Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, відповідно до якого просить визнати [ADDRESS] об"єктом права спільної сумісної власності сторін із визнанням за ним права власності на 1 / 2 частку кімнати. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року по 13 листопада 2017 року. За час шлюбу сторонами придбана дана кімната, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем. Сторони є батьками двох дітей-[PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2016 року народження. Відповідач чинить перешкоди у користуванні кімнатою, яка є його постійним місцем проживання з 2013 року, остання змінила замки на вхідних дверях. Відповідач постійно проживає в [ADDRESS]. Просить позов задовольнити. У зустрічному позові від 10 липня 2018 року [PERSON] просить поділити майно подружжя, відповідно до якого просить визнати право власності на вищезазначену кімнату за сторонами по 1 / 2 частці, виділити їй холодильник, телевізор, диван, шафу-купе, дитяче двохярусне ліжко, всього на 28836 грн. 90 коп, виділити [PERSON] пральну машину, набір комп»ютерної техніки, електром»ясорубку, мультиварку, мікрохвильову піч, велосипед гірський, крісло комп»ютерне, кухонний стіл з 4 табуретками, всього на 19600 грн., із стягненням із неї 618 грн. 45 коп компенсації за переотриману частку майна. Зустрічний позов обґрунтований тим, що подружнє життя сторін не склалося, згода про добровільний поділ вказаного майна відсутня. Сторони є батьками двох дітей-[PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2016 року народження, які проживають з нею. Просить зустрічний позов задовольнити. У відзиві на зустрічний позов від 21 серпня 2018 року [PERSON] зазначає, що спірна кімната є об»єктом права спільної сумісної власності сторін; рухоме майно, яке зазначене у зустрічному позові, перебуває у віданні [PERSON]; телевізор перебував на технічному обслуговуванні і не міг бути повернутий до спірної кімнати у зв»язку із заміної [PERSON] замків; меблі перебувають у вказаній кімнаті; старий комп»ютер та монітор належать його брату [PERSON]; велосипед не перебуває у його користуванні, оскільки придбаний для сина сторін; вартість майна визначена без врахування його зносу та пошкоджень. Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року за результатами підготовчого засідання вимоги за зустрічним позовом об»єднані з первісним позовом, до участі у справі залучені треті особи [PERSON] та [PERSON], справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Литовченко Д.М. підтримав первісний позов, вимоги зустрічного позову не визнав, пояснивши, що наданий [PERSON] акт опису майна не свідчить про його наявність, вартість майна згідно зустрічного позову є необґрунтованою. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Скиба С.Е. проти визнання за [PERSON] права власності на 1 / 2 частку кімнати не заперечувала, просила поділити рухоме мано згідно вимог зустрічного позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що була сусідом сторін, які проживали у [ADDRESS]. Під час опису майна у даній кімнаті був холодильник двохкамерний, шкаф-купе, диван, двохярусне дитяче ліжко, мікрохвильова піч, стіл із 4 табуретками, крісло комп»ютерне, комп»ютер із системним блоком, мультиварка, м»ясорубка, пральна машина. На сьогоднішній день кімнатою ніхто не користується, [PERSON] пошкодив замки, у її присутності останній вивозив пральну машину, холодильник, стіл із табуретками, одяг. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились без повідомлення причин. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року, даний шлюб розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2017 року, останні є батьками двох дітей-[PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2016 року народження, які проживають разом із [PERSON]. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 21 травня 2018 року [ADDRESS] зареєстрована з 16 листопада 2013 року на праві власності за [PERSON], підстава-договір купівлі-продажу від 16 листопада 2013 року. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Вказана кімната, яка придбана за час шлюбу сторін, є їх спільною сумісною власністю і на підставі ст.70 СК України частки майна подружжя є рівними-по 1 / 2 частці, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності на 1 / 2 частку кімнати, із залишенням права власності на 1 / 2 частку кімнати за [PERSON]. За таких обставин первісний позов підлягає задоволенню повністю. Спірні правовідносини сторін також виникли з приводу поділу рухомого майна подружжя. Положеннями ст.264 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із врахуванням Акту опису спільного майна від 13 листопада 2017 року за участі зокрема, свідка [PERSON], показань даного свідка в судовому засіданні, висновку про вартість майна ПП «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» від 13 листопада 2017 року, поділу підлягає наступне майно сторін: холодильник Атлант, вартістю 3800 грн., диван розкладний, вартістю 2850 грн., шафа-купе, вартістю 3610 грн., дитяче ліжко, вартістю 7676 грн., пральна машина Indesit, вартістю 4275 грн., кухонний стіл з 4 табуретками, вартістю 1620 грн., телевізор LSD Samsung, вартістю 9500 грн., комп»ютер з периферійними комплектуючими, вартістю 4050 грн., електромясорубка Saturn, вартістю 1444 грн., мультиварка Saturn, вартістю 1103 грн., мікрохвильовка Samsung, вартістю 1425 грн., велосипед Ardis, вартістю 3420 грн., крісло комп»ютерне, вартістю 1520 грн.. Докази на підтвердження іншої вартості вказаного майна відсутні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що у ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України. Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об»єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється, із врахуванням презумпції рівності їх часток, шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України). Під час здійснення поділу майна суд виходить з презумпції рівності часток, а також з вимог ст.71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (ч.2 ст.364 ЦК України). Із врахуванням вартості майна, яке підлягає поділу, вимог ст.71 СК України, проживання разом із [PERSON] дітей сторін, поділ майна сторін підлягає наступним чином. За [PERSON]-телевізор LSD Samsung, комп»ютер з периферійними комплектуючими, електром»ясорубка Saturn, мультиварка Saturn, мікрохвильовка Samsung, велосипед Ardis, крісло комп»ютерне. За [PERSON]-холодильник Атлант, диван розкладний, шафа-купе, дитяче ліжко, пральна машина Indesit, кухонний стіл з 4 табуретками. За даного варіанту поділу найменший розмір компенсації у сумі 1369 грн.за переотримане майно підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON]. Із врахуванням викладеного зустрічний позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial