Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 47513, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 16 вересня 2020 року, щодо стягнення з неї на користь ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 21083 грн. 11 коп. В обґрунтування вимог зазначала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. знаходиться на примусовому виконанні згаданий виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 63097008 та 19 жовтня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на належну їй заробітну плату, яку вона отримує в ПП «Пангеон». При цьому з неї також стягнуто на користь виконавця 669 грн. витрат на проведення виконавчих дій та 2108 грн. 31 коп. основної винагороди приватного виконавця. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи; витребувано докази від приватного нотаріуса. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Також не виконано вимог суду третьою особою приватним нотаріусом Горай О.С. щодо надання належним чином завіреної копії виконавчого напису № 47513 від 16 вересня 2020 року та копій всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Згідно ухвали суду від 04 грудня 2020 року за заявою [PERSON] забезпечено позов шляхом зупинення стягнення з неї кредитної заборгованості на підставі виконавчого напису та витрат на проведення виконавчий дій і основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Згідно рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2012 року по справі № 2213/1665/2012 з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» стягнуто борг за кредитним договором № 115\\П\\08\\2007\\98 від 06 червня 2007 року в загальному розмірі 11985 грн. 64 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп. 27 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції Демченком П.Ю. на підставі виконавчого листа згідно вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження № 37227221 та накладено арешт на все майно боржника в межах суми 122000 грн. 24 коп. За період з 29 жовтня 2013 року по 26 лютого 2015 року боржником на користь ПАТ «КБ «Надра» сплачено 4100 грн. [PERSON] у позовній заяві вказувала, що ПАТ «КБ» Надра» право вимоги по укладеному з нею кредитному договору переуступило для ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке й звернулося з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису. 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 47513, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 115\\П\\08\\2007\\98 від 06 червня 2007 року, укладеним з ПАТ «КБ «Надра», на користь його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 21083 грн. 11 коп. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 63097008 та 19 жовтня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на належну [PERSON] заробітну плату, яку вона отримує в ПП «Пангеон» (код ЄДРПОУ 42599711). При цьому з неї також стягнуто на користь виконавця 669 грн. витрат на проведення виконавчих дій та 2108 грн. 31 коп. основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як встановлено судом, кредитний договір було підписано 06 червня 2007 року. Позивачкою зазначено, що кредитна заборгованість виникла з 2015 року та відповідачем не надано будь-яких заперечень з цього приводу. Таким чином право вимоги у відповідача виникло відразу після утворення заборгованості, проте із заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулася лише у 2020 році. Відповідно до ст.88 «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відтак виконавчий напис, який вчинений 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений після закінчення встановленого законодавством строку для його вчинення. Однак відповідач не надав суду доказів, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивачки. Також відповідачем не надано суду доказів, що позивачкою було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Так, в порядку ст.84 ЦПК України, з метою витребування доказів (копії виконавчого напису № 47513 від 16 вересня 2020 року та копій всіх документів, на підставі яких його було вчинено), судом для приватного нотаріуса направлено копію відповідної ухвали від 07 грудня 2020 року, котру ним отримано 10 грудня 2020 року та на час розгляду справи вимог суду не виконано. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір щодо суми заборгованості, оскільки позивачкою не визнається розмір кредитної заборгованості та з розрахунком заборгованості її ознайомлено не було. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору (840 грн. 80 коп. за подачу позовної заяви та 420 грн. 40 коп. за подачу заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved