Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

05.12.2016 року позивач Орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації звернулися до суду із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що виконавчим комітетом Сиваської селищної ради 28.10.2016 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у зв'язку з тим, що мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідачка власного житла не має, офіційно ніде не працює. Зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованню дітей не приділяє належної уваги. Старша донька [PERSON] проживає з бабусею. У вересні 2016 року трьох дітей за сприянням селищної ради влаштовано до Сиваської спеціальної ЗОШ-інтернат. Дітей забрали на навчання брудних з педикульозом та стрептодермією, не забезпечених шкільним приладдям, одягом та взуттям за сезоном. На контакт з педагогами відповідачка не йде, дітей відмовляється забезпечувати, на батьківські збори не приходить, успіхами дітей не цікавиться, хоча проживає поруч з навчальним закладом. 27 листопада 2016 року молодшу дитину [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Новотроїцької ЦРЛ, оскільки вона була покинута матір'ю у чужій компанії осіб, які знаходились у нетверезому стані. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] У судовому засіданні представники третіх осіб Чекірова О.В., Смірних Ж.А., Колько Г.Ф. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 18.01.2017 року та 16.02.2017 року не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 10). Згідно з копіями актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] в кімнатах, де проживає відповідачка зі співмешканцем та дітьми, дуже брудно, холодно, будинок не опалюється. Продуктами харчування сім'я забезпечена частково, відповідачка зі своїм співмешканцем зловживають спиртними напоями. Діти брудні, недоглянуті, хворі. [PERSON] постійного місця роботи не має, працює лише на сезонних роботах. (а.с. 13-16). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новотроїцької РДА від 01.12.2016 року № 01-26/864 вбачається доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей (а.с. 17). Суд погоджується з даним висновком. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідачкою та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов'язками щодо своїх неповнолітніх дітей, та той факт, що відповідач не займаються їхнім вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідачкою від виховання дітей, оскільки вона є повнолітньою особою і повністю розуміє всю відповідальність за долю своїх дітей. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON]. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як вбачається зі змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довела доказами факти ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування відносно малолітніх дітей та потребу у позбавленні дітей батьківського піклування враховуючи інтереси останніх. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що, відповідачі зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь установи в якій перебуватимуть діти аліменти на утримання дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст.ст. 150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п.п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і

Outcome: approved