Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 19 червня 2014 року належна йому квартира була затоплена з вини відповідачки [PERSON], яка є власницею квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище внаслідок порушення правил користування сантехустаткуванням. При обстеженні квартири комісією житлово-експлуатаційної організації виявлено, що водою зіпсовано покриття стелі, шпалери, плитка в окремих місцях стемніла від вогкості; в момент обстеження зі стелі продовжувала капати вода; зіпсовані меблі, які втратили товарний вигляд та зіпсовано інше майно. За висновком технічного спеціаліста у квартирі потрібно зробити відновлювальний ремонт, обновити меблі. Загальний розмір завданої майнової шкоди згідно кошторису витрат, визначеному КП «Вант» становить12090 гривень. Крім матеріальних збитків, позивачеві завдано моральну шкоду, оскільки з ним стався гіпертонічний криз, надавалась термінова медична допомога; він втратив спокій і надію на відновлення попереднього стану квартири. Фізичні та моральні страждання посилилися після відмови відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт та придбання необхідних матеріалів. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь збитки у розмірі 12090 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Зазначив, що під час розгляду справи судом - 06 січня 2015 року з вини відповідача [PERSON] належну йому квартиру було залито вдруге, у зв*язку з чим він згодом має намір звертатися до суду із відповідним позовом. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на скрутне матеріальне становище та завелику суму визначених матеріальних збитків. Пояснила, що вона є власницею квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище відносно квартири [PERSON] Не заперечувала, що залиття квартири позивача по справі 19 червня 2014 року сталось внаслідок того, що в її квартирі у ванній кімнаті прорвало трубу холодної води, але її вина в цьому відсутня, оскільки труби, які наявні в квартирі не є її власністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2013 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-9). Відповідач [PERSON] є власницею квартири, що розташована поверхом вище - [ADDRESS], що встановлено з її пояснень в судовому засіданні. Документи, які підтверджують право власності відповідач не надала, пославшись на те, що загубила їх. З довідок КП «Служба єдиного замовника» від 19 січня 2015 року, від 16 лютого 2015 року вбачається, що квартира [ADDRESS] приватизована, в ній зареєстрована [PERSON] (а.с.42,50). 20 червня 2014 року комісією представників КП «Служба єдиного замовника» складено акт, з якого вбачається, що квартира [ADDRESS] на першому поверсі; в кухні виявлено, що на стелі в місцях з*єднання пластика є сліди залиття. Сліди залиття є на багетах в місцях примикання до наружної стіни та стінах, суміжних із колясочною та санвузлом. На стінах, суміжних із санвузлом та колясочною в окремих місцях шпалери розійшлись на стиках та частково відклеїлись. У санвузлі на стелі в місцях з*єднання полос пластика є сліди залиття, в момент обстеження зі стелі продовжувала капати вода; на стіні, суміжній із колясочною плитка в окремих місцях потемніла від сирості. В коридорі на стіні, суміжній із санвузлом шпалери частково деформувались від вологості на площі 0,8 кв.м. В кладовій на стінах, суміжних із колясочною та санвузлом виявлені сліди залиття по всій поверхні. Комісією встановлено ймовірну причину залиття: порушення правил користування сантехобладнанням мешканцем квартири № 114. Допуск в квартиру № 114 членам комісії наданий не був (не відкрили двері). Позивачем наданий зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва № 2 на поточний ремонт квартири [ADDRESS], локальний кошторис на будівельні роботи № 1, відомість ресурсів до неї та пояснювальна записка (а.с.17-23), виконані КП «Вант», відповідно до яких загальний розмір витрат на поточний ремонт зазначеної квартири становить 12090 гривень, до яких включено податок на додану вартість в розмірі 2015 гривень. З акту від 16 січня 2015 року вбачається, що 06 січня 2015 року знов сталось залиття квартири, належної позивачеві [PERSON] із квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище. Комісією бул встановлено, що внаслідок залиття на стелі є сліди по всій поверхні; на стіні, суміжній з кридором та кухнею сліди залиття по всій поверхні, шпалери частково розійшлися на стиках. В кутах кімнати маються сліди залиття загальною площею 0,3 м.кв. [PERSON] відмовила членам комісії в доступі для огляду технічного стану належної їй кватири, посилаючись на непорядок в кімнатах, пояснивши, що залиття квартири № 110 сталось внаслідок пориву труби опалення в кімнаті. За її зверненням працівниками ЖЕК аварія була усунена, на трубу поставлено «хомут». Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до зазначених норм ЦК України при виникненні між сторонами деліктних правовідносин доведення відсутності вини у спричиненні шкоди є обов"язком відповідача, вина заподіювача шкоди презюмується. Щодо способів відшкодування шкоди, то за правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі(передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов"язує. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватні власності квартиру, зобов*язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом. Пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року передбачено, що власник зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення. Отже, обов'язок перевірки належного та безпечного функціонування інженерних систем квартири, що перебуває у власності фізичної особи, покладений саме на власника, який має проводити профілактичні огляди комунікацій та, в разі потреби, ремонтувати їх або звертатись до спеціалістів з відповідною заявкою. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що за шкоду, спричинену [PERSON] залиттям квартири, яке сталось 19 червня 2014 року, зобов'язана відповідати відповідачка [PERSON], яка є власницею квартири, що розташована поверхом вище, яка не забезпечила належне та безпечне функціонування сантехнічного обладнання. Доводи відповідачки щодо відсутності її вини в залитті квартири з посиланням на те, що труби, розташовані в квартирі їй не належать є неспроможними. Оскільки відповідно до ст.22 ЦК України відшкодуванню підлягають реальні збитки, податок на додану вартість, включений до кошторисного розрахунку в розмірі 2015 гривень стягненню не підлягає, тому суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено розмір заподіяної йому шкоди в ромірі 10075 гривень. Відповідачкою [PERSON] не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, зазначені в акті від 20 червня 2014 року такошторисному розрахунку вартості будівництва № 2 на поточний ремонт квартири [ADDRESS], локальному кошторисі на будівельні роботи № 1, відомості ресурсів до неї та пояснювальної записки, виконаних КП «Вант», клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи нею не заявлялось, не зважаючи на те, що судом роз*яснювалось сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи. Частиною 4 статті 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. [PERSON] є пенсіонеркою, людиною похилого віку з єдиним джерелом для існування у вигляді пенсії, розмір якої згідно довідки УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 29 січня 2015 року № 620 становить 1051 грн 62 коп щомісячно (а.с.42), хвора на цукровий діабет (а.с.51-52). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] позивачеві [PERSON] на підставі ч.4 ст.1193 ЦК України до 7000 гривень. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що з вини відповідачки по справі сталось залиття належної позивачеві квартири, що безперечно призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, необхідності прикладення часу та зусилля для відновлення своїх прав власника, а отже є підстави для захисту його порушених прав у вигляді стягнення моральної шкоди. З урахуванням конкретних обставин даної справи, тривалості порушення прав [PERSON], вимушених змін у його життєвих стосунках, майнового стану відповідача [PERSON], суд вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди позивачеві має бути 500 гривень, які підлягають стягненню на його користь із [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов*язані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 22, 23, ч.4 ст.319, 1166, 1167, 1192, ч.4 ст.1193 ЦК України, ст. 151 ЖК України, п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України , -

Outcome: partial