overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим , що він не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори з приводу спадщини в зв"язку з хворобою. На підтвердження своїх доводів надав медичну довідку. Сторони в судове засідання не з"явились, у своїх заявах до суду просять справу розглянути в їх відсутність, позивач- позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню із слідуючих підстав: Судом встановлено, що матір"ю позивача була [PERSON], яка померла [INFO], відповідно до свідоцтва про смерть. (а.с.6); згідно заповіту, складеного померлою 14.05.2001 року, зареєстрованого в Старобасанській сільській раді за № 94, вбачається, що все своє майно вона заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. (а.с.7). Довідкою, що видана Центром первинної медико-санітарної допомоги Оболонського району м. Києва підтверджується, що позивач в період з 01.12.2014р. по 28.12.2014 рік проходив амбулаторне лікування по хворобі (бронхіт) , що суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10); згідно довідки Бобровицької державної нотаріальної контори, від 18.09.2015 р. спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що дані обставини є поважною причиною пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, і його позов підлягає задоволенню, так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1981 року. Сторони від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах та протилежні погляди на шлюб та сім"ю, що призвело до того, що шлюб фактично розпався, сторони з 20.12.2013р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає збереження шлюбу не можливим, тому просить суд розірвати вказаний шлюб. В судове засідання сторони не з"явилися. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с. 15), відповідач також подала до суду заяву, в якій позов визнала (а.с. 20-22). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1981 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського МУЮ в Житомирській області, актовий запис № 1693 (а.с. 6). Шлюб носить формальний характер, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач - не заперечує, отже, збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого зменшив (а.с. 24) та в обґрунтування якого зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами з централізованого опалення, які надає позивач, однак перестала оплачувати за надані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 4 435 грн. 45 коп. Просить стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що між сторонами договір про надання послуг з теплопостачання не укладався, до того ж, позивач відмовилася від отримання послуг. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та користується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, однак, перестала оплачувати за надані послуги. Згідно наданого позивачем розрахунку, а також враховуючи вимоги заяви про зменшення позовних вимог, вбачається, що відповідач за період з 01.10.2009 по 01.06.2014р.р. не сплачувала в повному об"ємі по оплаті за надані послуги з опалення та заборгувала позивачеві 4 435 грн. 45 коп., від отримання послуг не відмовлялася. Між сторонами існували фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку (а.с. 8). Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] відмовилася від отримання послуг, представник позивача визнала вказаний факт та пояснила, що з 01.07.2014р. дійсно послуги відповідачу не надаються, та, відповідно, плата за ці послуги не нараховується. Враховуючи, що відповідач відмовилася від отримання послуг лише 01.07.2014р., а до цього часу, тобто протягом спірного періоду, відповідач користувалася послугами з опалення, які надавав позивач, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги теплопостачання. Згідно вимог ст.639 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що протягом спірного періоду між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, [PERSON] користувалася послугами, які надавав позивач, але зобов'язання по оплаті послуг не виконувала належним чином, тому з неї слід стягнути на користь позивача 4 435 грн. 45 коп. боргу, а також сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач в січні 2015 року звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що остання не проживає в ній з близько 20 років, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несе. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Представник третьої в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованою в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована, є фондом Житомирської міської ради. Відповідач є донькою позивача, будучи зареєстрованою в квартирі, фактично не проживає в ній більше шести місяців, тому втратила право користування цією квартирою. Остання не несе будь-яких обов'язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі стверджується актом ПП "ВЖРЕП-4" від 15.01.2015 року. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у зв'язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач в судове засідання не з?явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причину неявки не повідомила. Представник позивача вказав, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкодавець заповіт не складав. Відповідач є донькою померлого, разом із тим відсутня документація про її народження та про зміну прізвища. Вказана обставина стала підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Просить встановити факт родинних відносин, за яким [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] на час його смерті [INFO] . Також просить визнати право власності [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Представник Ізмаїльської міської ради в судове засідання не з?явився, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Свідоцтвом серії 1-ЖД [NUMBER] 467310, виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за №1359 від 04 жовтня 2016 року, підтверджена смерть [INFO] [PERSON] . Вказана обставина у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України є підставою для відкриття спадщини. Наявність спадкової маси у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] підтверджена даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна та висновку ТОВ "НТЦ "Зеніт" від 12 липня 2019 року щодо вартості майна. Листом за №180/02-14 від 07 лютого 2019 року державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контри Одеської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність доказів родинних відносин. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин, за якими [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] на час його смерті [INFO] . Даними домової книги позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , майно за якою є спадковою масою. Вказані обставини підтверджують право позивача на визнання її спадкоємцем першої черги за законом у порядку, передбаченому ст. 1261 ЦК України та прийняття спадщини у порядку, передбаченому ст. 1268 ч.3 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (л.с.21). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи (розписка про отримання повістки, л.с.22). В порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення по даній справі. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 11.11.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, запис № 476. Від спільного шлюбу сторони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю і знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини аліменти на утримання доньки не сплачує, вихованням доньки не займається. [PERSON] працює майстром в ООО ""Декорстройсервіс Фасад" в м. Харкові. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження (л.с.6) видно, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьком дитини є [PERSON]. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач в черні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2011 року, та мають від нього доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом протягом останнього часу. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим та просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на проживання з відповідачкою. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримав заявлені позовні вимоги (а.с. 18), а відповідач їх визнала (а.с. 21). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2011 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1767. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом протягом останнього часу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання та виховання при матері. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач (далі Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним з останнім 01 липня 2010 року кредитним договором № б/н в сумі 21\~353,49 грн, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору [PERSON], отримавши у Банку кредит у розмірі 7 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки, не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року за ним утворилася вказана заборгованість. У судове засідання представник позивача не зявився, але письмово у заяві просив розглянути справи за його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 599, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України, кредитного договору № б/н від 01 липня 2010 року та Умовами і правилами надання банківських послуг. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], отримавши кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 01 липня 2010 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7 500,00 на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7, 8-31), не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 30.06.2016 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 21\~353,49 грн (а.с. 4-5), яка складається з 6\~556,14 грн - заборгованості за кредитом, 11\~804,33 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1\~500,00 грн заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 993,02 грн штрафу (процентної складової), яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач (далі Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним з останнім 02 червня 2010 року кредитним договором № б/н в сумі 27\~687,33 грн, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору [PERSON], отримавши у Банку кредит у розмірі 7 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 24.01.2017 року за ним утворилася вказана заборгованість, яка складається з 13\~801,94 грн - заборгованості за кредитом, 4\~590,16 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 7\~500,60 грн заборгованості за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 1\~294,63 грн штрафу (процентної складової). У судове засідання представник позивача не зявився, але письмово у заяві просив розглянути справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та провести заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, кредитного договору № б/н від 02 червня 2010 року та Умовами і правилами надання банківських послуг. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], отримавши кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 02.06.2010 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7 000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 10, 11, 12-45), не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 24.01.2017 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 27\~687,33 грн (а.с. 6-7, 8, 9), яка складається з 13\~801,94 грн - заборгованості за кредитом, 4\~590,16 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 7\~500,60 грн заборгованості за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 1\~294,63 грн штрафу (процентної складової), яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач (далі - Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним з останнім 04 грудня 2013 року кредитним договором № б/н в сумі 59 388,42 грн, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору [PERSON], отримавши у Банку кредит у розмірі 5 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки, не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 13.04.2017 року за ним утворилася вказана заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та провести заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, кредитного договору № б/н від 04 грудня 2013 року та Умовами і правилами надання банківських послуг. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], отримавши кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 04 грудня 2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7, 8-30), не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 13.04.2017 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 59 388,42 грн (а.с. 4-5), яка складається з 4 994,05 грн - заборгованості за кредитом, 47 990,16 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3 100,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 2 804,21 грн - штрафу (процентної складової), яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн (а.с. 1).

Outcome: approved