Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

03.12.2019 року АТ «Хмельницькобленерго» в особі Хмельницького міського району електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 48 616,33 грн.. Ухвалою суду від 12.05.2020 року замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] .. В обґрунтування позову позивач вказав, що 16.07.2006 року [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із інформації довідки №20776047, про наявність відповіного рерєстраційного запису у Реєстрі прав нерухомого майна /підстава виникнення права власності - договір дарування від 16.09.1995 р. засвідченого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер: 5-5995/. Аналогічний запис щодо права власності [PERSON] на відповідну квартиру, здійснений також 29.08.2013 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вказують дані інформації довідки №20776047, яка міститься в матеріалах судової справи № 686/32528/19. П.п.6 п.1 ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово- комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.? Так, як заборгованість в сумі 48616 грн. 33 коп. за спожиту електроенергію склалась за період з 01.06.2018 р. по 01.01.2019 р., тобто за час коли власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , тому позивач реалізує своє право стягнення наявної заборгованості з особи, яка є власником відповідного нерухомого майна, де фактично споживалась електрична енергія. Згідно з пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (що були чинні на час правідносин, які виступили приводом для позову - ПКЕЕн) - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Абзацами шостим п.21 ПКЕЕн визначено - платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим). В вищевказаних норм законодавства, відповідач розрахунки за спожиту електричну енергію не проводив. Внаслідок цього в червні 2018 року в нього виникла заборгованість. В липні 2018 року боржник частково сплатив заборгованість в розмірі 2000,00 грн. та в січні 2019 року в розмірі 500,00грн.. Сума заборгованість за спожиту електричну енергію становить 48 616, 33 грн.. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 48616,33 грн. та 1921 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та за вказаною адресою споживає електричну енергію, однак не здійснила повної оплати за спожиту електроенергією, внаслідок чого її заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.06.2018 року по 30.11.2019 року становить 48616,33 грн.. Вказані обставини підтверджуються: розрахунком заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] , наданим ПАТ "Хмельницькобленерго» 25.01.2018 року; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №207760478 від 28.04.2020р.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Хмельницькобленерго» в особі Хмельницького міського району електричних мереж заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 48616,33 грн. за період з 01.06.2018 року по 30.11.2019 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1921грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved