overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , тобто до [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, рішенням Баранівського районного суду Житомирської області 03.11.2014 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини , на даний час не працює інших дітей не має, аліменти нікому не виплачує, тому вона звернулася до суду і просить стягнути аліменти відповідно до ст. 180 СК України . В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, згідно позовної заяви , вона просить суд розглянути справу у її відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. При цьому він подав заяву про розгляд справи у його відсутності , де пред»явлені до нього вимоги він визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню . У свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці , він пред»явлені до нього вимоги визнав повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 16 січня 2013 року виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис за № 2, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з нею, стягнути судові витрати понесені із сплатою судового збору. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що протягом останнього року вона з відповідачем не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння ображає і принижує її. На її прохання змінити поведінку відповідач не реагує, а тому вона прийшла до висновку , що їх сім'я розпалася, на примирення вона не згідна. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився і повідомив про причину неявки , про час та місце рогляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивач згідно заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач ніяких заперечень щодо пред"явлених вимог не надав суду, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дитини відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO], на проживання для позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 14 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області за № 45; неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~\~ залишити на виховання для неї до\~\~ його повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що\~в лютому 2014 року вони припинили шлюбні відносини . Причиною розпаду\~ їхньої сімї\~ є те, що вони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного у звязку з чим\~ між ними часто виникають сварки. Міри, які вони приймали для примирення , позитивного результату не дали і вони прийшли до висновку, що шлюб між ними необхідно розірвати. В судове засідання позивачка \~[PERSON]\~ \~\~не \~з"явилась, \~подала \~\~до суду \~заяву \~про \~розгляд \~справиу \~\~її \~відсутності, де \~вона \~позовні \~вимоги \~підтримала. Відповідач \~[PERSON] \~в судове засідання \~не \~з"явився і \~не \~\~повідомив \~про причину \~неявки, про час \~та \~місце \~рогляду \~справи \~\~\~він \~повідомлений \~належно, що підтверджується \~ розпискою про отримання судової повістки. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивачка згідно її заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] \~\~обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає,\~ \~відповідач \~ніяких \~заперечень щодо \~пред"явлених \~вимог \~не \~надав суду, \~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про дитину \~відсутній, суд залишає неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~на проживання для позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

17 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Просить стягнути борг за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2019 року в розмірі 4852,31 гривні та витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 гривні. В судове засідання представник позивача не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримав повністю. Зазначила, що відповідачі є абонентом ВК ЖРЕП з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та мають особовий рахунок № [NUMBER] . З 22 червня 1999 року відповідач [PERSON] є власником даної квартири. Також в квартирі зареєстровані члени її сім"ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань щодо вчасно оплати наданих послуг, у останніх утворилася заборгованість за період з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2019 року в розмірі 4852,31 грн. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направили. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у квартири [ADDRESS] , також вони користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються заявником згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно договору купівлі - продажу квартири від 22 червня 1999 року квартира [ADDRESS] є власністю [PERSON] . Будинок [ADDRESS] віднесений до державного житлового фонду та знаходиться в управління ВК ЖРЕП. Позивач виконує свої обовязки з надання житлово-комунальних послуг. Рішеннями виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 червня 2009 року №155, від 20 травня 2015 року №94, від 16 травня 2016 року №95, затверджені тарифи послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. (а.с.12,13,14). З розрахунку заборгованості за надання житлово-комунальних послуг слідує, що заборгованість відповідачів за спірний період становить - 4852,31 грн. ( а.с.4-10). Розмір заборгованості відповідачами не спростований. Таким чином заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1921 грн. в дольовому порядку по 480,25 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

17 липня 2015 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №952 В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем - [PERSON] [INFO], громадянина України, зареєстровано шлюб 02.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №952. Після укладення шлюбу фактично проживали з відповідачем у Російській Федерації в м. Санкт Петербург [ADDRESS]. Спільне життя з [PERSON] не склалося. Оскільки під час спільного проживання він неодноразово її ображав. За час спільного проживання, що з відповідачем мають абсолютно різні погляди на сімейне життя. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливі оскільки шлюбні стосунки припинилися. Шлюб носить лише формальний характер, і примирення не можливе. Сімя фактично розпалась. Ні майнових спорів ні дітей не мають. Вважає, що шлюб за таких обставин необхідно розірвати . В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити, а також не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями "Укрпошти", однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивача в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.08.2013 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №952, від шлюбу дітей не мають по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратив почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом тривалого часу не підтримуються, та остаточно припинені. Позивач вважає неможливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

17 листопада 2014 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ "Дельта Банк" посилався на те, що 29.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №005-16502-290911, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 5 000 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 5 624,38 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №005-16502-290911, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 5 000 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 5 624,38 грн., що складається з тіла кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 5 624,38 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

17 лютого 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до відповідачки [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідачка відповідно до кредитного договору від 04 серпня 2007 року отримала кредит. Щомісячно [PERSON] повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідачка неналежним чином виконувала своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, тому просить стягнути з неї відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 6 039,15 грн. В позовній заяві представник позивача просить розглядати справи без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні з позовом згідна. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Дельта» ( змінило назву на публічне акціонерне товариство (ПАТ) „Дельта банк") та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідачка [PERSON] не виконала вимоги договору і не сплатила всіх встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві борг з кредиту в сумі 3171,85 грн., відсотки в сумі 1166,39 грн., комісії в сумі 1700,91 грн. - всього 6039,15 боргу за договором кредиту. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, розрахунком боргу за кредитним договором, кредитним договором від 04 серпня 2007 року, тарифним пакетом «Класичний», анкетою клієнта, статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідачка [PERSON] порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

17 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 01). \~ Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивача надійшла заява, в якій він підтримує позов і просить розглянути справу у його відсутність. Від відповідачки надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Гончар". Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.01.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, (актовий запис № 01). Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~\~ Позивачка бажання змінити своє прізвище після розлучення не виявила. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

17 травня 2018 року лікар-психіатр 5-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару, яка 16.05.2018 року, за направленням лікаря-психіатра ПОПНД [PERSON], була госпіталізована до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева з діагнозом "Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом особистості, стадія загострення». 17.05.2018 року хвора оглянута комісією лікарів-психіатрів та встановлений діагноз "Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, стадія загостерння» визнано доцільною стаціонарне лікуванні в умовах ПОКПЛ. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева просив задовольнити заяву, визнати доцільною примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування хворої [PERSON]. Прокурор наполягає на задоволенні заяви. Хвора [PERSON] приймала участь у судовому засіданні, однак усвідомлено давати пояснення, за станом здоров"я, не могла. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] з 2003 року неодноразово лікувалась в ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева, остання госпіталізація з 25.11.2017 року по10.01.2018 року. 16.05.2018 року [PERSON] госпіталізована на стаціонарне лікування у ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом особистості, стадія загострення ». 17.05.2018 року оглянута комісією лікарів - психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, стадія загостерння» та враховуючи наявність у хворої тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе (закривалася в квартирі, відмовлялася від їжі та води), госпіталізація до психіатричного стаціонару визнана доцільною ( а.с.2 зворот - 3). Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наявність висновку лікарів психіатрів про необхідність лікування хворого тільки в стаціонарних умовах, відсутність освідомленої згоди хворої [PERSON], суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved