Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що 20 жовтня 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO]. З 18.07.2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Причиною звернення до суду послужило те, що вона не працює, проживає у будинку своїх батьків, допоміжного господарства не має, тому їй одній важко утримувати сина. Відповідач працює на пилорамі, але не офіційно, інших утриманців немає, а отже має змогу надавати допомогу на утримання сина. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але в розмірі 500 грн. щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2008 року виданого Зеленською сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, батьком дитини записаний [PERSON]. Позивач не працює, власного домоволодіння немає, проживає в будинку батьків, підсобного господарства немає, неповнолітній син повністю знаходиться на її утриманні, у зв"язку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює по тимчасових заробітках, отримує доходи, інших утриманців немає, а тому має змогу матеріально утримувати дитину. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, може працювати та в змозі утримувати дитину в розмірі достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.84,180,181,182,184 СК України та

Outcome: partial