Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], АКІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки № 63164 укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» з метою забезпечення виконання зобов»язання за договором споживчого кредиту. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 вересня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір №63164, майновим поручителем згідно якого є [PERSON]. Згідно даного договору в іпотеку передане нерухоме майно, а саме квартира з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 100,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Про існування даного договору йому стало відомо лише у грудні 2013 року, згоду на укладення даної угоди він не надавав, а тому вважає, що іпотечний договір №63144 від 10 вересня 2013 року потрібно визнати недійсним, оскільки він суперечить його правам, законним інтересам, та порушує його право на володіння, користування та розпорядження часткою у спільному майні подружжя. Позивач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, вказала, що майно, яке передано в іпотеку [PERSON] було придбано ними за час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача ПАТ "УкрСиббанк" Маркович Ю.М. позовні вимоги не визнав, подав заперечення на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У зв»язку з тим, що іпотечне майно [PERSON] набула на підставі договору дарування, а тому воно є її особистою власністю і передання його в іпотеку не потребує згоди іншого з продружжя. З вказаних підстав представник відповідача просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не доведеними та не підлягають до задоволення з наступних міркувань. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 10 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11211724000 згідно з яким Банк надав Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 80 198 дол. США. 10 вересня року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11211826000/2 згідно з яким Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 2 101 гривень. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за договорами про надання споживчих кредитів № 11211724000 та 11211826000/2 від 10.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 10.09.2007 року № 63164, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], запис в реєстрі 3212. Згідно зазначеного Договору іпотеки від 10.09.2007 року в іпотеку АТ «УкрСиббанк» передано квартиру з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 100,4 кв.м., а також земельної ділянки, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.1,6 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець зобов'язаний до укладання потечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. Згідно договору дарування, посвідченого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 04.04.1978 року під реєстровим № 1-2269 [PERSON] подарувала а [PERSON] прийняла в дар 14/100 частин житлового будинку в [ADDRESS]. Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу [PERSON] 12.08.2003 року під реєстровим № 1680 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 31/100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 липня 2007 року задоволено позовні вимоги [PERSON], визнано за нею право приватної власності та виділено в окрему квартиру [ADDRESS] приміщення №№ 3-1 коридор, 3-2 коридор, 3-3 передня, 3-4 житлова, 3-5 житлова, 3-6 житлова, 3-7 санвузол, 3-8 котельня, 3-9 кухня, загальною площею 100,4 м. кв., в тому числі житловою площею 47,7 м. кв. та надвірні будівлі та споруди: ґанок «а-3», «Б-2» літня кухня з погрібом «Пг/Б-2», «В-1» - сарай, «в» - навіс, «Г» вбиральня, бесідка - «Д», «б» теплиця, 1/2 частини огорожі №1 та №2, ? частини замощення. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Згідно розділу II глави 1 п. 4.4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що правочин, щодо розпорядження майном може бути посвідчений нотаріусом без згоди другого з подружжя у разі, якщо з правовстановлюючого документа, договору, укладеного між подружжям, акта цивільного стану про укладення шлюбу та інших документів випливає, що зазначене майно є особистою приватною власністю одного з подружжя, тобто набуте до реєстрації шлюбу, за час шлюбу, але на умовах, передбачених шлюбним або іншим договором, укладеним між подружжям, за договором дарування, або в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй (йому) особисто, тощо. Зважаючи на викладене, посилання позивача на те, що квартира [ADDRESS], яка передана в іпотеку [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя, а отже укладення щодо неї угод потребувало його згоди не підтверджені належними доказами, у зв»язку з чим позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed