Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2012 у розмірі 48\~057,28 грн станом на 13.05.2021, а також судові витрати у розмірі 2\~270,00\~грн. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24.01.2012. \~ \~ \~ \~Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25\~000,00\~грн. \~ \~ \~ \~АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. \~ \~ \~ \~Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.05.2021 утворилась заборгованість у розмірі 48 057,28 грн, з яких: 48 057,28 грн - заборгованість за кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. ІІ. Процедура та позиції сторін \~ \~ \~ \~23.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~ Відповідач на адресу суду направив відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначив, що початкове тіло кредиту становило 4\~600,00\~грн., в подальшому кредитний ліміт поступово збільшувався, востаннє 20.07.2013 до 25\~000,00 грн. Проте, навіть збільшення кредитного ліміту до 25\~000,00 грн. не могло призвести до заборгованості за тілом кредиту в сумі 48\~057,28 грн. Важаючи, що в суму заборгованості включено пеню в сумі 23 058,28 грн., просив відмовити у задоволенні позову в цій частині (а.с.90-94). Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. (а.с. 84). \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25000 грн, оскільки саме така сума кредитних коштів надавалась відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на його кредитну картку, в решті позовних вимог, у розмірі 23 058,28 грн., заперечив проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За положеннями частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 24.01.2012 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с.22). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я [PERSON] , з 09.09.2013 кредитний ліміт становив 4\~600,00 грн., однак у подальшому кредитний ліміт збільшувався, востаннє 20.07.2018 у розмірі 25\~000,00 грн. (а.с. 20). \~ \~ \~ \~В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н, [PERSON] було видано кредитні картки, остання з яких № [NUMBER] з терміном дії до 01/22 (а.с. 21). Відповідно до розрахунку боргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувало відповідачу борг за кредитним договором б/н від 24.01.2012 станом на 13.05.2021 у розмірі 48 057,28 грн, з яких: 48 057,28 грн - заборгованість за тілом кредиту. Банк, пред`являючи вимоги до відповідача про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за кредитом, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 24.01.2012, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору. Натомість Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що долучені банком до позовної заяви не містять підпису відповідача (а.с.26-51). Крім того, позивач долучає до позовної заяви паспорт споживчого кредиту. Проте, анкета-заява від 24.01.2012, підписана [PERSON] , не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є Паспорт споживчого кредиту. Також з інформації, яка міститься у Паспорті споживчого кредиту, неможливо встановити які саме умови договору були запропоновані відповідачу при підписанні кредитного договору б/н від 24.01.2012 та чи взагалі вказана інформація стосується вищевказаного договору. Не зрозуміло який тип карти був виданий відповідачу, оскільки зазначений паспорт (таблиця) містить інформацію щодо тип різних кредитних продуктів: "Універсальна", "Універсальна Голд" та інші, за якими вказані різні умови. Також вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Окрім того, у цьому паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 25.06.2020, тоді як банк просить стягнути заборгованість станом на 13.05.2021. Тобто період дії умов паспорту є значно меншим, ніж той, за який банк просить стягнути заборгованість. А тому, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 24.01.2012 З огляду на зазначене, Суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 24.01.2012. Факт отримання відповідачем грошових коштів в межах кредитного ліміту у розмірі 25000 гривень доводиться випискою про рух коштів по рахунку та розрахунком боргу. Саме таку суму грошових коштів, встановлених у вигляді кредитного ліміту на кредитну карту, отримав відповідач, про що заявлено ним також і у судовому засіданні. За таких обставин нарахований банком борг за тілом кредиту в розмірі 48057,28 грн суперечить умовам кредитного договору та наданим банком доказам, відповідно до яких відповідачу надано кредит у межах ліміту, що склав 25000 гривень. У суму боргу, яку банк означив, як тіло кредиту, у розмірі 48057,28 грн банком включено також нараховані відсотки та пеню. Між тим, вказані вище платежі, виходячи із підстав позову та наданим банком доказів, не відповідають умовам договору. Тому, через безпідставність позовних вимог, суд відмовляє у стягненні боргу за тілом кредиту в розмірі 23057,28 грн. V.Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~На підставіст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1\~180,88 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial