overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів.[PERSON]) покликається на те, що її сестра , [PERSON] (дів. [PERSON]),померла [INFO]. Проживала у власному будинку разом з сином, [PERSON] Він помер [INFO]. Спадщина знаходиться у [ADDRESS] Спадщину прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Інших спадкоємців не має. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що покійна сестра була замужем двічі. Від першого шлюбу син помер у річному віці, а від другого - у 20 річному віці, небудучи одруженим.І син [PERSON] помер нещодавно. Також сім"ї не мав. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1262, 1269,1270 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри... Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкожавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача та свідоцтв про його народження і одруження; свідоцтв про смерть спадкодавців , про народження та одруження ; довідки Смідинської сільської ради про склад сім"ї ; технічної документації садиби ; та вартісної оцінки ; повідомлення про прийняття спадщини лише позивачем, відмови нотаріуса на вчинення нотаріальних дій) судом з'ясовано таке. У спадкодавця було троє дітей, з яких двоє померли,будучи одинокими. А син [PERSON] проживав на день смерті матері у її будинку, але через чотири місяці також помер. І її чоловік помер у 1972 році. Спадщину позивач бажає прийняти після смерті покійної сестри. Заповіту не має. Спадкова садиба побудована сестрою позивача у 60 -х р. Негазифікована, без побутових зручностей. Є господарські споруди. Правовстановлюючих документів на неї немає . З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів.- Гаврилюк) покликається на те, що 10.04.2002 року їй заповіла усе майно [PERSON], яка проживала одиноко у власному будинку у с. Дубечне вул.Незалежності, 73 Старовижівського району Волинської області. Спадкодавець померла 03.02.2009 р. Позивач спадщину прийняла по рішенню суду, яким визначався додатковий строк. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні пр-к позивача [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що спадкодавець не мала ні сім"ї, ні дітей. Позивач є далекою родичкою і здійснювала догляд за нею. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1269 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і свідоцтв про народження і одруження та про смерть спадкодавця , довідки Дубечненської сільської ради про склад сім"ї; технічної документації садиби; заповіту, який не змінено і не відмінено; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи та витягів про це з реєстрів , відмови нотаріуса у видачі правовстановлюючих документів) судом зясовано таке. Спадкодавець була одинокою. Близьких родичів не мала. Заповіла майно позивачеві, яка здійснювала за нею догляд.. Заповіт складений 10.04.2002 року. Позивач спадщину прийняла по рішенню суду. Спадкова садиба побудована покійною у 40-х роках. Негазифікована, є господарські споруди. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] з 02 листопада 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що причиною розпаду їх сім`ї є відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя. Шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2008 року, спільного господарства не ведуть. Тому їх подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але до суду надав заяву про розгляд справи без нього, наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в справі маються судові повідомлення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівській області, актовий запис № 15. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки між подружжям припинені з липня 2008 року, примирення між сторонами неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне подружжя стало неможливе і юридичне збереження сім"ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що 02.06.1996 року в Виконавчому комітеті Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, вони зареєстрували з відповідачкою шлюб, актова запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з ним та повністю знаходяться на його утриманні. Сімейне життя з відповідачкою не склалося по причині того, що вона з 2014 року фактично створила сім"ю з іншим чоловіком, самоусунувшись від ведення домашнього господарства та утримання їхніх дітей. Подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним. Утриманням та вихованням неповнолітніх дітей займається лише він, постільки відповідачка відмовляється утримувати дітей. Матеріальної допомоги добровільно не надає. Прохає суд постановити рішення яким задовольнити позов розірвати між ними шлюб, та стягнути аліменти з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про місце та час розгляду справи в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, що дає суду підстави розглянути справу у її відсутність. Головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 02.06.1996 року в Виконавчому комітеті Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, зареєстрували шлюб, актова запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя. Відповідачка з 2014 року проживає окремо, фактично створивши сім"ю з іншим чволовіком. Спільне господарство позивач та відповідачка не ведуть подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка здоровий, працездатний, інших утриманців не має, повинна утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття на користь їх батька позивача по справі [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що разом з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. В даний час відповідачка з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина повністю перебуває на його утриманні. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні не з"явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явилася. Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи (за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку), яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі. Дослідивши докази, що є у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у сторони з 19.10.2001 року по 20.08.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Довідкою, виданою Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 14.12.2015 року за №3254 підтверджується, що неповнолітня [PERSON], 2004 р.н. проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач у підтвердження заявлених вимог зазначив, що 14 січня 2000 року помер батько [PERSON] , 09 січня 2004 року померла мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця, та у зв`язку з хворобою дружини- інваліда І групи, яка потребує стороннього догляду, а тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просить визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2000 р. помер [PERSON], 09 січня 2004 року померла [PERSON] - мати позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний строк для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 29.08.2013 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис за №4. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося через сварки, непорозуміння та різні погляди на шлюб та життя. Відповідачка проживає з іншим чоловіком, а у позивача є інша жінка з якою має намір створити сім"ю. Вважає, що шлюб існує лише формально, а тому просить його розірвати. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити на вихованні відповідачки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але наладала суду заяву про розгляд справи без її участі. Щодо вимог позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.\~ Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ за №100141 між сторонами 29.08.2013 року було укладено шлюб у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №4. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] слід залишити на виховання у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області та Буринської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме права на земельну частку (пай) , що залишилося після смерті його батька [PERSON], який помер 12 січня 1996 року, мотивуючи тим, що не може оформити спадщину в нотконторі, через видачу сертифікату після смерті спадкодавця. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні \~позов підтримала \~і просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] сільська рада Буринського району Сумської області та Буринська районна державна адміністрація Сумської області в судове засідання не з»явились, але надали листи в яких \~позов визнають , не заперечують щоб за позивачем [PERSON] суд визнав право \~на земельну частку (пай) та просили розглядати справу в їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 1996 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №314205. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах \~на території [PERSON] сільської ради Буринського району ,що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №021866 від 02.04.1996 року. Позивач є спадкоємцем за законом, а тому має право на зазначене майно. Інших спадкоємців немає, що підтверджується поясненнями представника позивача, копією паспорта позивача, довідкою [PERSON] сільської ради за №94 від 06.02.2015 року. Позивач \~звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив та розяснив, що сертифікат \~на ім"я [PERSON] виданий 02.04.1996 року, тоді як спадкодавець помер 12.01.1996 року, тобто вже після смерті спадкодавця, а за таких обставин нотконтора не може оформити спадщину, що підтверджується \~роз"ясненням нотаріуса за №112/01-16 від 19.02.2015 року. Як вбачається з Розпорядження виконуючого обов"язки голови райдержадміністрації «Про вартість земельної частки (паю) та її розмір в умовних кадастрових гектарах в умовних кадастрових гектарах за №106 від 22.03.1996 року, державного акту серії СМ №000002 від 25.05.1995 року на право колективної власності \~на землю САПТЗТ «ім.Воровського» с.Михайлівка його громадянам- членам колективу передано у колективну власність 4036,4 га. землі, тобто ще за життя спадкодавця [PERSON] Згідно додатку до вище згаданого державного акту складеного також за життя спадкодавця [PERSON], у списку громадян-членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім. Воровського» \~за № 509, як власник на земельну частку (пай), значиться [PERSON], мешканець с.Михайлівка Буринського району Сумської області. \~ На підставі викладеного та дослідивши пояснення представника позивача і всі наявні докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і підлягає повному задоволенню, оскільки позивач має право на спадкове майно, а тому за ним необхідно визнати право власності на земельну частку (пай) після смерті його батька [PERSON]. \~

Outcome: approved