Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись при цьому на те, що сторони перебували в шлюбі з 15.10.2011 року по 17.09.2013 року. За час перебування в шлюбі придбали спільне майно на суму 28000 гривень, в тому числі і за гроші,подаровані на весілля (24000 гривень): автомобіль ВАЗ-21091, 1993 року випуску,реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 24000 гривень, що підтверджується копією розписки [PERSON] про отримання 24000 гривень від 28.10.2011 року та копією довіреності від 28.10.2011 року; телевізор «Самсунг» вартістю 4000 гривень,що підтверджується копією товарного чеку від 25.11.2012 року. В користуванні відповідача залишився автомобіль ВАЗ-21091,вартістю 24000 гривень, який він використовував для підприємницької діяльності, а також телевізор «Самсунг» вартістю 4000 гривень, який він забрав після припинення шлюбних відносин, мотивуючи це тим,що він придбаний за зароблені ним кошти. Пізніше відповідач продав цей автомобіль та ще в шлюбі придбав новий, марку і державний номер якого вона не знає і на який вона не претендує. Відповідач спочатку погоджувався сплатити вартість її частки до грудня 2013 року, але пізніше повідомив ,що робить ремонт у будинку і не може віддати їй гроші. Спільно придбане майно залишилося у користуванні відповідача,вона не претендує на виділення його частки в натурі, тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути на її користь вартість ? частини майна,що складає 14000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, уточнивши в частині виділення в натурі відповідачу автомобіля вартістю 24000 гривень, а саме автомобіля ВАЗ-21091,1993 року випуску,реєстраційний номер [NUMBER], та пояснила суду, що 15.10.2011 року було укладено шлюб між сторонами. На кошти подаровані на весілля був придбаний автомобіль, згідно доручення виданого [PERSON] на неї та відповідача, та ними сплачено за автомобіль 24000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] В квітні 2013 року відповідач продав автомобіль по дорученню,згоди на продаж автомобіля вона не давала,і придбав іншій автомобіль, за кошти отримані від продажі автомобіля, але офіційно договір купівлі-продажу не укладав ,доручення не видавалось, оскільки відповідач не сплатив усю суму за автомобіль , проти отримання кредиту для придбання нового автомобіля на суму якої не вистачало для придбання, вона заперечувала. Крім того за спільні кошти подружжя вони придбали телевізор «Самсунг». Скутер на який вказує відповідач ,придбала за власні кошти її мати, для неї. До кінці липня 2013 року вони проживали однією сім»єю в будинку її матері, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. В кінці липня 2013 року припинили спільне ведення господарства, відповідач забрав свої речі і переїхав на інше місце проживання. В вересні 2013 року розірвали шлюб. В 2013 році вони не їздили відпочивати на море. Представник позивача в судому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач,представник відповідача позов не визнали та пояснив суду, що 15.10.2011 року між сторонами було укладено шлюб. В кінці жовтня 2011 року на кошти подаровані на весілля був придбаний автомобіль. На станції технічного обслуговування йому порадили продати даний автомобіль, про що він повідомив позивачку. В квітні 2013 року він продав автомобіль по дорученню за 18000 гривень. Він мав намір купити автомобіль у свого знайомого, але коштів на купівлю автомобіля не вистачало необхідно було 40000 гривень, він запропонував дружині взяти кредит, але вона не погодилася, тому автомобіль не придбали. Кошти за автомобіль знаходилися в сімейному бюджеті і витрачалися на потреби сім»ї, вони за дані кошти їздили в 2013 році кожен окремо за домовленістю відпочивати на море .В кінці липня 2013 року вони припинили проживати однією сім»єю, спільне ведення господарства,він забрав свої речі і переїхав на інше місце проживання. В вересні 2013 року розірвали шлюб. Під час шлюбу вони придбали також телевізор «Самсунг», який знаходиться у нього та мопед, який залишився у позивача. Його знайомий Лісовий запропонував йому допомогти продати його автомобіль і він розміщував оголошення про продаж його автомобіля на своєму сайті, крім того останній дозволяв йому користуватися його автомобілем. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи,суд вважає позов обґрунтованим і таким ,що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року по 17.09.2013 року. Відповідно до довіреності від 28.10.2011 року (а.с.9), [PERSON] уповноважив [PERSON], або [PERSON], експлуатувати (керувати) та продати за ціну та на умовах на його розсуд (на розсуд кожного з них) належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого Шполянським ВРЕР ДАІ УДАІ УМВС України в Черкаській області 15.04.2008 року, автомобіль марки ВАЗ 21091, 1993 року випуску,реєстраційний [NUMBER], зареєстрований Шполянським ВРЕВ ДАІ УДАІ УМВС України у Черкаській області 15.04.2008 року. Відповідно до розписки [PERSON] (а.с.6), автомобіль марки ВАЗ 21091, 1993 року випуску, реєстраційний [NUMBER], зареєстрований Шполянським ВРЕВ ДАІ УДАІ УМВС України у Черкаській області 15.04.2008 року, 28.10.2011 року ним був проданий за 24000 гривень [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2012 року сторонами був придбаний телевізор «Самсунг», що підтверджується товарним чеком (а.с. 10). Дані факти визнаються сторонами в судовому засіданні. 06 квітня 2013 року [PERSON] відповідно до доручення (а.с. 33) діючи від імені [PERSON], уповноважив [PERSON] від його імені (здати в оренду, обміняти, заставити або продати за ціну та на умовах за своїм розсудом, при необхідності зняти з обліку) належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого Шполянським ВРЕР ДАІ УДАІ УМВС України в Черкаській області 15.04.2008 року, автомобіль марки ВАЗ 21091, 1993 року випуску, реєстраційний [NUMBER], зареєстрований Шполянським ВРЕВ ДАІ УДАІ УМВС України у Черкаській області 15.04.2008 року. В судовому засіданні встановлено,що сторони до кінця липня 2013 року проживали однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Дані факти визнаються сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина,чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України, об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно,за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об"єтом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно п. 23 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно,необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна,наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя,що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.358 ЦК),відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь- які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того,на ім»я кого з подружжя вони були придбанні чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спільно нажитим майном подружжя, яке було наявне на час припинення спільного ведення господарства, а саме кінець липня місяця 2013 року- є телевір «Самсунг», який знаходиться у відповідача по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved