Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

у серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, у якому просила зобов`язати відповідача скасувати рішення оформлене протоколом № 9 від 26.10.2015 р., та прийняти рішення яким залишити в кімнаті № 209, в гуртожитку [ADDRESS] [PERSON] разом з повнолітнім сином [PERSON] , стягнувши сплачений нею судовий збір на її користь. При цьому зазначала, що 22.04.1995 року була зареєстрована та вселилася з чоловіком [PERSON] в кімнату [ADDRESS] . [INFO] у них народився син, який теж зареєстрований та проживає за вказаною адресою. У 2015 році шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. Вона є працівником Національного університету біоресурсів і природокористування України, що підтверджується витягом із наказу №1556 «К». 12 березня 2020 року та 22 травня 2020 року зверталася до відповідача з проханням створити комісію з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка, та винести на розгляд вищезазначеної комісії питання скасування рішення оформленого протоколом № 9 від 2015 р., та постановлення нового рішення яким залишити в кімнаті [ADDRESS] її разом з повнолітнім сином [PERSON] . Листом № 1309 від 24 червня 2020 року відповідач відмовив у задоволенні її заяви, пославшись на те що вона не зверталася з заявою до нього про поселення до гуртожитку на 2020-2021 роки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд відкладено на 04.02.2021 року, розгляд якої у вказану дату було відкладено на 27.05.2021 року (а.с. 22-23, 54). Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін не надходило. У відзиві на позов відповідач зазначив про те, що поселення співробітників в студентський гуртожиток визначається Положенням про порядок поселення (переселення, виселення) молодих спеціалістів, працівників університету в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і природокористування затвердженим наказом НУБіП України від 20 травня 2019 р. №498. Співробітник, який має намір проживати у гуртожитку студентського містечка подає заяву на поселення та інші документи до неї, передбачені Положенням до 15 червня поточного року. У випадку, коли співробітник не подав заяву та інші документи до 15 червня (при умові попереднього проживання у гуртожитку), він позбавляється права на поселення. Завідувач гуртожитку збирає заяви на поселення та передає їх до студентського містечка до 20 червня поточного року. Протягом липня місяця поточного року проводяться засідання Комісії з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка окремо по кожному гуртожитку. Співробітників поселяють до гуртожитків студентського містечка НУБІП України терміном з 01 серпня поточного року до 31 липня наступного року. По сьогоднішній день від позивача не надходила заява Позивача на поселення у 2020-20201 роках, у зв`язку з чим Комісія з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка, не має жодних підстав розглядати її питання. Позивач подала заяву на поселення в гуртожиток її та сина від 22.09.2015 р., в той час її чоловік [PERSON] подав таку заяву від 08.10.2015 р.. Комісія з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка дійшла до висновку залишити в кімнаті № 209 гуртожитку [ADDRESS] [PERSON] , якого було поселено до вказаної кімнати, який і являвся наймачем цієї кімнати, а його дружина, позивач і їх син [PERSON] , як члени його сім`ї вселилися у вказану кімнату, а позивачу запропонувати ліжко-місце в іншому гуртожитку (витяг з протоколу від 26.10.2015 р. № 9). Також відповідач зазначає, що позивачем було пропущено строк позовної давності щодо оспорюваного рішення, який і просить застосувати. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до ст.ст. 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2020 року, у справі за позовом [PERSON] до Національного університету біоресурсів і природокористування України, третя особа: [PERSON] про зобов`язання видати ордер, встановлено, що відповідно до листа від 12.04.2019 р. № 2023 Фонду державного майна України та технічного паспорту від 10.11.2018 р. АЕ № 003099 будівля по [ADDRESS] є студентським гуртожитком № 12 . Балансоутримувачем даного гуртожитку є відповідач НУБіПУ , що підтверджується довідкою від 15.04.2019 р. № БХ17/376. Між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований 10.08.1991 року Дніпровським районним відділом ЗАГС м. Херсона. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Згідно наказу № 1556 "К" від 30 жовтня 2017 року позивач [PERSON] з 01.11.2017 р. прийнята на посаду прибиральника службових приміщень в навчальний корпус № 12 Національного університету біоресурсів і природокористування України. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. У кімнату [ADDRESS] було поселено [PERSON] , який і є наймачем цієї кімнати, а його дружину [PERSON] та сина [PERSON] , як членів його сім"ї. В матеріалах справи міститься заява від 08.10.2015 р. [PERSON] про надання йому житла у гуртожитку [ADDRESS] , у зв`язку з розірванням шлюбу з [PERSON] .. Рішенням комісії з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка, оформленого протоколом № 9 від 26.10.2015 р., постановлено залишити в кімнаті № 209 вказаного гуртожитку [PERSON] , який працює на посаді старшого викладача кафедри тракторів і автомобілів НУБіП України, разом з повнолітнім сином, а [PERSON] запропонувати ліжко-місце в іншому гуртожитку. Відповідно до заяви [PERSON] від 22.09.2015 р. про поселення її сім"ї у складі вона та син [PERSON] , 1996 року народження, на 2015-2016 р. навчальний рік в гуртожитку № 12 в кімнату № [NUMBER] з 01 серпня 2015 р. по 31 липня 2016 р., у зв`язку з розлученням з [PERSON] .. У заяві від 04.07.2016 р. [PERSON] на поселення на 2016 - 2017 н.р. позивач просила поселити її та її сім"ю в гуртожиток. Згідно зі ст.127 ЖК Української РСР та Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року №84 встановлено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті міських (крім міст Києва та Севастополя), районних у містах рад, районних у місті Києві та Севастополі державних адміністрацій. Відповідно до норм ч. 2 ст.128 ЖК України житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. За статтею 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Під гуртожитки надаються спеціально спорудженні або переобладнані з цією метою жилі приміщення. [PERSON] , зазначаючи про те, що є працівником Національного університету біоресурсів і природокористування України з 01.11.2017 року, що підтверджується довідкою останнього (наказ №1556 -К від 30.10.2017 р.) ( а.с. 14), звернулась з даним позовом, вважаючи, що її права рішенням комісії відповідача з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка, оформлене протоколом № 9 від 26.10.2015 р., відповідно до якого постановлено залишити в кімнаті №209 вказаного гуртожитку [PERSON] , який працює на посаді старшого викладача кафедри тракторів і автомобілів НУБіП України, разом з повнолітнім сином, а [PERSON] запропонувати ліжко-місце в іншому гуртожитку (а.с. 13). Зазначає, що у вказаній кімнаті її колишній чоловік не проживає з 2009 року і по даний час, а залишаються проживати вона та її повнолітній син, а тому саме їй необхідно надати вказану кімнату. Встановлено, що будівля по [ADDRESS] є студентським гуртожитком № 12. Балансоутримувачем даного гуртожитку є відповідач НУБіПУ . Заперечуючи проти позову [PERSON] , відповідачем додано до матеріалів справи Положення про порядок поселення (переселення, виселення) молодих спеціалістів, працівників університету в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і порядок користування, затвердженим наказом НУБіП України від 20 травня 2019 р. № 498 (далі- Положення), яке регулює поселення співробітників в студентський гуртожиток. Так, Відповідно до п. 1.1. цього положення поселення здійснюється з метою забезпечення тимчасовим житлом молодих спеціалістів, працівників університету та сторонніх осіб, які співпрацюють з підрозділами університету. Пунктом 1.2. Положення передбачено, що поселення співробітників студентського містечка проводиться на підставі наказу ректора НУБіП України. Співробітник який має намір проживати у гуртожитку студентського містечка подає заяву на поселення та інші документи до неї, передбачені Положенням. Аналогічне міститься і в статті 4 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. N 498 (надалі- Примірне положення про користування гуртожитками), де зазначено, що для одержання в користування жилої площі в гуртожитку особа подає заяву на ім`я керівника підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування. Відповідно до розділу 2 Положення, співробітник який має намір проживати в гуртожитку студентського містечка подає заяву на поселення та інші документи до неї передбачені Положенням. Заяву та інші документи співробітник передає завідувачу відповідного гуртожитку до 15 червня поточного року (п. 2.4.). У випадку, коли співробітник не подав заяву та інші документи до 15 червня (при умові попереднього проживання у гуртожитку), він позбавляється права на поселення ( п. 2.5.). Завідувач гуртожитку збирає заяви на поселення та передає їх до студентського містечка до 20 червня поточного року (п. 2.6.). Протягом липня місяця поточного року проводяться засідання Комісії з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка окремо по кожному гуртожитку (п.2.7.). Співробітників поселяють до гуртожитків студентського містечка НУБІП України терміном з 01 серпня поточного року до 31 липня наступного року (п. 2.11. ). Отже, у відповідності до чинного законодавства, відповідачем встановлено порядок поселення співробітників в студентський гуртожиток. При цьому, навіть при умові попереднього проживання у гуртожитку, співробітник, який має намір проживати у гуртожитку студентського містечка подає відповідну заяву на поселення щорічно до 15 червня і в подальшому протягом липня Комісія з поселення співробітників університету в гуртожитки студмістечка вирішує питання можливості задоволення заяви. Такі ж саме вимоги до порядку поселення в гуртожитки відповідача були встановлені і в 2015 році та 2016 році, про що свідчать заяви [PERSON] до відповідача від 22.09.2015 року на її поселення з сином на навчальний рік з 01 серпня 2015 р. по 31.07.2016 р. та від 04.07.2016 р. на поселення її у гуртожиток на 2016-2017 р.р. (а.с.12 зворот рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року). Листом від 24.06.2020 року за № 1309, відповідач на заяву [PERSON] щодо скасування рішення, оформленого протоколом №9 від 26.10.2015 року та постановлення нового, яким залишити її проживати у кімнаті №209 гуртожитку [ADDRESS] разом із сином, надав вичерпну відповідь з вказаного питання з посиланням на норми Положення про порядок поселення (переселення, виселення) молодих спеціалістів, працівників університету в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і порядок користування, затвердженим наказом НУБіП України від 20 травня 2019 р. № 498 (а.с.19). Суд звертає увагу на те, що оспорюване рішення, видане уповноваженим на те органом відповідно до Положення, яке діяло на час його видачі, в межах його компетенції та діяло у строк, визначений відповідним актом. Житлові права [PERSON] при цьому порушені не були, їй було за її заявою запропоновано ліжко-місце в іншому гуртожитку (а.с. 13) Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, в позові має бути відмовлено, якщо стороною у спорі до ухвалення рішення заявлено про застосування позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Зважаючи на те, що наявні самостійні підстави для відмови у задоволенні позову [PERSON] з підстав зазначених вище, заява відповідача про застосування строку позовної давності, задоволенню не підлягає. Отже, на підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed