Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона має у приватній власності квартиру за адресою:вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, право на яку підтверджено ордером на жиле приміщення №9 від 03.03.2008 року, виданого Оріхівською міською радою Запорізької області. У вказаній квартирі був зареєстрований співмешканець позивача - [PERSON]. З 2005 року позивач з відповідачем перестали проживати однією сім"єю та він виїхав проживати в інше місце. З 2005 року відповідач не проживає в квартирі позивача за адресою:вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, хоча фактично там зареєстрований, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача в квартирі позивача впливає на розмір комунальних послуг, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач прохає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: \~вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області внаслідок відсутності цієї осіб понад встановлені строки. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву \~про розгляд справи за його відсутності не надавав. Звертаючи увагу, що відповідач не зявився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову. Судом в судовому засіданні було встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою:вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, що підтверджується ордером на жиле приміщення №9 від 03.03.2008 року, виданого Оріхівською міською радою Запорізької області. (а.с.5). Те, що Відповідач зареєстрований за адресою: вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, знаходить своє підтвердження згідно довідки про склад сім"ї №169, виданої 27 січня 2017 року Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області.(а.с.6). Факт не проживання відповідача за адресою: вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, підтверджується довідкою виданої депутатом Оріхівської міської ради [PERSON] та головою квартального комітету від 25 січня 2017 року [PERSON], згідно якої [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: вул. Тельмана (Соборна), 58/9, м.Оріхів, Запорізької області, але там не проживає (а.с.8). Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу як власнику у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, оскільки у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач понад один рік не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, без поважних причин, суд вважає, що він втратив право на користування цим житлом, і позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved