overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

13.04.2017 року [PERSON] звернулась до Ульяновського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з [PERSON]. У позовній заяві вказала, що з 2007 року проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільно не проживають. Допомоги на утримання дітей відповідач не надає, а тому, позивачка просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань, заперечень проти позову до суду не подавав. Згідно довідки Кам"янокриничанської сільської ради від 05.05.2017 р. [PERSON] зареєстрований в [INFO]. У відповідності до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

13.06.2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2008 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий проживає з нею, оскільки їх з відповідачем шлюб розірвано 30.01.2014 року. Відповідач є працездатним, отримує дохід, однак не регулярно надає матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку. Просила стягнути з відповідача 1\\4 частину його доходів щомісяця на утримання сина і до його ж повноліття. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, просить стягнути аліменти в розмірі 1\\4 частки від усіх видів доходу відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, про дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення строку зберігання. З огляду на викладене, врахувавши заяву позивачки, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.02.2008 року по 30.01.2014 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі і є батьками малолітнього [PERSON], що народився 01.06.2012 року (а.с.7,8,9). Малолітній син сторін у справі проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на те, що позивачка у справі проживає з сином, матеріально забезпечує його, а відповідач не регулярно приймає участі у вихованні сина та його ж забезпеченні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу останнього на утримання сина і до його повноліття. За таких обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

13.07.2007р. сторони у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO]р. народження та сина [PERSON], [INFO]р. народження, які проживають з матір"ю і на утримання яких на підставі судового рішення з відповідача стягуються аліменти. Майновий спір між сторонами не виник. 21.08.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сім"ї з літа 2012 року постійно виникали сварки, лайки, внаслідок того, що чоловік зловживає алкогольними напоями і це привело до того, що з початку липня 2014 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх вона не бажає. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

13.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 року. За період спільного подружнього життя, в 2012 році, у них народилася одна дитина, батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Проте, відповідач добровільно не бажає надавати коштів на утримання дитини. Вказані обставини змусили позивача звернутися за захистом своїх інтересів та інтересів дитини в суд. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, 500,00 грн. щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просить допустити негайне виконання рішення суду в межах платежів встановлених законом. Позивач в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги змінює, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій вказав, що змінені позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без його участі. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.10.2011 (а.с. 4). [INFO] у них народилася донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач (а.с. 5). Дитина в даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка Кирнасівської сільської ради №4397 від 13.10.2016 (а.с. 6). Згідно ст.. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини не надає, то суд приходить до висновку, що в такому випадку з нього слід стягувати аліменти. Згідно ст.. 88 ЦПК України, підлягає, також, стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

13.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 10.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 533. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Сторони в судове засідання не з"явилися. Позивач, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.11.2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 533. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини у сторін по справі не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, де зазначив, що11 листопада 2006 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, Кропивнянською сільською радою Коростишівського району Житомирської області , про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 7 від 11.11.2006 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що останні роки їхнього подружнього життя відповідачка змінила своє ставлення до нього, як до чоловіка, яке проявляється в її неадекватній поведінці, проявів постійної агресії та деспотичного ставлення до нього. Відповідачка стала не урівноваженою, постійно влаштовує безпідставні чвари, створює неможливі умови для належного сумісного проживання. Незмінна негативна поведінка відповідачки стала причиною того, що між ними втрачено почуття взаємної поваги один до одного, що унеможливлює існування сім»ї, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачкою неможливі, просить шлюб укладений,11 листопада 2006 року між ним та відповідачкою - розірвати, дітей: [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з матір»ю. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, погодилася з тим, що шлюб має бути розірваний. Згодна з тим, щоб дочки залишилась проживати з нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони фактично сімейних стосунків не підтримують, і це дає суду підстави для висновку про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу і така згода відповідає вимогам ст.160 СК України. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 11 листопада 2006 року , Кропивнянською сільською радою Коростишівського району Житомирської області , прізвище змінила відповідачка (дошлюбне прізвище "[PERSON] ). Відповідачка підтвердила у судовому засіданні про те, що бажає після розірвання шлюбу змінити прізвище на "[PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

13 грудня 2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком, розташованим по [ADDRESS], який належить [PERSON], посилаючись на те, що останній у вищевказаному будинку не проживає без поважних причин понад один рік. Також позивачка просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витарти, пов"язані зі сплатою судового збору в сумі 229,40 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, заперечивши проти вимоги позивачки щодо стягнення з нього судових витрат. При цьому ту обставину, що він понад один рік без поважних причин не проживає в будинку по [ADDRESS], який належить [PERSON], відповідач визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився. Начальником Романівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника зазначеного сектору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. У вказаному будинку з 2002 року як член сім"ї власника житла проживав відповідач. З червня 2012 року [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає без поважних причин. Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до статті 61 частини 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд вважає обгрунтованими доводи позивачки щодо наявності правових підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, який належить [PERSON] Згідно статті 88 частини 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що [PERSON] сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру в сумі 229,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Оскільки судом ухвалюється рішення на користь позивачки, суд стягує з відповідача вищевказану суму судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

13 жовтня 2014 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. В заяві зазначила, що у серпні 2014 року познайомилися з [PERSON] і між ними склалися теплі і щирі стосунки та виникли почуття любові і поваги один до одного. На теперішній час вони проживають разом, а тому бажають зареєструвати шлюб, але ВДРАЦС відмовляє у реєстрації, так як вона не досягла повноліття. Просила суд надати їй право на реєстрацію шлюбу. У судовому засіданні свою заяву підтримала повністю, суду пояснила, що до цього проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], який є батьком сина [PERSON], [INFO], в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області. У зв'язку з тим, що він вчиняв сімейні сварки, застосовував до неї фізичну силу, ображав її, вона припинила з ним сімейні стосунки і з вересня цього року стала проживати сумісно з [PERSON], з яким і бажає зареєструвати шлюб. Просила суд надати право на реєстрацію шлюбу. Представник ВДРАЦС Снігурівського РУЮ у судове засідання не з'явилася, але у своїй заяві просила заяву заявниці розглядати без її участі, заперечень не надала. Батько заявниці [PERSON] рішення доньки вважає поспішним, про реєстрацію шлюбу з [PERSON] йому стало відомо після отримання повістки про виклик його до суду. До цього донька проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі у с.Тамарине Снігурівського району. Що трапилося в їх стосунках, йому невідомо, але [PERSON] є батьком сина заявниці Михайла, [INFO]. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1, 2 ст.4 СК України особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім"ї. У випадках, передбачених ч.2 ст.23 цього Кодексу, сім"ю може створити особа, яка не досягла шлюбного віку. Сім"ю також може створити особа, яка народила дитину, незалежно від віку. В силу ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підтвердження своїх вимог про надання права на реєстрацію шлюбу заявниця послалася на обставину, як таку, що відповідає її інтересам - сумісне проживання з вересня цього року з [PERSON] Судом встановлено, що заявниця до цього проживала у цивільному шлюбі з громадянином [PERSON] і від сумісного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтвердили у судовому засіданні як заявниця, так і її батьки [PERSON], [PERSON] Батьки про рішення заявниці до надходження заяви до суду нічого не знали і таке рішення доньки вважають поспішним. Враховуючи, що заявниця підтримує стосунки з [PERSON] нетривалий час і виникли вони на ґрунті конфлікту у попередній сім'ї, суд вважає, що надання права на шлюб заявниці на теперішній час не відповідає як її інтересам, так інтересам її дитини, а тому відмовляє у задоволенні заяви про надання їй права на реєстрацію шлюбу з [PERSON] Доказів того, що [PERSON] застосовував до заявниці фізичну силу і вів себе негідним чином у побуті, [PERSON] не надала, а тому суд не бере до уваги її посилання на ці обставини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 15 березня 2014 року між ним та відповідачкою, Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 238. Шлюб у позивача перший. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 15 березня 2014 року між сторонами Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 238. Шлюб у позивача перший. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved