Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2009 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно, але не більше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 28.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. З 17.06.2017 року законодавством встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позивач вважає, що необхідно провести до нарахування не виплачених аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 20% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з 17.06.2017 року до подання позову про збільшення аліментів на дитину до суду, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з вказаним позовом. 03.04.2020 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні. 28.04.2020 року через канцелярію суду представником відповідача [PERSON] - адвокатом Черняком А.Л. до матеріалів справи надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1109,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову про збільшення розміру аліментів на дитину. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно і належним чином, у позовній заяві просила суд провидити розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник - адвокат Черняк А.Л. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно і належним чином, від останнього через канцелярію суду надійшла заява, в якій просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 часки усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати набуття законної сили рішення про зміну розміру аліментів на дитину, а також розгляд справи провидити за його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке було видане 31.10.2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 691, сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2009 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2009 року та до часу повноліття дитини. Згідно копії свідоцтва про шлюб позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 06.12.2010 року та почала носити прізвище [PERSON] . Позивач вказує, що стягнутої рішенням суду від 18.09.2009 року суми аліментів у розмірі 600 грн. не вистачає на утримання дитини, відповідач додаткової допомоги на утримання не надає, розмір аліментів визначений рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова менший за розмір встановлений законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії заочного рішення від 19.06.2012 року мирового судді судової ділянки № 115 Абинського району Краснодарського краю РФ з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 4000 рублів щомісячно, на користь його матері [PERSON] .. Відповідно до копії трудової книжки відповідача [PERSON] він офіційно не працевлаштований з 31.03.2017 року. Враховуючи те, що визначений рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2009 року, розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом, недостатнім для утримання дитини, тобто матеріальний стан позивача змінився, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, а також сплату аліментів відповідачем на утримання матері, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимоги позивача в частині проведення до нарахування не виплачених аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з 17.06.2017 року до подання позову про збільшення аліментів на дитину до суду, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав. Згідно ст. 191 СК УКраїни, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до роз"яснень постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" п. 17 зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В пункті 23 постанови зазначено, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial