Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-22 00:00:00

03.06.2016 року до суду із даним позовом звернувся [PERSON]. Посилається на те, що зареєстрований на проживання за адресою: [INFO] на вулиці Зелена, 661 у житловому будинку, де проживали його батьки. Відповідач по справі, [PERSON], є його рідним братом та сусідом. Їхні батьки, [PERSON] та [PERSON], померли. Після смерті батьків він користується земельною ділянкою, яка належала батькам в загальній площі 1,10 га, з якої земельна ділянка площею 0,467 га розташована в урочищі ,,Кичера в селі Нижня Яблунька Турківського району Львівської області. До земельної ділянки в урочище ,,Кичера є дорога від батьківського будинку, якою користувалися батьки і до 2014 року користувався він. Однак рідний брат, відповідач [PERSON], після смерті матері почав забороняти йому проїзд дорогою з його подвіря до річки, яким він їздив підводою до урочища ,,Кичера . По даному земельному спору він в серпні 2015 року звернувся в Нижньояблунську сільську раду Турківського району Львівської області. Рішенням комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року відповідача [PERSON] було зобовязано подати огорожу з дороги на 0,5 м. внизу до криниці та до початку явора і забрати з дороги шопу. Відповідач подав огорожу до початку шопи і забрав шопу з дороги, а дальше навідріз відмовився подати огорожу для розширення дороги. Рішення комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року відповідач [PERSON] виконав частково. У березні 2016 року він повторно звернувся з письмовою заявою до Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області. 31.03.2016 року комісія Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області на місці встановила факт неповного виконання [PERSON] вимог комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року. Оскільки відповідач [PERSON] відмовився виконувати рішення комісії, тобто не подав огорожу з дороги до ширини дороги 2 метри 30 сантиметрів, він змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Просить суд зобовязати відповідача, [PERSON], подати, а фактично пересунути свою огорожу з проїжджої частини дороги шириною 0,5 метра до сараю та довжиною 72 метри для відновлення дороги шириною 2 метри 30 см., яка необхідна для виїзду підводою до земельної ділянки в урочищі "Кичера" с.Нижня Яблунька зі свого подвір"я, та не чинити перешкоди у користуванні даною дорогою. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві, і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково до викладеного пояснив, що іншої дороги (заїзду) до своєї земельної ділянки, що розташована в урочищі ,,Кичера села Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, у нього немає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги позивача не визнав, проти його позову заперечив та просив відмовити в задоволенні його позовних вимог, оскільки позов позивача заявлений безпідставно, позивач не має їздити через його подвір'я, він і так вже поступився частиною своєї земельної ділянки. В судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що вздовж подвір'я відповідача завжди була дорога, ще за життя батьків позивач постійно користувався цією дорогою для доїзду до своєї земельної ділянки. На даний час відповідач перешкоджає йому користуватися цією дорогою, частково звузив її. Суд, вислухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, із таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братами, сусідами, проживаючими на [INFO]. Позивач [PERSON] проживає в батьківському житловому будинку під № 661, а відповідач [PERSON] в своєму житловому будинку під № 660. Їхні батьки, [PERSON] та [PERSON], померли. Обидва користуються спільною дорогою (проїздом), яка розташована вздовж подвір'я відповідача. Позивач [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,467 га, що належала його батькам, та розташована в урочищі ,,Кичера в селі Нижня Яблунька Турківського району Львівської області. Відповідач, [PERSON], рідний брат позивача, чинить перешкоди позивачу у користуванні спільною дорогою у заїзді до земельної ділянки, що розташована в урочищі ,,Кичера. З приводу цього земельного спору позивач у серпні 2015 року звернувся із письмовою заявою до Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області. Рішенням комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року відповідача [PERSON] було зобовязано подати огорожу з дороги на 0,5 м. внизу до криниці та до початку явора і забрати з дороги шопу. Відповідач, [PERSON] подав огорожу до початку шопи і забрав шопу з дороги, а дальше на відріз відмовився подати огорожу для розширення дороги. Тобто рішення комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року відповідач [PERSON] виконав частково. У березні 2016 року позивач [PERSON] повторно звернувся з письмовою заявою до Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області. 31.03.2016 року комісія на місці встановила факт неповного виконання [PERSON] вимог комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року, тобто не було подано огорожу з дороги до ширини 2 метри 30 см. При цьому комісія не брала до уваги правовстановлюючих документів осіб, які проживають по обидві сторони цієї дороги. В судовому засіданні свідок [PERSON], депутат сільської ради села Нижня Яблунька Турківського району та житель села Нижня Яблунька на вулиці Зелена, 594, показав, що дорога там проходить здавна. Раніше сам він користувався цією дорогою, навіть проїжджав трактором до свого подвіря, але з часом дорогу позагороджували і проїзд став неможливим. Був присутній у складі комісії, що виходила по земельному спору 04.09.2015 року. Однак документи сторін комісія не перевіряла і ширину дороги встановила зі слів жителів села. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], працюючий землевпорядником в Нижньояблунській сільській раді Турківського району Львівської області, який показав що комісія, в складі в тому числі і його, виходила 04.09.2015 року та 31.03.2016 року на місце земельного спору за письмовими заявами [PERSON] з приводу того, що він не має проїзду по дорозі, що веде від його житлового будинку до його земельної ділянки в урочище ,,Кичера в селі Нижня Яблунька Турківського району Львівської області. Коли 04.09.2015 року комісія в присутності сторін в складі: заступника голови сільської ради села Нижня Яблунька, [PERSON], голови земельної комісії, [PERSON], разом із ним, як землевпорядником, вийшли на місце земельного спору, де встановили, що дорога за своєю шириною в середньому приблизно становила 1,60 м. - 1,70 м. Було зобовязано [PERSON] рішенням комісії від 04.09.2015 року подати огорожу на 0,5 м. та забрати шопу, щоб ширина дороги стала - 2,30 м., про що було складено акт від 04.09.2015 року. Однак [PERSON] частково виконав покладене на нього, а саме - подав огорожу частково та забрав шопу, тобто не подав огорожу з дороги до ширини дороги 2,30 м., про що 31.03.2016 року було складено в присутності сторін і підписано акт членами комісії, до якої входили: голова земельної комісії, [PERSON], землевпорядник [PERSON], депутат сільської ради та він. Будь-якого рішення щодо спірної дороги в Нижньояблунській сільській раді немає, а також комісія вирішувала даний спір без будь-яких правовстановлюючих документів сторін, тобто зі слів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], голова земельної комісії, показав, що комісія, в тому числі і він, виходила 04.09.2015 року та 31.03.2016 року на місце земельного спору за письмовими заявами [PERSON], жителя [INFO], з приводу того, що він не має проїзду по дорозі, що веде до його земельної ділянки в урочище ,,Кичера в селі Нижня Яблунька Турківського району Львівської області. Зі слів сусідів, які жили тут раніше, було встановлено, що у попередніх роках цією спірною дорогою проїжджав трактор, і ширина дороги становила 2,30 м. На місці було встановлено, що ширина становить приблизно 1,60 м.-1,70 м. Було вирішено зобовязати [PERSON] подати огорожу в ширині на 0,5 м. Будь-якого рішення щодо спірної дороги в Нижньояблунській сільській раді комісією не оглядалося, спір вирішувався без будь-яких правовстановлюючих документів сторін, тобто зі слів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], депутат сільської ради села Нижня Яблунька Турківського району, показала суду, що була присутня 31.03.2016 року в складі комісії, що виходила за заявою позивача [PERSON] по земельному спору з приводу перешкод [PERSON] в проїзді дорогою до його земельної ділянки, що розташована у урочищі ,,Кичера в с.Нижня Яблунька. [PERSON] відмовлявся розширити дорогу до ширини 2,30 м. та посилався на те, що раніше там не було дороги. Будь-яких правовстановлюючих документів на дорогу сторони комісії не показували та комісією не оглядалися. Заслухавши показання свідків, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та заперечень, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі письмових заяв позивача [PERSON] від 2015 року та 2016 року Нижньояблунська сільська рада Турківського району Львівської області 04.09.2015 року та 31.03.2016 року комісією в присутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] в складі - заступника голови сільської ради села Нижня Яблунька [PERSON], голови земельної комісії [PERSON], землевпорядника [PERSON] та депутатів сільської ради с.Нижня Яблунька [PERSON] та [PERSON] зобовязала відповідача [PERSON] ,,подати огорожу на 0,5 м. внизу до криниці на початку до половини явора і забрати шопу . Повторно 31.03.2016 року комісією було встановлено, що деякі доручення комісії від 04.09.2015 року відповідачем [PERSON] виконано частково, не виконано зобовязання і не подано огорожу на 0,5 м. На вимоги комісії подати огорожу на 0.5 м., відповідач при комісії відмовився. Земельний спір щодо спільної дороги (проїзду) комісія вирішувала без будь-яких правовстановлюючих документів сторін. В судовому засіданні досліджено будівельний паспорт на земельну ділянку під будівництво одноквартирного одноповерхового житлового будинку, що виданий [PERSON] (батькові позивача [PERSON]І.) та затверджений районним архітектором [PERSON] 24 липня 1973 року. Згідно з планом забудови земельної ділянки в с.Нижня Яблунька площею 650 кв. м., що була відведена [PERSON] на підставі рішення виконкому Турківської районної Ради депутатів трудящих № 208 від 20.07.1973 року забудови земельної ділянки згідно з рішенням виконкому Турківської районної Ради депутатів трудящих від 20.07.1973 року № 228, вбачається, що вздовж земельної ділянки площею 650 кв. м проходить дорога шириною 2 метри. Отже, твердження позивача, що ґрунтується на актах комісії Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.09.2015 року та 31.03.2016 року про те, що дорога повинна бути шириною 2,30 м. частково спростовується будівельним паспортом на земельну ділянку під будівництво одноквартирного одноповерхового житлового будинку, що виданий [PERSON] (батькові позивача [PERSON]І.) та затверджений районним архітектором [PERSON] 24 липня 1973 року, де чітко зазначено, що ширина дороги повинна бути 2 метри. Також встановлено, що згідно із викопіюванням карти села Нижня Яблунька Турківського району Львівської області вбачається, що там дійсно є дорога, яка проходить від головної дороги с. Нижня Яблунька до річки. Між позивачем і відповідачем існує спір відносно користування вказаною дорогою загального користування. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу в користуванні спірною дорогою, він самовільно здійснює огорожу частини земельної ділянки, яка фактично йому не належить, тим самим не даючи змоги позивачу користуватися проїздом до його земельної ділянки в ур. ,,Кичера. Іншої підїзної дороги, крім спірної, до належної позивачу ділянки в урочищі ,,Кичера в селі Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, немає. Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності із статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад. Згідно зі статтею 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок в придатний для користування стан, включаючи знос будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, що самовільно зайняли земельні ділянки. Як передбачено ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист права на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушених прав. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial