Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з даним позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якому просить: 1.Визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на: -земельну ділянку площею 3,270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, про що Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 16 травня 2002 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ДП №039098; -житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Бутенка, буд.53 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, що залишились після смерті [PERSON], яка померла 21.03.2011 року. 2.Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, про що Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 16 травня 2002 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ДП №039097, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла 20 листопада 2016 року. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що відповідно до рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року вона призначена опікуном над її недієздатною сестрою - [PERSON], [INFO], інвалідом 2 групи з дитинства. 21 березня 2011 року померла їхня двоюрідна бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй: - земельну ділянку площею 3,270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Бутенка, буд.53 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. 24.12.2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON]. Спадщину сумісним проживанням прийняла її сестра [PERSON] та їхня рідна бабуся [PERSON]. 20 листопада 2016 року померла і їхня бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 3,270 га (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 039097). Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] та [PERSON] є вона та її сестра [PERSON] Інших спадкоємців будь-якої черги не має. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні всі необхідні документи на спадкове майно. Позасудовим шляхом вирішити дане питання не має можливості, а тому спір підлягає вирішенню в судовому порядку. В судове засідання [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до приписів ч.3 та ч.4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті 21 березня 2011 року [PERSON] та спадкоємцем за законом після смерті 20 листопада 2016 року [PERSON]; будучи недієздатною та такою, що постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Інший спадкоємець [PERSON] звернулася з даною позовною заявою до суду в інтересах своєї недієздатної сестри [PERSON], а отже, не заперечує проти визнання вищевказаного спадкового майна саме за [PERSON]. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1233, 1266, 1268 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved