Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 2012 року, актовий запис №113, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними зареєстровано 07.08.2012. В них народилось двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та другий їх син - [PERSON] , [INFO] Спільне сімейне життя не склалося. У них різні погляди на сім`ю і сумісне проживання. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких умов збереження шлюбу є неможливим. У відділі державної РАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області їй відмовили в реєстрації розірвання шлюбу, повідомивши, що розірвання шлюбу в позасудовому порядку (в органі державної реєстрації актів цивільного стану) можливе тільки за заявою подружжя, яке не має дітей. В зв`язку із чим звернулася в Долинський районний суд з позов про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити, шлюб розірвати з підстав, викладених нею в позові, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати залишити за нею. Повідомила, що з 2010 року почалися в неї з відповідачем непорозуміння, а з 2015 року взагалі склалися дуже складні відносини, через що стало неможливо так більше жити. В даний час проживають в одному будинку, але взагалі не спілкуються. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.11,16). Відзив на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 24.04.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи, що відповідач, хоча і була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 7 серпня 2012 року, який зареєстрований відділом державної РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис №113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області 07.08.2012 (а.с.3). Зі слів позивачки в них з відповідачем у шлюбі народилось двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , якому на сьогоднішній день вже виповнилося 25 років та, як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2001, другий їх син - [PERSON] , [INFO] , якому 16 серпня 2019 року повинно виповнитися 18 років (а.с.4). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Після розірвання шлюбу позивачка просить прізвище їй не змінювати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Позивачка просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити їх за нею. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved