Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з заявою до відповідача про відшкодування витрат за утримання у навчальному закладі. Свої вимоги мотивував тим, що 30 серпня 2014 року між Харківським університетом повітряних сил ім. Івана Кожедуба та [PERSON] укладено контракт про проходження служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Указом Президента України № 270/2016 від 24 червня 2016 року Харківський університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба перейменовано в Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба. Витягом з наказу начальника Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба № 18 від 26 січня 2015 року [PERSON] відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання. За час навчання відповідача в Харківському університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба з 30 серпня 2014 року по 27 січня 2015 року витрачено коштів у сумі 23 126 грн. 86 коп. Просить стягнути з відповідача вартість його утримання в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба у сумі 23 126 грн. 86 коп., судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи сповіщений належним чином. Причину неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. 30 серпня 2014 року між Харківським університетом повітряних сил ім. Івана Кожедуба та [PERSON] укладено контракт про проходження служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.5). 27 січня 2015 року відповідача ознайомлено з загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON], згідно якого фактичні витрати, пов'язані з утриманням складають: по грошовому забезпеченню у розмірі 19 168,50 грн., по продовольчому забезпеченню у розмірі 2 297,06 грн., по оплаті послуг і вартості спожитих енергоносіїв у розмірі 1 661,30 грн. (а.с.7). Згідно витягу з наказу начальника Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба № 18 від 26 січня 2015 року [PERSON] відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання, на підставі рапорту про відрахування від подальшого навчання (а.с.6). Указом Президента України № 270/2016 від 24 червня 2016 року Харківський університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба перейменовано в Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба (а.с.33-34). Згідно розрахунку витрати на утримання курсанта [PERSON] за період навчання з 30 серпня 2014 року по 27 січня 2015 року склали: витрати по грошовому забезпеченню у розмірі 19 168,50 грн., по продовольчому забезпеченню у розмірі 2 297,06 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв у розмірі 1 661,30 грн. (а.с.7-9, 11-13). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням МВС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Згідно п. 3 вказаного порядку Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно п. 4 вказаного порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Згідно п. 1 абз. 6. контракт про проходження служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу передбачено, курсант [PERSON] взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому він проходить службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього складу. Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 та п.4.4 Договору передбачено, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодовувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. З огляду на фактичні обставини справи суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки встановлено факт невиконання відповідачем умов договору про контракту про проходження служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню вартість навчання у зв'язку з достроковим звільненням у сумі 23 126,86 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.20), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved