Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання права власності на буд.6 по вул.М.Яринича смт.Лосинівка Ніжинського району: за позивачами [PERSON], [PERSON] по 1 / 7 частці даного будинку в порядку спадкування після [PERSON], та по 1 / 7 частці, як за колишніми членами колгоспного двору, за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON]-по 1 / 7 частці, як за колишніми членами колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок має статус колгоспного двору, головою якого є [PERSON], станом на 15 квітня 1991 року у якому проживали і були прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; спадщина після [PERSON] прийнята її сином [PERSON]; спадщина [PERSON] прийнята його дружиною-позивачем по справі [PERSON], та його сином-позивачем по справі [PERSON]; у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити належне право на нерухоме майно. Відповідно до заяви від 03 квітня 2017 року позивачі підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 08 лютого 2017 року Лосинівський селищний голова [PERSON] проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 22 серпня 1960 року буд.6 по вул.Колгоспна с.Лосинівка належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], що підтверджується також довідкою КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20 жовтня 2016 року. Відповідно до довідки відповідача від 09 лютого 2016 року у буд.6 по вул.М.Яринича смт.Лосинівка, який має статус колгоспного двору, проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Технічний паспорт на буд.6 по вул.[PERSON] смт.Лосинівка Ніжинського району засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними-по 1 / 7. [PERSON] померла 09 лютого 1997 року в с.Лосинівка Ніжинського району, спадкоємцем за заповітом від 28 січня 1997 року до майна останньої є її син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у її володіння та користування, що підтверджується довідкою відповідача від 29 вересня 2016 року, копія вищезазначеного заповіту наявна в матеріалах спадкової справи після [PERSON] №798/2009. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02 лютого 2017 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. [PERSON] помер 04 січня 2006 року в с.Лосинівка Ніжинського району, спадщина останнього прийнята його дружиною-позивачем [PERSON], та його сином-позивачем [PERSON], оскільки останні постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття його спадщини та подали відповідні заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою відповідача від 29 вересня 2016 року та копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] №798/2009. Докази щодо інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], [PERSON], скасування чи визнання недійсним заповіту від 28 січня 1997 року,-станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської Державної нотаріальної контори від 28 листопада 2016 року відмовлено позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений будинок в порядку спадкування після [PERSON] у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частку будинку, належну спадкодавцю. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 30 березня 2017 року відмовлено позивачам у реєстрації права власності на даний будинок у зв»язку з його віднесенням до колгоспного двору та відсутності у позивачів правовстановлюючих документів на нього. Спадкодавці [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на належні частки вищезазначеного будинку по 1 / 7 частці, які входять до складу їх спадщини, цивільна правоздатність спадкодавців, як фізичних осіб, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент їх смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дані частки перешкоджає позивачам [PERSON] та [PERSON] оформити прийняту спадщину після [PERSON], який фактично прийняв, але не оформив спадщину після [PERSON], що є підставою для визнання права власності за даними позивачами в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратили права на будинок по 1 / 7 частці, згідно рішення державного реєстратора від 30 березня 2017 року останнім відмовлено у реєстрації даного права, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в даній частині.

Outcome: approved