Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що він (позивач) знаходився у шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], та під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також вказав, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин з відповідачем, з весни, 2015 року вони припинили проживати однією сім'єю, відповідач почала зловживати спиртними напоями, утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, при цьому, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано, та крім того, даним рішенням суду було також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Окрім того, позивач зазначив, що після розірвання шлюбу з [PERSON] діти постійно проживають разом з ним (позивачем) та фактично повністю знаходяться на його утриманні, так як відповідач не виконує рішення суду та аліментів на утримання дітей не сплачує. Більш того, всі питання щодо виховання синів, їх розвитку також вирішує він (позивач) самостійно, а саме: забезпечує їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує їх належне утримання, а також належні умови для проживання, всебічного розвитку, одноособово займається їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, та, крім того, намагається компенсувати синам відсутність материнської уваги, відновити комфорт їх психологічного стану, при цьому, відповідачу з його (позивача) боку ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні з синами, разом з тим, відповідач з весни, 2015 року повністю припинила виконувати будь-які батьківські обов'язки, з дітьми не спілкується, фактично не здійснила жодної спроби зустрітися з ними, налагодити родинні стосунки, не вітає дітей з днем народження, не цікавиться їх здоров'ям, навчанням, розвитком, не надає допомоги на їх лікування та оздоровлення, при цьому, демонструючи свою байдужість до долі дітей, відповідач жодного разу не з'явилася до дошкільного навчального закладу, який відвідують діти, та які, в свою чергу, фактично не пам'ятають відповідача, як свою матір, не мають до неї родинних почуттів та не заперечують проти позбавлення її ([PERSON].) батьківських прав. З огляду на викладене вище, позивач вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню до дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 165 СК України, позивач просив позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого, та враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності редакцією Закону, суд продовжив розгляд зазначеної справи за правилами ЦПК України, в редакції Закону № 2147- VIII від 03.10.2017 року. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо дітей - малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Додатково позивач [PERSON] зазначив, що відповідач [PERSON], коли почала зловживати алкогольними напоями, могла на декілька днів зникати з дому, покинувши дітей, разом з тим ним здійснювалися спроби вилікувати алкогольну залежність [PERSON], однак це не давало позитивних результатів. Старша дитина - син [PERSON] ще згадує відповідача, в той час як молодший [PERSON] навіть її не пам'ятає. Крім того, вказав, що позов про позбавлення батьківських прав був поданий виключно в інтересах дітей. Крім того, представник позивача [PERSON] додатково пояснив, що влітку, 2017 року, після пред'явлення даного позову до суду відповідач [PERSON] приїжджала до своєї матері, однак дітей не відвідувала, при цьому, відповідач навіть зустрічалася із адвокатом з метою надання їй правової допомоги по даній цивільній справі, однак згодом знову зникла, крім того, зазначив, що відповідач веде асоціальний спосіб життя, створила нову сім'ю з іншим чоловіком, та постійного місця проживання не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом повідомлялася про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач, будучи обізнаною про наявність в провадженні суду зазначеного позову, за яким вона є відповідачем, що підтверджується поданою заявою від 22.08.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи, не скористалася наданим їй правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень чи заперечень проти позову, заявлення клопотань. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також представник зазначила, що сім'ю [PERSON] знають з 2014 року, у 2015 році батько дітей [PERSON] звертався до служби у справах дітей, з повідомленням про неналежну поведінку відповідача, яка уходить з дому, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя - на підставі чого представники Служби виїжджали за адресою проживання сім'ї [PERSON] та проводили профілактичну роботу з відповідачем, попереджали про наслідки. У 2017 році позивач звернувся до Служби з проханням надати відповідний висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей, надавши пакет документів, також позивач повідомив, що відповідач не проживає з сім'єю з 2015 року. Заслухавши позивача та в його інтересах представника, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, пояснення свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 липня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року, яке набрало законної сили 06.10.2015 року, - розірвано. Крім того, встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 02 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1573, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1158, при цьому, батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені: батько «[PERSON]» та мати «[PERSON]», також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року, яке набрало законної сили 06.10.2015 року по справі № 405/5293/15-ц, окрім іншого, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року, аліменти у розмірі 1/3 частини її (заробітку) на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме: до [INFO] року, після чого продовжити стягнення аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку [PERSON] до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до довідок про неотримання аліментів від 05.04.2017 року № 1215/8 та 1216/8, виданих Подільським ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року, та за період з 01.07.2016 року по 01.01.2017 року. Згідно з виконавчого листа № 405/5293/15-ц, який виданий 07.09.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме: до [INFO] року, після чого щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку [PERSON] до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до [INFO] року, починаючи з 16 липня 2015 року. Відповідно до довідки № 189 від 29 березня 2017 року, виданої [PERSON], [INFO], Квартальним комітетом № 2 Подільського району м. Кропивницького, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], яка не проживає за даною адресою з 01 квітня 2015 року. Діти знаходяться на утриманні батька. Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 69 «Кристалик» комбінованого типу від 15.03.2017 року № 8/01-14а, дітей [PERSON] та [PERSON], які відвідують ДНЗ № 69 м. Кропивницького, приводить до дитячого садка і забирає батько та бабуся дітей, які регулярно відвідують батьківські збори. Мати участі у виховному процесі дітей не приймає. За період перебування дітей в закладі, мама в садочок не приходила. Відповідно до довідки комунального закладу «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 року № 405, в районі обслуговування амбулаторії за адресою [ADDRESS] мешкає сім'я [PERSON]; батько [PERSON], [INFO], діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З 2015 року [PERSON] виховує дітей один, так як мати дітей [PERSON] залишила дітей і виїхала в Росію. З приводу захворювань дітей та профілактичних оглядів в амбулаторію звертався батько [PERSON], про що є записи в амбулаторних картках дітей. Крім того, факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, а також проживання її окремо від дітей [PERSON] та [PERSON], та проживання останніх та перебування їх на утриманні батька [PERSON] підтверджується письмовими заявами сусідів від 29.03.2017 року: [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], підписи яких засвідчені головою «Квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницького» [PERSON] При цьому, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що знайома з позивачем [PERSON] протягом 29 років, оскільки живуть по сусідству та товаришують весь цей час, при цьому, відповідач [PERSON] проживала не довго з [PERSON], у зв'язку з чим вона (свідок) з відповідачем достатньо добре не знайома, Вказала, що діти, а це двоє хлопчиків: [PERSON] 6-ти років та [PERSON] 4-ох років, проживають разом з батьком [PERSON], який здійснює догляд за дітьми, готує їм їжу, сам також займається домашнім господарством, та протягом останніх трьох років мати [PERSON] не проживає з дітьми та на теперішній час її місце знаходження та перебування не відоме, крім того, за час проживання з дітьми остання не досить добре доглядала за синами. Свідок також охарактеризувала відповідача як безвідповідальну особу, в той же час позивач [PERSON] є дуже відповідальним батьком, який самостійно займається вихованням, доглядом та харчуванням дітей. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству з позивачем [PERSON], також знайомий і з відповідачем [PERSON] Зазначив, що після народження другої дитини - сина [PERSON] відповідач [PERSON] почала вживати алкогольні напої, а три роки тому назад покинула дітей на батька - позивача по справі, та на даний час її місцезнаходження не відоме, при цьому, діти проживають з батьком [PERSON], якому у вихованні дітей також інколи допомагають брат позивача та бабуся дітей, мати відповідача. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 24.04.2017 року № 2239/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.04.2017 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено, що шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року. Згідно з довідкою квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницький від 29.03.2017 року № 189, діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком [PERSON] по [ADDRESS] Мати дітей [PERSON] з 01.04.2015 року за вказаною адресою не проживає. Діти знаходяться на утриманні батька. У своїх письмових заявах громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують, що мати дітей зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя, у 2015 році пішла з дому, покинувши малолітніх дітей на чоловіка. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 69 «Кристалик» комбінованого типу від 15.03.2017 року № 7/01-14а, дітей [PERSON] та [PERSON] приводить до дитячого садка і забирає батько, який регулярно відвідує батьківська збори. Мати участі у виховному процесі дітей не приймає, до садочку не з'являється. За довідкою комунального закладу «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 року № 405 з приводу захворювань або профілактичних оглядів дітей [PERSON] та [PERSON] до медичної установи звертається їх батько [PERSON] Мати [PERSON] покинула сім'ю у 2015 році. Згідно з довідкою про неотримання аліментів Подільського ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області від 05.04.2017 року № 1215/8, 1216/8, [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 01.07.2017 року. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої (неповнолітньої) дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON], позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, залишила дітей, разом з ним (позивачм) та, проживаючи окремо від них, самоухилилася від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, здоров'ям, розвитком, підготовкою до навчання, не приймає будь-якої участі у вихованні та житті дітей, в свою чергу, він (позивач) не перешкоджав відповідачу у її спілкуванні з дітьми, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання відповідача матері дітей виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дітей. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дітей, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дітей, поваги до їх гідності, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, так як іншого під час судового розгляду справи, - не встановлено, за відсутності, при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у їх вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дітей, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дітей. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги на утримання дітей, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною, разом з тим, зазначені складові батьківських обов'язків відповідачем не виконуються. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому, під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], яка є матір'ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність її (відповідача) вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved