Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] (далі-заявник), діючи через свого представника, звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання без реєстрації [PERSON] , яка померла [INFO] разом із нею за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2005 року по день її смерті [INFO] . Заяву мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є заявник. [PERSON] з квітня 2005 року по день її смерті [INFO] проживала із заявником однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Весь цей час [PERSON] доглядала за бабусею, оскільки зважаючи на її похилий вік та стан здоров`я, вона потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті бабусі, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Сіденко І.В. не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно вона набуде у власність на підставі закону, так як бабуся проживала з нею однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. [PERSON] вважає, що є підстави для встановлення факту спільного проживання разом із нею [PERSON] без реєстрації місця проживання. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань не надала. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти заяви. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим місцем проживання є [ADDRESS] . Зазначив, що проживає із дружиною [PERSON] однією сім`єю з 1991 року, їхній шлюб зареєстрований у 2003 році. [PERSON] проживала разом з ним та [PERSON] з квітня 2005 року до дня її смерті, вони були пов`язані спільним побутом, проживала бабуся в одній із кімнат їхньої чотирикімнатної квартири. Його дружина [PERSON] була однією онукою померлої [PERSON] . Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] є онукою померлої [PERSON] . Померлу свідок знала приблизно з 1980 року, з квітня 2005 року онука забрала бабусю до себе. Свідок постійно спілкувалася з [PERSON] , також приходила до неї в гості, коли вона вже переїхала проживати до онуки. Проживали вони по [ADDRESS] . [PERSON] померла у 2010 році, її похованням займалася онука [PERSON] . Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] з весни 2005 року по день її смерті у 2010 році, проживала разом з онукою [PERSON] , яка забрала бабусю до себе. Зазначила, що вони були пов`язані спільним побутом, бабуся проживала в квартирі в окремій кімнаті. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку. Як встановлено, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.05.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області. За життя [PERSON] набула право власності на будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської селищної ради № 173 від 20.12.2005. Донькою [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.04.1980 Козелецьким рай бюро РАГС Чернігівської області, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 18.12.1956, Козелецьким райбюро РАГС Чернігівської області. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Донькою [PERSON] є [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.07.1993, Долинським районним відділом РАГС Кіровоградської області, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2003 року, відділом РАГС Чернігівського РУЮ Запорізької області. Відповідно до довідки № 08-06/2764 від 03.08.2020, виданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, [PERSON] проживала з 1968 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на день смерті зареєстрована одна. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.01.2021, інформація про наявність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Отже інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Так, факт спільного проживання заявника [PERSON] та померлої [PERSON] у період з квітня 2005 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , також, свідки підтвердили, що померла [PERSON] та заявник були пов`язані спільним побутом. Сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки факт спільного проживання підтверджується іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. В судовому засіданні також встановлено, що підтвердження факту спільного проживання необхідне заявнику для реалізації прав на спадкування майна, що залишилось після померлої бабусі, в позасудовому порядку заявник не має можливості підтвердити зазначений факт. Також, в судовому засіданні встановлено, що інші спадкоємці спадкового майна після смерті [PERSON] відсутні, що також знайшло своє відображення в Інформаційній довідці, наданій приватним нотаріусом. За таких обставин суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved