Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2013 р. у цивільній справі 753/3709/13 та виконавчого листа з нього щомісячно на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх доході, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 05.03.2013 р. і до досягненню нею повноліття, а саме [INFO] . Він, як батько, бере участь в утриманні дитини, щомісячно сплачує аліменти в розмірі 2057 грн., заборгованості не має. Проте, вказані кошти щомісячно перераховуються з його пенсійного забезпечення для отримувача [PERSON] на банківську картку АТ «Ощадбанк», але позивачу достеменно відомо, що ці кошти за цільовим призначенням в інтересах доньки не використовуються. На його вимоги про надання звіту про цільове витрачання аліментів, в тому числі у письмові формі, відповідачка відповіді не надала. Не може з`ясувати цільове витрачання відповідачем сплачених позивачем коштів і служба у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві через перебування відповідачки у невідомому місці. Отже, враховуючи зазначене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, відповідно до вимог ст. 186, 192 СК України, до однієї гривні щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, в направленій до суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи за її відсутність до суду не зверталась. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку до наступного висновку. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1-2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 11.11.2003 р. по 28.05.2013 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу в них [INFO] народилась донька [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2013 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 05.03.2013 р. і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з довідки №654 від 27.02.2018 р. Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислуги років, з якої проводиться утримання аліментів згідно виконавчого листа №753/3709/13 від 22.01.2014 р. на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO]. Розмір нарахованої пенсії з січня 2017 р. по лютий 2018 р. складає 72583,92 грн., з яких відраховано за цей період аліментів в розмірі 18145,98 грн. Із інформації головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що 24.07.2017 р. о 19.32 год. [PERSON] та [PERSON] перетнули кордон України в аеропорту Бориспіль термінал D в напрямку м. Лондон, проте інформації про повернення в базі даних не виявлено. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно ч.2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що, приймаючи до уваги обов`язок позивача утримувати свою неповнолітню дитину [PERSON] , а також враховуючи, що позивач є пенсіонером, єдиним його доходом є пенсія, відповідачка з дитиною виїхала до м. Лондона 24.07.2017 р . і не повернулась до теперішнього часу, задовольнити позов частково, зменшивши розмір аліментів, які були стягнуті рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2013 року з 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття, в задоволенні решті частини вимог відмовити, оскільки позивачем не надано доказів недоцільного використання аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Частиною 2 ст. 4 Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з даної норми закону з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial