Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] у м. Луганську, а також встановити дані про його батьків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Вказує, що встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження. Заявник подала до суду заяву, в якій просила розгляд заяви про встановлення факту смерті проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Дарницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати без присутності представника відділу. Суд, розглянувши подану заяву, дослідивши письмові докази, надані заявником, встановив наступне. Як встановлено судом, [INFO] громадянка України [PERSON] у м. Луганськ, Україна, народила дитину чоловічої статі (хлопчика), вагою 3200 грамів, дитина народилася доношеною на 38 тижні вагітності, вагітність друга, пологі другі, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження №143 від 02.07.2021 року, виданого Луганського міською багатопрофільною лікарнею ЛНР. Факт народження дитини - [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території засвідчено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.06.2020 року. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Як передбачено ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на вимоги вказаного Закону, видане заявниці свідоцтво про народження дитини не вважається документом, що має юридичну силу на території України і не може створювати правових наслідків. Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим, оскільки місце народження є тимчасово окупованою територією. Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що матір`ю новонародженого хлопчика є [PERSON] ( [INFO] , громадянка України), яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження є громадянином України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України Аналогічна за змістом норма викладена у ч. 3 ст. 144 Сімейного кодексу України. Як передбачено ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 147 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Ім`я дитини визначається за згодою батьків. По батькові дитини визначається за іменем батька. Враховуючи викладені положення законодавства, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові, буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. З огляду на викладене вище, суд вважає існують об`єктивні перешкоди для проведення державної реєстрації народження дитини. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України свідоцтво про народження сина, виданого державним органом України, у зв`язку з чим вимоги заявника в частині, щодо встановлення факту народження дитини чоловічної статі [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження дитини, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved