Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищеназваною заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки села Бирине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українки, громадянки України, яка проживала в [ADDRESS], померлої [INFO] року в м. Свердловськ, Луганської області, внаслідок отруєння окисом вуглецю. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона є онукою [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження заявниці та свідоцтвом про народження батька заявниці з якого вбачається, що померла є матір'ю батька заявниці. Її бабуся [PERSON], померла [INFO] року в м. Свердловськ, Луганської області, внаслідок отруєння окисом вуглецю, що підтверджується довідкою про причину смерті № 589 від 19.09.2016 року, виданою судово-медичним експертом [PERSON] Свердловського міського відділу Луганської Народної Республіки. У відповідності до свідоцтва про смерть від 23.09.2016 року серії 1-ВВ № 018352, виданого відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 23.09.2016 року [PERSON] померла [INFO] року у віці 79 років, про що було складено відповідний запис акту № 1191, місце смерті зазначено як Луганська Народна Республіка м. Свердловськ. Необхідність встановлення даного факту в судовому порядку обґрунтована тим, що [PERSON] помер на території, яка є тимчасово окупованою. Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області листом від 17.03.2017 року за № 92-14.23-127 заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної реєстрації України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки встановлення факту смерті [PERSON], заявниці необхідне для отримання свідоцтва про смерть на території України, яка контролюється державними органами влади, оскільки документ, який стосується підтвердження факту її смерті, не відповідає законодавству України, а також є виданим непередбаченим органом, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Сторони просять розглянути справу без їх участі. Заявниця вимоги підтримує, судові витрати бере на себе. Представник зацікавленої особи - Шосткинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області О.В. Олбок не заперечує проти заяви. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Оцінюючи лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення певних правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно положенням частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту моїх прав як родича та спадкоємця померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Згідно ст. 257-1 ЦПК України: заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній "Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до Постанови №254 від 17.03.2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON], є об'єктивні перешкоди, тому заява підлягає задоволенню для захисту прав заявниці, та рішення суду підлягає негайному виконанню. Судовий збір залишити за заявником. Враховуючи викладене,

Outcome: approved