Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, предмет якого склала вимога про визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 19 по вул. Зеленій с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст. ст. п. 1 ст. 328, п. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України. Як на докази посилається на такі документи: паспорт громадянина України з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON] (а.с. 5-5а); паспорт громадянина України з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON] (а.с. 6); свідоцтво про смерть серії І-КИ № 662070 від 21.10.2015 року (а.с.7); розрахункова книжка за електроенергію (а.с.8); довідка Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 695 від 08.11.2016 року (а.с.8а); довідка Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 681 від 04.11.2016 року (а.с.8б); технічний паспорт на житловий будинок (а.с.9-12); свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.2004 року (а.с.13); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.10.2004 року (а.с.14); висновок про вартість об'єкта оцінки (а.с.15); лист Комунального підприємства "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" № 377 від 14.12.2016 року (а.с.16); довідка про дані з Державного реєстру земель від 22.11.2016 року (а.с.17). В обґрунтування позовних вимог вказує на таке. В 2003 року власник житлового будинку № 19 по вул. Зелена с. Преображенка Коротков [PERSON] запропонував їй жити в цьому будинку і доглядати за господарством, так як він за станом здоров'я цього вже робити не міг. Вона деякий час розмірковувала над цією пропозицією, а потім погодилась. Він їй надав всі ключі, а сам виїхав в смт. Царичанка. З квітня 2004 року вона стала проживати в житловому будинку № 19 по вул. Зелена с. Преображенка, сплачувати за комунальні послуги, робити весь поточний ремонт як житлового будинку, так і господарських будівель і споруд. Тобто добросовісно та відкрито володіє будинком більше десяти років, використовую земельну ділянку розміром 0,25 га, на що вказують відповідні довідки з Юр'ївської сільської ради. По цей час земельна ділянка для обслуговування будинку не приватизовувалася згідно даних з Державного реєстру земель. Вказала на те, що періодично, десь раз на місяць, [PERSON] їй дзвонив, розпитував, що і як в селі, що в нього з платежами, але сам не приїжджав. Ціни на газ в 2015 - 2016 р.р. були значно збільшені. І їй сусіди стали казати, що необхідно оформити документи на землю і на будинок, так як вона не отримає субсидію. Вона звернулася до Юр'ївської сільської ради з проханням оформити будинок і землю. Її повідомили, що це питання необхідно вирішувати в суді, сказали, що ні власник, ні його спадкоємці не звертались з питанням оформлення будинку. А також, що якщо вона не зробить документів на будинок, він на протязі 2-3 років буде вважатись власністю сільської ради. Вона стала розпитувати людей, намагатись вияснити де [PERSON] живе, або де живе його сім'я. Як виявилось [PERSON] помер в жовтні 2015 р., а його дружина [PERSON] не проти, щоб позивачка стала власником будинку, але попередила, що все господарство дуже старе, потребує постійного догляду, але все це вона знає, так як в будинку живе більше десяти років. Її спроби вирішити питання про приватизацію земельної ділянки по вул. Зелена, 19 в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області були безрезультатними, оскільки Юр'ївська сільська рада не визнає її права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за вказаною адресою. Стверджує, що факт її постійного проживання в цьому житловому будинку з 2004 року та відкритого володіння і користування ним можуть підтвердити не лише у Юр'ївській сільській раді, а й односельчани, зокрема: [PERSON], с. Преображенка, вул. Центральна, 37., [PERSON], с. Преображенка, вул. Продольна, 2, інші. Згідно п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За п. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити, прийнявши визнання відповідачем її позову. Відповідач - Юр'ївська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області, свого представника до суду не направили, надіславши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Клопоталися про прийняття судом їхнього визнання позову. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову. Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направили, клопоталися розглядати справи без їхньої участі та не заперечували проти задоволення позову. Перевіривши надані суду документи, з'ясувавши правові позиції сторін в цивільно-прововому спорі, встановивши наявність достатніх для того законних підстав, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] повністю в межах заявлених вимог, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод або інтересів інших осіб. Позивач [PERSON] відкрито і безперервно володіє спірним нерухомим майном протягом тринадцяти років, починаючи з квітня 2004 року. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Зелена, 19, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved