Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У червні 2018 р. представник позивача за Ждовіреністю [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та ПАТ «СК «Юнівес» з вимогами стягнути страхове відшкодування та матеріальний збиток. Обгрунтовує позов наступними обставинами, 04 вересня 2017 року у м. Києві по вул. Дніпровська Набережна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобу Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засабу «Kia Optima» державний номер [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] Транспортний засіб «Kia Optima» державний номер [NUMBER] , належить позивачу на -праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 12 січня 2017 року. Згідно Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0215942, ПАТ СК «Юнівес», що підтверджується витягом з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. У зв`язку з вищевказаною подією, [PERSON] звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПАТ СК «Юнівес», після чого позивач надала усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 31 січня 2018 року ПАТ СК «Юнівес» здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 11 709 гривень 45 копійок. Позивач не погодився з розрахованим розміром страхового відшкодування, оскільки сума відшкодування була значно нижчою ніж сума вказана у рахунку № [NUMBER] з СТО «КІА. Автоцентр на Харківському», що є авторизованим дилером КІА в Україні. В зв`язку з цим позивач, 02 лютого 2018 року зверталася до ПАТ СК «Юнівес`з заявою (вх. № 18/02/02-21) з проханням преглянути суму сплаченого страхового відшкодування. Однак ПАТ СК «Юнівес» не надав відповіді на зазначений лист й суму сплаченого страхового відшкодування не переглядав. З метою оцінки реальних завданих матеріальних збитків позивач зернулася до СПД - ФО [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 966 /16 за 29 листопада 2016 року). Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 037/18 від 01 березня 2018 року, складеного ФОП « [PERSON] », розмір матеріального збитку, завданого внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, склав 40 426 гривень 47 копійок. 19 березня 2018 року позивач звернулася зі скаргою на дії ПАТ СК «Юнівес» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг України, однак Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг України своїм листом № 4080/13-12 від 7 квітня 2018 року рекомендувала вирішувати спір у судовому порядку. Різниця між заниженою виплатою страхового відшкодування та розрахунком оцінювача [PERSON] обумовлена тим, що представник, раніше направлений відповідачем для оцінки збитку, оглядав пошкоджений транспортний засіб лише зовні й не фіксував приховані пошкодження. Лише частина таких пошкоджень була врахована ним на підставі рахунку № [NUMBER] з СТО «КІА. Автоцентр на Харківському» та фотографій, які [PERSON] направив зі свого телефону представнику відповідача. Таким чином, станом на момент подання позову, позивачу не було сплачено страхове відшкодування в розмірі 40 426,47 - 11 709,45 = 28 717,02 гривень 02 копійки. Враховуючи, що відповідач повинен здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відовідальності» з урахуванням зносу, а позивач має намір здійснювати відновлювальний ремонт транспортного засобу ««Kia Optima» державний номер [NUMBER] , з використанням нових запасних частин, то різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром матеріального збитку згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 037/18 від 01 березня 2018 року, складеного ФОП « [PERSON] » підлягає стягненню з [PERSON] і повинна бути розрахована наступним чином: - 51 942,77 грн. (вартість відновлювального ремонту Т/3) - 40 426,47 грн. (розмір матеріального збитку) = 11 516 гривень 30 копійок. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2018 р. провадження в частині позовних вимог до ПАТ «СК «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування закрито, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2018 р. справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження. В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав та у відповіді на відзив. Відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва надіслав відзив в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки вартість відновлювального ремонту, на відміну від збитку включає в себе вартість нових деталей, що підлягають заміні. Оскільки автомобіль, що належить [PERSON] , на момент аварії мав термін експлуатації 4,58 роки, то коефіцієнт його фізичного зносу становив 0,3450. Згідно вимог чинного законодавства відшкодуванню підлягає саме збиток, а не вартість відшкодувального ремонту. В зв`язку з цим вважає, що юридично значимих підстав для задоволення позову [PERSON] в цій частині немає. Крім того, позивач [PERSON] недобросовісно користується своїми процесуальними правами, оскільки ПАТ СК «Юнівес» їй виплачене страхове відшкодування в розмірі 11 709,45 грн. Вказану суму він в добровільному порядку відшкодував страховій компанії. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2017 року у м. Києві по вул. Дніпровська Набережна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобу Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засабу «Kia Optima» державний номер [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] Транспортний засіб «Kia Optima» державний номер [NUMBER] , належить позивачу на -праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 12 січня 2017 року. Згідно Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а.с.8). На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0215942, ПАТ СК «Юнівес», що підтверджується витягом з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. У зв`язку з вищевказаною подією, [PERSON] звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПАТ СК «Юнівес», після чого позивач надала усі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.10). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.1. п.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цк відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом україни «Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають» положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з абз. 10 ч. 2 ст.7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених закон: Розрахунок завданих збитків здійснюється суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспорт затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 р. За №1074/8395. 27 січня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] був звіт №91 про оцінку вартості матеріального збитку автомобілю «Kia Optima» державний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку вказаного звіту вартість матеріального збитку позивачу складає 11 709 гривень 45 копійок. На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПАТ СК «Юнівес» здійснив таку виплату у розмірі 11 709 гривень 45 копійок. Згідно п.5.2 " Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати місця та часу проведення КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Згідно п.7.35 " Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ", у разі використання сердньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8, тобто оцінювач [PERSON] повинен був скорегувати середню ціну вартості автомобіля на вторинному ринку до ціни її продажу Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092). Згідно із пунктом 2.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - «Методика»), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики). У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що 31 січня 2018 року ПАТ СК «Юнівес» здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 11 709 гривень 45 копійок, тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed