Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український страховий Дім» про стягнення 17 772 грн 89 коп. страхового відшкодування, 500 грн 00 коп. витрат за виготовлення звіту про оцінку майна. Позов мотивовано тим, що 23.04.2013 року по автошляху Київ-Харків з вини [PERSON], який керував КАМАЗ-53212, та автомобілем позивача сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача було пошкоджено. На час виникнення ДТП [PERSON] перебував в трудових відносинах з Південною залізницею та виконував обов'язки за трудовою угодою, а тому відповідно до ст. 1172 ЦК України саме Південна залізниця повинна відшкодувати шкоду за пошкоджений автомобіль позивачу. Разом із тим, відповідальність Південної залізниці, як власника КАМАЗ-53212, була застрахована ПАТ «Український страховий Дім», а тому саме на нього покладається обов'язок відшкодувати позивачу вартість ремонту пошкодженого авто, яка відповідно до звіту ПП Кузьменко складає 17 772 грн 82 коп. За зверненням позивача ПАТ «Український страховий Дім» не відшкодувало матеріальну шкоду, що змушує позивача звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та його представник в особі [PERSON] позов підтримали, прохали його задовольнити. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судові засідання призначені на 04.08.2014 року, 25.09.2014 року не з"явились без поважних причин, про час, місце розгляду справи були повідомленні належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали, докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 23.04.2013 року о 14 год. 00 хв. на дорозі М-03 Київ-Харків сталася ДТП за участю КАМАЗ 53212 нз [NUMBER], власником якого є Південна залізниця, та яким керував [PERSON], та ВАЗ 21061 нз [NUMBER], власником та водієм якого був [PERSON] Також встановлено, що на час ДТП [PERSON] перебував в трудових відносинах з Південною залізницею та виконував свої обов'язки відповідно до трудового договору. Цивільно-правову відповідальність власника КАМАЗ 53212 нз [NUMBER] застраховано відповідно до страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ 3459511 терміном дії до 14.05.2013 року, виданий ЗАТ «Український страховий дім». 23.04.2013 року старшим слідчим СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області від 14.05.2013 року закрито кримінальне провадження за фактом цього ДТП за відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Крім того, судом встановлено, що 16.08.2013 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування до відповідача. 05.05.2014 року відповідач надіслав позивачу лист № 124/04/46, яким повідомив, що виплата страхового відшкодування буде здійснено після надання всіх необхідних документів. На думку позивача, бездіяльність відповідача протягом тривалого строку розгляду його заяви свідчить про небажання здійснити відшкодування йому страхових виплат, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення цих коштів. Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вищезазначеного Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки на час ДТП [PERSON] перебував в трудових відносинах з Південною залізницею, відповідальність якої була застрахована ПАТ «Український страховий Дім», шкода, завдана автомобілю позивача [PERSON] повинна відшкодовуватися ПАТ «Український страховий Дім» у випадку наявності вини [PERSON] в цьому ДТП. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Як зазначено вище, постановою старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області від 14.05.2013 року закрито кримінальне провадження за фактом цього ДТП за відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Постанова слідчого мотивована тим, що порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме п. п. 10.1., 10.4, з боку водія КАМАЗ [PERSON] з його необережності стали причиною виникнення даної події. У діях подія автомобіля ВАЗ-2106 [PERSON] відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху. Провадження ж закрито в зв'язку з відсутністю об'єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. З урахуванням викладеного, за відсутності вироку в кримінальній справі або постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, суд враховує те, що постановою слідчого про закриття кримінального провадження підтверджується вина [PERSON] у ДТП. Відповідно до звіту № 0204, складений ПП [PERSON], про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку автомобіля ВАЗ 21061 реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку авто складає 17 772 грн 89 коп. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Український страховий Дім» на користь позивача 17 772 грн 89 коп. підлягають задоволенню. Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення 500 грн 00 коп. витрат за виготовлення звіту про оцінку майна. Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією у разі пошкодження транспортного засобу. До цього переліку не віднесено витрати страхувальника на виготовлення звіту про оцінку майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Outcome: partial