Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Заступник керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації та управління фінансів Овруцької районної державної адміністрації звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на користь: Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації - 7614 грн. 89 коп., управління фінансів Овруцької районної державної адміністрації - 1536 грн. 93 коп., мотивуючи тим, що ухвалою Овруцького районного суду від 17.01.2018 у справі №286/3842/17 відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілими та провадження у справі було закрито. При розгляді кримінального провадження [PERSON] свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки. Однак, закриття кримінального провадження не звільняє його від обов'язку щодо відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди іншим особам. Так як у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілі знаходилися на стаціонарному лікуванні в Овруцькій центральній районній лікарні, комунальній установі «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» та комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», тому сума, витрачена на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, підлягає стягненню з відповідача на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись при цьому на відсутність у прокурора підстав представництва у даному випадку, так як вони взагалі не обґрунтовані. Прокурор належно не обґрунтував у відповідності до рішення Конституційного суду в чому полягає загроза інтересам держави. Неналежним чином проведено і лікувальними закладами розрахунки затрат на лікування. Зокрема, згідно наданих довідок [PERSON] одночасно в період з 11.09.2017 по 13.09.2017 перебувала на лікуванні як в Овруцькій ЦРЛ так і в м. Житомирі. Крім того, ним, як в ході досудового розслідування, так в ході судового слухання, потерпілим від злочину постійно відшкодовувалися витрати на їх лікування. Відшкодовано і моральну шкоду. Заступник керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області надав відповідь на відзив позивача, зазначаючи, що доводи, викладені у відзиві відповідача є необґрунтованими. Так, пред'явлення прокурором вказаного позову зумовлено тим, що Департаментом фінансів Житомирської обласної державної адміністрації та управлінням фінансів Овруцької районної державної адміністрації у зв'язку з відсутністю повноважень не здійснено дій для захисту та відновлення порушених інтересів держави щодо повернення до відповідного бюджету коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину. Обгунтованість нарахованих сум підтверджується інформаціями Овруцької центральної районної лікарні та комунальних установ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» та «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня». Даних про включення у витрати на лікування потепілих медичних препаратів та медичних засобів наведених у товарних чеках, наданих відповідачем, не встановлено. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, щодо задоволення позову заперечили з підстав, наведених у відзиві. Крім того, повідомили, що цивільна відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування». Потепіла [PERSON] звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування, яке їй було виплачено в сумі 48384 грн., і яке в порядку регресу він має відшкодувати страховій компанії. Відповідно ним відшкодовано всі витрати на лікування потерпілих. Представники позивачів: Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації та управління фінансів Овруцької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, але надали заяви, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Суд, вислухавши пояснення сторін та перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Такі витрати не підлягають стягненню лише при вчиненні злочинів у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, або при перевищенні меж необхідної оборони. Відповідальність за відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених та відшкодуванню підлягають витрати на стаціонарне лікування. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Тобто, законодавець покладає обов'язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин та у відповідному порядку визнана винною у вчиненні злочину. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ від 16.07.1993 р. № 545. Пунктом 4 вказаного Порядку закріплено, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час судового розгляду справи встановлено, що ухвалою Овруцького районного суду від 17.01.2018 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з його примиренням з потерпілими: [PERSON] та [PERSON], який, як законний представник, діяв в інтересах неповнолітнього потепілого [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). З описової частини ухвали вбачається, що порушення водієм [PERSON], під час керування в стані алкогольного сп'яніння технічно справним автомобілем марки «ИЖ-412» р.н. [NUMBER] , вимог пунктів 2.9 (а), 10.1, 11.3, 12.1 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її негативними наслідками, тобто отримання потепілими [PERSON] та [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Таким чином, вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням у потерпілих середньої тяжкості тілесних ушкоджень та їх наслідків. За роз'ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року із змінами та доповненнями «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до вiдповiдного бюджету i їх використання, затвердженим постановою Кабінету Мiнiстрiв України N 545 від 16 липня 1993 року. Зазначеним Порядком передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лiкуваннi потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стацiонарi, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Внаслідок вчинення злочину потерпілі [PERSON] та [PERSON] перебували на лікуванні в травматологічному відділенні Овруцької центральної районної лікарні. Крім того, [PERSON] знаходився на лікуванні в комунальній установі «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня», а [PERSON] - в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського». У зв'язку з цим заклади охорони здоров'я вимушені були понести витрати на стаціонарне лікування потерпілих. За вимогами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Довідки Овруцької центральної районної лікарні №№1620, 1621 від 21.11.2017 та №875 від 18.05.2018 свідчать, що [PERSON] дійсно знаходилася на лікуванні в травматологічному відділенні з 02.09.2017 по 13.09.2017. Розрахунок проведено за 11 ліжко-днів і витрати на її лікування склали 1051 грн. 19 коп.. [PERSON] знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 02.09.2017 по 06.09.2017. Розрахунок проведено за 4 ліжко-дні і витрати на його лікування склали 485 грн. 19 коп.. Довідки комунальної установи «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» №01/7-2178 від 29.11.2017 та №01/08-912 від 25.05.2018 підтверджують факт знаходження на лікуванні [PERSON], [INFO], з 06.09.2017 по 12.09.2017 в травматологічному відділенні, з 12.09.2017 по 13.098.2017 в відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії та з 13.09.2017 по 22.09.2017 в травматологічному відділенні. Розрахунок проведено за 16 ліжко-днів і витрати на його лікування склали 1312 грн. 64 коп.. Довідки комунальної установи «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» №01/438 від 16.02.2018 та №01/1451 від 13.06.2018 в свою чергу свідчать, що [PERSON] дійсно знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні нейрохірургії з 11.09.2017 по 26.09.2017. Розрахунок проведено за 15 ліжко-днів і витрати на її лікування склали 6302 грн. 25 коп.. Відповідно вказані довідки містять в собі інформацію щодо предмета доказування, а тому є належними доказами. Стороною відповідача не заперечується факт перебування на вищезазначеному стаціонарному лікуванні потерпілих, і не стверджується що їх діагнози не знаходяться у причинно-наслідковому зв"язку з вчиненням відповідачем неправомірних дій. Водночас суд приймає до уваги посилання сторони відповідача на суперечливість періодів знаходження на лікуванні [PERSON], оскільки дійсно вона не могла перебувати одночасно з 11.09.2017 по 13.09.2017, тобто два ліжко-дні, і в Овруцькій центральній районній лікарні, і в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського». Проте, не може бути покладено в основу рішення по справі факт відшкодування відповідачем матеріальної та моральної шкоди потерпілим, оскільки в судовому засіданні встановлено, на підставі досліджуваних товарних чеків, квитанцій, розписок та вищезазначених довідок лікувальних установ, що дані витрати мають іншу правову категорію і не відносяться та не означають відшкодування витрат на лікування закладам охорони здоров'я. Також не може бути покладено в основу рішення по справі і факт виплати страхового відшкодування потерпілим ПрАТ «СК «АХА Страхування», так як із системного аналізу норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що правовідносини в частині відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих, не підпадають під дію останнього. Щодо обґрунтованості прокурором у відповідності до рішення Конституційного суду представництва прокуратурою України інтересів держави слід звернути увагу, що в ч. 4 рішення від 08.04.1999 по справі №3-рп99 Конституційний Суд України зазначив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. В ч.1 рішення Конституційний Суд констатував право прокурора або його заступника самостійно визначати і обґрунтовувати в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Відповідно представником відповідача помилково визначено неналежність необґрунтованості позову лише неогрунтованістю існування загрози інтересам держави, оскільки Конституційний Суд закріпив два критерії: порушення інтересів держави чи існування загрози інтересам держави. Не здійснення ж позивачами: Департаментом фінансів та фінансовим управлінням дій, направлених на повернення до бюджету затрачених коштів закладами охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину осіб, є порушенням майнових інтересів держави, на що і вказав заступник прокурора в своєму позові. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON], як особи, яка вчинила злочин, на користь Департаменту фінансів та фінансового управління коштів, які затрачені закладами охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину осіб, за виключенням двох ліжко-днів (11.09.2017, 12.09.2017), докази в частині яких не є достовірними, а саме: Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації - (1312, 64 грн. + 5461, 95 (420,15 грн.Х13)= 6774 грн. 59 коп.; управління фінансів Овруцької районної державної адміністрації - (485,74 грн. + 860,06 грн. (95,56 грн.Х9) = 1345, 80 грн.. В задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 625 грн. 16 коп. ( 704,80 грн. Х 88,7%) в доход держави.

Outcome: partial