Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

16.07.2015 року заявники звернулись до суду з вказаною заявою та просили постановити рішення, яким оголосити їх усиновлювачами дитини [PERSON], [INFO], уродженця м. Одеси; змінити прізвище усиновленої ними дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», ім'я з «[PERSON]» на «[PERSON]», а по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]»; дату народження з «[INFO]» на «[INFO]», в актовий запис про народження дитини [PERSON] № 13169 від 29 грудня 2014 року, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни: батьком усиновленої дитини записати - [PERSON], [INFO], уродженця м. Лозова, Харківської області, а матір'ю усиновленої дитини записати - [PERSON], [INFO], уродженку м. Феодосія, Крим. Свої вимоги мотивували тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку, яка є дорослою та проживає окремо від батьків в іншій державі, тому бажають створити родину, де буде виховуватись дитина, позбавлена батьківського піклування, так як завжди мріяли про сина. Заявники вважають себе матеріально та морально спроможними виховувати дитину. Стверджують, що вони були направлені службою у справах дітей Одеської міської ради в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» для знайомства з дитиною, позбавленою батьківського піклування, а саме з [PERSON], [INFO]. Після знайомства з дитиною одразу відчули себе батьками саме цієї дитини. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити, підкреслюючи свою здатність гідно виховувати дитину. Представник заінтересованої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання з`явився, проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи КУ «Міський спеціалізований будинок Дитини № 1» у судовому засіданні проти задоволення вимог заявників не заперечувала. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання з'явився, подану заяву підтримав. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України, Міжнародною Конвенцією ООН „Про права дитини", Законом України „Про охорону дитинства". Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] з 15 серпня 1980 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано в Палаці одружень, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис за №1613. Заявники [PERSON] та [PERSON] мешкають в самостійній двокімнатній квартирі [NUMBER] за адресою [ADDRESS], яка належить їм на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 01 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Чередниченко Г.А. В квартирі, де мешкає подружжя, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 17 березня 2015 року, складеного працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради, створені необхідні умови для проживання та виховання усиновленої дитини. Заявник [PERSON] працює на посаді майстра з контролю ПЗМ в Публічному акціонерному товаристві «Укрнафта» (м. Одеса), його заробітна плата в період з липня по грудень 2014 року склала 24 187, 88 гривень , що підтверджується довідкою про доходи від 27.01.2015 року. Заявник [PERSON] в КП ЖКС «Вузівський» на посаді інспектора по жалобам, її заробітна плата з липня по грудень 2014 року склала 17 959, 13 гривень, що підтверджується довідкою про доходи від 05 лютого 2015 року. Відповідно до висновків про стан здоров'я від 03.03.2015 року заявники [PERSON] та [PERSON] заперечень стосовно усиновлення не мають. За довідками КУ «Міський психічний диспансер», довідками КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», довідками КУ «Міський шкірно-венерологічний диспансер», довідками Одеського протитуберкульозного диспансеру заявники на обліках не значаться. Згідно з довідок Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області [PERSON] та [PERSON] засудженими (за кримінальними справами) не значаться та в розшуку не перебувають. Стан здоров'я та матеріальна забезпеченість дозволяє гр. [PERSON] та [PERSON] створити всі належні умови для виховання та розвитку усиновленої дитини. Як вбачається з пояснень, наданих заявниками в судовому засіданні, вони бажають усиновити одну дитину сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, забезпечити гарне життя дитині, яка позбавлена батьківського піклування та забезпечити турботу та ласку. Заявники вважають себе матеріально та морально спроможними забезпечувати та виховувати дитину, тому прийшли до рішення про усиновлення дитини. Заявники дійшли до згоди про усиновлення однієї дитини, [PERSON], [INFO], вихованця КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1». З 19 березня 2015 року заявники перебувають на обліку в Службі у справах дітей як кандидати в усиновлювачі за №15, з правовими наслідками усиновлення ознайомлені та усвідомлюють всю відповідальність прийнятого рішення. Малолітній [PERSON] народився [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 13169, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], де батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Мати дитини [PERSON] залишила новонароджену дитину у медичному закладі, про що адміністрацією КУ «Міська дитяча лікарня № 2» спільно зі ст. о/у ВКМСД Київського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області в присутності працівника служби у справах дітей Одеської міської ради було складено відповідний акт від 24.11.2014 року. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 06 січня 2015 року № 03 малолітній [PERSON], [INFO] поставлений на первинний облік. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.02.2015 року № 49 малолітньому [PERSON] [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано в будинок дитини на повне державне забезпечення. Після чого 30.12.2014 року малолітнього [PERSON] [INFO] було направлено до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1». Згідно до згоди на усиновлення, виданої КУ «Міський спеціалізований Будинок Дитини №1», №487 від 02.07.2015 року адміністрацією надана згода на усиновлення вихованця закладу малолітнього [PERSON] [INFO], громадянами України [PERSON] та [PERSON]. Згідно з повідомленням КУ «Міський спеціалізований Будинок Дитини № 1» № 489 від 02.07.2015 року, усиновлення проводиться без згоди вихованця закладу [PERSON] [INFO], у зв`язку з малолітнім віком та відсутністю можливості усвідомлювати факт усиновлення. Відповідно до акту КУ «Міський спеціалізований Будинок Дитини № 1» № 490 від 02.07.2015 року за час перебування малолітнього [PERSON] [INFO] у закладі ніхто з родичів та близьких не відвідував дитину, його станом здоров'я не цікавився, допомоги щодо виховання не надавав. Згідно повідомлення про братів (сестер) та близьких родичів КУ «Міський спеціалізований Будинок Дитини № 1» № 488 від 02.07.2015 року вбачається, що малолітній [PERSON] [INFO], рідних братів та сестер не має. В судовому засіданні сторони підтвердили, що з правами та обов`язками усиновлювачів вони ознайомлені, зі станом здоров`я дитини ознайомлені, усвідомлюють всю відповідальність прийнятого ними рішення взяти малолітню дитину в свою сім`ю. Гр. [PERSON] та [PERSON] зі станом здоров'я дитини, правовими наслідками усиновлення ознайомлені та усвідомлюють всю відповідальність прийнятого рішення взяти його в сім'ю на правах рідного. Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради №31 ДСК-0 від 22.07.2015 року про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] [INFO] гр. [PERSON] та [PERSON] вбачається, що усиновлення малолітнього заявниками є доцільним, відповідає інтересам дитини та проводиться на його користь. Враховуючи пояснення сторін, висновки, надані в матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заявників та надати згоду на усиновлення, малолітньої дитини. При винесенні рішення суд бере до уваги, що відповідно до Конституції України ст. 52 діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує, вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Суд враховує також той факт, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України та відповідно до закону. Як передбачено ст. 3 Конвенції «Про права дитини» ( Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91 ) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення малолітньої дитини, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявниками підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу України передбачено право усиновлювача на зміну відомостей про місце народження та дату народження дитини, а також зміну прізвища, імені та по батькові особи яка усиновлена. Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Враховуючи наведене, а також інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявників [PERSON] та [PERSON] та дозволити їм усиновлення малолітнього [PERSON] [INFO].

Outcome: approved