Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

\~Хорольська міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~про знесення\~самочинно побудованої\~споруди,\~посилаючись на\~ту обставину,\~що відповідач\~ [PERSON] без\~дозволу та\~відповідного погодження\~ побудував\~на прибудинковій\~території земельної\~ділянки \~будинку по\~ [ADDRESS] некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи. Відповідач не\~має ніяких\~дозвільних та\~відповідних узгоджувальних\~документів на\~будівництво некапітальної\~металевої споруди,\~яка має\~ознаки некапітальної\~споруди гаража\~розміром 6,30\~х 4,05\~м.\~розміщеної на\~ґрунті без\~замощення основи\~на \~прибудинковій території\~ділянки \~будинку по\~ [ADDRESS] . Оскільки земельна ділянка, на якій відповідач самовільно побудував некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи, належить органу місцевого самоврядування Хорольській міській раді , то відповідно дозвіл на проведення будівництва повинен бути виданий Хорольською міською радою. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 21.08.2018р. №184 «Про розгляд клопотання членів правління кооперативу «Берізка» ( з змінами внесеними рішенням виконавчого комітету міської ради від 18.09.2018 року №203) зобов"язано гр. [PERSON] демонтувати до 28 вересня 2018 року самовільно збудовану некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в [ADDRESS] . Актом комісії Хорольскої міської ради від 01.10.2018 року «Про перевірку стану виконання гр. [PERSON] рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 21 серпня 2018 року №184 (з змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради від 18 вересня 2018 року №203)» було встановлено, що гр. [PERSON] не виконав рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 21 серпня 2018 року №184 (з змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради від 18 вересня 2018 року №203», а саме не демонтував самовільно збудовану некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в [ADDRESS] без дозвільних документів у встановлений термін до 28 вересня 2018 року. Поскільки на даний час відповідач нічого не зробив і не провів демонтажу самочинно збудованої некапітальної металевої споруди, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в [ADDRESS] , а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. І . Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Хорольської міської ради Полтавської області - Бибик В.В. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. Оскільки відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду (а.с.14-15) було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] без\~дозволу та\~відповідного погодження\~ побудував\~на прибудинковій\~території земельної\~ділянки \~будинку по\~ [ADDRESS] некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи. Відповідач не\~має ніяких\~дозвільних та\~відповідних узгоджувальних\~документів на\~будівництво некапітальної\~металевої споруди,\~яка має\~ознаки некапітальної\~споруди гаража\~розміром 6,30\~х 4,05\~м.\~розміщеної на\~ґрунті без\~замощення основи\~на \~прибудинковій території\~ділянки \~будинку по\~ [ADDRESS] . ІV. Оцінка Суду. За змістом статті 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 116 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом «б» частини першої статті 90 Земельного кодексу України чітко передбачено, що власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. При цьому частина 2 статті 90 Земельного кодексу гарантує, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Від так, оскільки рішенням Хорольської міської ради земельна ділянка у власність або користування відповідачу не надавалась, він користується самовільно захопленою земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Хорол, встановивши на ній самочинно збудовану споруду ( гараж) без належного на те дозволу. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування є обов`язковими до виконання усіма підприємствами, установами, організаціями і громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Статтею 413 Цивільного кодексу України передбачено підстави виникнення права користування чужою земельною ділянкою для забудови, а саме, власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Згідно з статтею 152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. А статтею 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статті 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, державою створенні правові основи по захисту прав власників земельних ділянок у випадку їх порушення іншими особами, зокрема і в ситуаціях зайняття частини земельної ділянки або її протиправного використання не власником, що досліджується в даному конкретному випадку. Також слід звернути увагу, що виходячи із загальних правил доказування в цивільному процесі, які ґрунтуються на статтях статей 12, 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Важливим є те, що, в даних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність обставин, які підтверджують, що на його земельній ділянці існує самочинно збудована споруда ( гараж), про що він повинен надати докази, при цьому відповідач має зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень і спростовують данні обставини. Із вказаних положень Закону прослідковується правило про те, що «хто стверджує, той і доводить». А відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК). Отже, проведений аналіз доказів наданих сторонами свідчить, що докази позивача є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність обставин, що порушують його права. Зокрема Актом комісії Хорольскої міської ради від 01.10.2018 року «Про перевірку стану виконання гр. [PERSON] рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 21 серпня 2018 року №184 (з змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради від 18 вересня 2018 року №203)» (копія додається) було встановлено, що гр. [PERSON] не виконав рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 21 серпня 2018 року №184 (з змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради від 18 вересня 2018 року №203», а саме не демонтував самовільно збудовану некапітальну металеву споруду, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в [ADDRESS] без дозвільних документів у встановлений термін до 28 вересня 2018 року. На даний час відповідач нічого не зробив і не провів демонтажу самочинно збудованої некапітальної металевої споруди, яка має ознаки некапітальної споруди гаража розміром 6,30 х 4,05 м. розміщеної на ґрунті без замощення основи на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в [ADDRESS] , . Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Будівництво відповідач провів без дозволу землекористувача, тобто, без виділення земельної ділянки, без проекту та без дозволу, отже вони є самочинним будівництвом. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.. Всі намагання міської ради вирішити всі спірні питання добровільно з відповідачем, не дали результату. Це також підтверджується листами Хорольської міської ради від 26.07.2018 року №1075/03-03 (кооперативу «Берізка») та 26.07.2018 року №1074/03-03 ( [PERSON] ) щодо розгляду колективного звернення ( а.с. 57-59). З іншої сторони відповідачем будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги не надано. Таким чином, в даних правовідносинах порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, згідно із платіжним дорученням № 402 від 14.09.2018 року (а.с.1) було оплачено 1841 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Вищевикладене свідчить про те, що позивачем доказані обставини, на які він посилається, тому позов належить задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved