Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 р. управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 7338,43 грн., який виник внаслідок переплати пенсії, Позов обґрунтований такими обставинами. З 22 липня 2005 р. [PERSON] отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про державну службу». [PERSON] працює на посаді державного службовця, і у квітні 2015 р. їй було безпідставно виплачено пенсію в розмірі 7338,43 грн. Переплата виникла у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, відповідно до положень якого тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 р., виплата пенсій особам, які працюють на посадах державного службовця, не проводиться. Представник позивача Бондаренко С.В. подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку проте в судове засідання вона повторно не з'явилася, про причини неявки не повідомила, письмових заперечень на позов не подала. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З 2005 р. [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 6, 14, 15, 22). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII були внесені зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу», відповідно до яких тимчасово, на період з 1 квітня по 31 грудня 2015 р., особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у Верховному Суді України на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» (а.с. 16-20). У квітні 2015 р. [PERSON] безпідставно була виплачена пенсія, внаслідок чого виникла переплата в розмірі 7338,43 грн. (а.с. 6, 79). Згідно з приписами частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже з огляду на зміст вказаної норми матеріального права зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виплата пенсії відповідачу [PERSON] після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII була здійснена внаслідок рахункової помилки. Оскільки [PERSON] безпідставно набула грошові кошти Пенсійного фонду України і переплату пенсії добровільно не повернула, порушені права управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення суми переплати. Враховуючи, що на час подачі позову органи Пенсійного фонду України на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» були звільнені від сплати судового збору, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved