Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 19.11.2003 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1797. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON]. Позивач посилається на те, що подружні відносини з відповідачем не склалися, відсутнє взаєморозуміння між собою, оскільки різні характери і бачення сімейних стосунків, спільного господарства не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. В процесі розгляду справи, за клопотанням відповідача, ухвалою суду від 14.07.2016 надано подружжю строк для примирення, що становить три місяці. Провадження у справі на цей строк зупинено, а розгляд справи призначено на 13 жовтня 2016 року о 10 год. 00 хв. Позивач та відповідач надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Ухвалою суду від 13.10.2016 провадження у справі відновлено. Суд вивчивши заяви позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, враховуючи, що після наданого строку на примирення сторони не виявили наміру зберігти сім`ю, заяви про відкликання позову не надійшло, вважає за можливе провести розгляд справи та задовольнити позовні вимоги. Встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1797. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON]. Як вказує позивач подружні відносини з відповідачем не склалися, відсутнє взаєморозуміння між собою, оскільки різні характери і бачення сімейних стосунків, спільного господарства не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються. Наданий подружжю строк на примирення ухвалою суду від 13.10.2016 на три місяці не вплинув на збереження сім`ї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між позивачем та відповідачемфактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved