Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в Солом'янський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 30.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00048111, відповідно до якого останній на поточні потреби надано кредит в сумі 16 000 гривень зі сплатою 15% річних, комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% річних від суми кредиту та кінцевим терміном повернення 30.06.2013 року. Відповідно до п.2.5.2 Кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно не пізніше дати, встановленої Графіком погашення заборгованості, поповнювати поточний рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у валюті Кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Однак, [PERSON] своїх зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 03 серпня 2015 року становить 24909,57 гривень. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не відомо. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк ( ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № BLaЖГА00048111, відповідно до умов якого останній на поточні потреби було надано на кредит в сумі 16000 гривень зі сплатою 15% річних. Договір укладено на строк до 30.06.2013 року. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за Договором кредиту, надавши відповідачу зазначені кошти. Відповідно до п.1.6 Кредитного договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у виді комісії за управлління кредитом, розмір якої визначається п.4 Спеціальної частини договору (та 1,75% річних від суми кредиту) Відповідно до п.2.5.2 Кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно не пізніше дати, встановленої Графіком погашення заборгованості, поповнювати поточний рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у валюті Кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.2.4.2 Кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку, в порядку, передбаченому п.2.5 Загальної частини Кредитного договору Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору і сума заборгованості станом на 03.08.2015 р. становить 24909,57 гривень, з яких: -прострочена до повернення сума кредиту - 15752,80 гривень; -прострочені проценти за користування кредитом - 3818,71 гривень; -прострочена комісія за управління кредитом - 5338,06 гривень. Відповідно до п.2.7 Кредитного договору Банк має право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань в цілому або у випадку невиконання Позичальникоми своїх зобов'язань. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини Договору, при тому, що прострочення боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника достроково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Відповідно до п.4.3 Кредитного договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконання боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені - 0,50%. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. Згідно ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. В зв»язку з викладеним, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved