Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачем послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідачі належним чином не вносять плату за надані їм послуги. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з грудня 2006 року по липень 2020 в сумі 52 905 грн. 01 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою від 22.04.2021 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою від 14.06.2021 року залучено до участі у справі співвідповідача - [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, оскільки [PERSON] не проживає та не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , при цьому є власником ј вказаної квартири з травня 2015 року. [PERSON] договорів з Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» не укладав, він не є споживачем комунальних послуг. Просила застосувати строк позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику, яка просила розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги визнав частково. Просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість споживача за централізоване опалення за період грудня 2006 року по липень 2020 року складає 52 905 грн. 01 коп. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №238361372 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-213 від [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частина квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-214 від [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частина вказаної квартири. Відповідно до Акту від 27.08.2021 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Моноліт -14» [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також згідно з статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання » споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.ст. 253,261 ЦК Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заборгованість за період з грудня 2006 року по липень 2020 в сумі 52 905 грн. 01 коп. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого 257 ЦПК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з серпня 2017 року. За період часу з серпня 2017 року по липень 2020 року заборгованість споживача послуг становить 30 317 грн. 38 коп., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в саме такому розмірі. Що стосується доводів представника відповідача про те, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] та не укладав договір про укладання договір про надання житлово-комунальні послуги, суд виходить з наступного. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Судами встановлено, що сторони є співвласниками квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягнення на користь позивача в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору пропорційно задоволених вимог в сумі 1204,55 грн. по 602,28 грн. з кожного.

Outcome: partial