирської області (а.с.5). [PERSON], який зареєстрований за адресою : [ADDRESS], як інвалід на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома не перебуває, що підтверджується довідкою виданою комунальною установою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Коростеня за № 580/3 від 08.10.2012 року. Розгляд спору між [PERSON] та [PERSON] з приводу користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], проводився судами першої та апеляційної інстанцій неодноразово. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 07.02.2000 року було розглянуто аналогічний спір між сторонами, в задоволенні позову позивачу було відмовлено. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 09.04.2012 року було розглянуто аналогічний спір між сторонами, позов позивачу було задоволено частково - визнано [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом, в решті позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2012 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2012 року скасовано та постановлено нове рішення, яким в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом відмовлено. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст.167 ЖК України, якщо наймач житла переїхав на нове місце проживання, він втрачає право користування житлом, де раніше проживав. П. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Згідно до ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Таким чином відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки фактично свідомо обрав інше місце проживання за адресою: [ADDRESS], не надавши при цьому доказів, що переїзд зі спірного житла не був добровільним. Зокрема, відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідач [PERSON] втратив інтерес до спірного житла як до предмета за функціональною ознакою - проживання, та продовжує бути зареєстрованим в ньому з метою його утримати. Тривалий час не проживає в спірному житлі, що підтверджується документально та є особою, яка постійно проживає за іншою адресою. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасною та задоволенню не підлягає. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial