Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

11 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які стягуються за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2011 року з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову зазначила. що матеріальне становище позивача погіршилось у зв`язку із звільненням з основного місця роботи, а також у зв`язку із подорожчанням продуктів харчування, одягу, ліків, шкільного приладдя та товарів загального вжитку. Потреби дитини значно зросли, оскільки вона навчається у загальноосвітній школі та додатково відвідує хореографічний гурток. Доходів позивача не вистачає для забезпечення потреб дитини в повній мірі. Розмір аліментів, який визначений судом, недостатній для належного утримання дитини. 01 лютого 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. (а.с.30) 26 лютого 2019 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] від 11.01.2019. Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, [PERSON] зазначив, що має неповнолітню дитину від першого шлюбу, на яку також сплачує аліменти за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2008. Крім того зазначив, що має кредит в сумі 9537 грн 00 коп., який сплачує щомісячно. Його батьки є пенсіонерами, яким він також періодично допомагає. В мотивувальній частині відзиву відповідач зазначив, що згодний на сплату аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в прохальній же частині відзиву просить відмовити позивачу у повному обсязі.(а.с.31-36) 22 березня 2019 року на відзив на позовну заяву [PERSON] до суду подала відповідь на відзив відповідача, в якому наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив зазначила, що все вказане відповідачем є недоведеним і бездоказовим. Так як відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а лише за рішенням суду та не приймає участі у вихованні дитини, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. (а.с.43,44) 02 квітня 2019 року [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.(а.с.52,53) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 26 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 липня 2016 року Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] народилася [INFO] про що 06 серпня 2010 року складено відповідний актовий запис №428 та батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.7) Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03 липня 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 липня 2018 року про що 30 липня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області складено відповідний актовий запис №129. Після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.8) З довідки №147 від 10 грудня 2018 року виданою виконавчим комітетом Каліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою. За даною адресою зареєстровані також її мати [PERSON] та дочка [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Як вбачається з рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , початок стягування аліментів 12 червня 2008 року. (а.с.33) З довідки №178 від 29 березня 2019 року Шосткинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції вбачається, що заборгованість по аліментам по виконавчому листу №2-215 від 03 липня 2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 29.03.2019 року відсутня. (а.с.54) У відповідності до положень ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 квітня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів 26 жовтня 2011 року, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; та згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень) та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). У зв`язку з вищезазначеним, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. Дослідивши доводи відповідача, матеріали справи, виходячи з справедливих й розумних критеріїв, беручи до уваги, що відповідач, є батьком малолітньої дитини, і як батько, він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, і є обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Враховуючи, що заявлений розмір аліментів в силу частини 2 статті 182 СК України є мінімальним гарантованим розміром аліментів, а відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він на належному рівні матеріально утримує дочку та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 141, 150 СК України, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved