Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Буської РДА звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що малолітню [PERSON] взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах відповідно до наказу керівника служби у справах дітей Буської РДА від 15 травня 2015 року № 59П/Р. Мати малолітньої - [PERSON] померла [INFO], батько - [PERSON] тривалий час не проживає разом з родиною, не брав участі у вихованні дочки, не цікавився її станом здоров»я, успіхами у навчанні, не спілкувався у телефонному режимі, не відвідував дочку ні за місцем поживання, ні за місцем навчання. Відповідно до розпорядження голови Буської РДА від 15.05.2015 р. № 104 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] в районний дитячий будинок змішаного типу «Добре серце» малолітня влаштована у згаданий заклад. За місцем перебування дитини батько жодного разу не провідував дочку. Органом опіки та піклування Буської РДА скеровано листи до адресного бюро Львівської області, Буського та Кам.»янка-Бузького районного відділів ГУ МВС України у Львівській області, адресно-довідкового бюро в м.Києві, до служби у справах дітей Кам»янка-Бузької РДА з метою встановлення будь-яких відомостей про батька малолітньої, вирішення питання про можливість повернення малолітньої на виховання у родину батька, але до цього часу місце знаходження [PERSON] невідомо. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Буській РДА 21.10.2015 року прийнято рішення про необхідність зібрання документів та звернення до Буського районного суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON],[INFO] Малолітня [PERSON] є ученицею 6 класу Новомилятинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Інформація навчального закладу від 23.10.2015 р. свідчить про те, що батько жодного разу не відвідував ні батьківських зборів, ні свята за участю доньки, не цікавився життям дитини у школі. Класним керівником, практичним психологом та директором школи вивчено думку дитини, яка категорично відмовляється жити з батьком. Інформація дитячого будинку змішаного типу «Добре серце» вказує на те, що за весь час перебування малолітньої дитини у закладі з 15.05.2015 року батько не приїжджав та не провідував дитину, більше того, про можливість такої зустрічі дівчина заперечує. Про факт невідвідування батьком дочки у закладі підтверджує також характеристика виконавчого комітету Милятинської сільської ради від 23.10.2015 року № 158. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв»язку з чим його слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON],[INFO]. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Буської РДА [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідача від 23.10.2015 р. № 04-08/2147, проти заочного розгляду справи не заперечила. Прокурор проти позову не заперечив. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч був належним чином повідомлений в порядку п.5 ст.74 ЦПК України про час та місце розгляду справи розміщеним оголошенням про його виклик в судове засіданні в газеті Львівська пошта № 142 (1753) від 15 грудня 2015 року. У зв»язку з чим судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши думку представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Ст.152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON],[INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2015 року. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.ст.12 ч.1, 15 ч.2 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї малолітньої доньки [PERSON],[INFO], що стверджується наступними документами. З 2012 року відповідач не цікавився життям дитини, не забезпечував матеріально, вона знаходиться на утриманні позивачки. Також ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач навіть не цікавився життям дитини, не відвідував і не відвідує її вдома. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Львівської області від 23.10.2015 р. № 04-08/2147, вбачається, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON],[INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї доньки [PERSON],[INFO], не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, донька з 15 травня 2015 року влаштована в Буський районний дитячий будинок змішаного типу «Добре серце», а тому позов підлягає до задоволення. Батьки зобов»язані піклуватись про здоров»я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам закону не додержується зобов»язань, що перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов»язків, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України та стягнути з нього аліменти на користь неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст.7, 112, 150, 152,164 СК України та

Outcome: approved