Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач 02.07.2021 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 20\~000 грн. щомісячно, також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 15\~000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що за час перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю та батько не бере участь в утриманні дітей. Відповідач працює моряком, середній ринковий розмір його заробітної плати становить 10\~000 доларів США. Ухвалою суду від 05.07.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.08.2021 року. У судове засідання 04.08.2021 року учасники справи не з`явилися, ухвалою суду від 04.08.2021 року задоволено клопотання про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 06.09.2021 року. У судовому засіданні 06.09.2021 року представник позивача [PERSON] просила надати час для ознайомлення з доказами, що надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів. Суд задовольнив клопотання та відклав розгляд справи на 29.10.2021 року. Сторони у судове засідання 29.10.2021 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. [PERSON] подав заяву, якою просив провести розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити частково, а саме по 5000 грн. на дитину стягувати аліменти. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача витрати на правому допомогу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року у справі №522/2063/19 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Капітаном Одеського морського порту 30.04.2026 року видано посвідчення особи моряка [PERSON] серії [NUMBER] , строком дії до 30.04.2026 року (а.с.221). З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] 07.01.2020 виїхав за межі території України та повернувся лише 13.08.2020 року (а.с.118). Рахунки, якими користується відповідач відкриті у АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок\~обох батьків\~утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що вона та її представники подавали докази того, що батько дітей працевлаштований моряком та отримує гідну заробітну плату, втім зовсім не надали ніяких доказів з приводу витрат, які здійснюються на дітей. В матеріалах справи відсутні будь-які докази відвідування дітьми школи, гуртків, додаткових занять та ін. Про витрати, які здійснюються на дітей не вказано і в позові. При визначенні розміру аліментів в основу полягає не розмір доходів батька, а необхідна сума для гармонічного розвитку дитини. Крім того, суд враховує, що батьки мають виховувати та забезпечувати дітей однаково, в рівній мірі. Відповідачем, в свою чергу, не доказано перебування на його утриманні інших утриманців. Тому, враховуючи рекомендований розмір аліментів, вимоги позивача та відповідача суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5000 грн., на одну дитину, тобто 10\~000 грн. на обох дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 908 грн. Щодо витрат на правову допомогу, суд відзначає наступне. [PERSON] 12 квітня 2021 року уклала договір №12-04/21 про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Юріс Феррум», відповідно до п.4.1 якого загальна сума гонорару за цим Договором становить 20\~000 грн. без ПДВ, що включає 15\~000 грн. за надання правової допомоги в судді першої інстанції та 5\~000 грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції (а.с.61-62). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Детальний опис робіт здійснених адвокатським об`єднанням чи адвокатами до матеріалів справи не долучений, підстави для складення адвокатських запитів до банків, судом не встановлені, адже очевидно що банківські установи відповідають про банківську таємницю та не інформують по суті запиту. Тому, за відсутності належних складових для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про відмову у стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial