Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

02 травня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася [PERSON] до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будником з господарськими будівлями та спорудами. який знаходяться за адресою: [ADDRESS] , придбаного за договором купівлі-продажу, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 21 серпня 2002 року і зареєстрованим на Миргородській товарній біржі відповідно протоколу біржових торгів № 229 від 21 серпня 2002 року, реєстраційний № Т-229д. В огрунтування позову вказувала, що 21 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила будинковолодіння, яке в цілому складалося з житлового будинку, сараїв, погребу, колодязя та огорожі, що знаходилося за адресою: [ADDRESS] . Договір було укладено та зареєстровано на Миргородській товарній біржі відповідно протоколу біржових торгів № 229 від 21 серпня 2002 року, реєстраційний № Т-229д ( п. 5.3. та 5.5 Договору) і на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» він не підлягав нотаріальному посвідченню. Відповідно до умов договору (п. 3.2.) [PERSON] , як покупець, сплатила продавцю вартість будинку, обумовлену договором, в день укладення договору, а продавець в свою чергу, в цей же день звільнив її і передав її у власність (п. 3.1.), що ніколи ніким не заперечувалося. Відповідно до положень ст. 227 ЦК УРСР (чинного на той час) 21 серпня 2002 року зазначений будинок був зареєстрований в ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» за [PERSON] (реєстрова книга № 1, реєстровий № 31 від 21.08.2002 р). Продавець після продажу будинку знявся з реєстраційного обліку в ньому. Сторони по Договору жодних претензій один до одного протягом більше 16 років не мали і не мають. Обидві сторони Договору повністю виконали його. В 2019 році при з`ясуванні питання про можливість розпорядитися власністю [PERSON] дізналася, що в зв`язку з набранням чинності Цивільним кодексом України з 1 січня 2004 року договір купівлі- продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду. Рішенням виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради № 41 від 29.07.2016 року «Про зміну поштової адреси» змінено поштову адресу житлового будинку, з [ADDRESS] . Ухвалою судді від 08 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Залучено в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Ухвалою суду від 26 червня 2019 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. [INFO] [PERSON] померла. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа - [PERSON] до залучення до участі у справі правонаступників померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 09 липня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа - [PERSON] - поновлено. Витребувано з Першої Миргородської державної нотаріальної контори інформацію про наявність чи відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа - [PERSON] правонаступників позивача [PERSON] , померлої [INFO] , - [PERSON] та законного представника неповнолітньої доньки померлої, [PERSON] - [PERSON] . Витребувано у Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Матвєєнко Вікторії Олексіївні копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 18 серпня 2020 року [PERSON] та законним представником неповнолітньої доньки померлої, [PERSON] - [PERSON] подано заяву про зміну підстав позову Обгрунтовуючи заяву вказували, що [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема і на спірний будинок, який знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину в установленому законом порядку прийняли позивачі. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В. О. від 29 липня 2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення біржового договору. В зв`язку з наведеним відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтв про право на спадщину і позивачі змушені ставити вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві. Законний представник позивача неповнолітньої доньки померлої, [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 150). Представник відповідача Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника, заперечено проти позову не має (а.с. 148). Третя особа [PERSON] судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 146) Заслухавши позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. 21 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила будинковолодіння, яке в цілому складалося з житлового будинку, сараїв, погребу, колодязя та огорожі, що знаходилося за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10). Договір було укладено та зареєстровано на Миргородській товарній біржі відповідно протоколу біржових торгів № 229 від 21 серпня 2002 року, реєстраційний № Т-229д ( п. 5.3. та 5.5 Договору) і на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» він не підлягав нотаріальному посвідченню. Відповідно до умов договору (п. 3.2.) 21 серпня 2002 року будинок був зареєстрований в ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» за [PERSON] (реєстрова книга № 1, реєстровий № 31 від 21.08.2002 р). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 серпня 2007 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.02.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 червня 2013 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради № 41 від 29.07.2016 року «Про зміну поштової адреси» змінено поштову адресу житлового будинку, з [ADDRESS] (а.с. 25). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2019 (а.с.62). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема і на спірний будинок, який знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації наданої Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Матвєєнко В.О. заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала [PERSON] , дочка померлої [PERSON] спадщину прийняла фактично, згідно ст. 1268 ЦК України. [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини (а.с. 84). Батько [PERSON] , [PERSON] відповідно до заяви відмовився від прийняття спадщини (а.с. 83). Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В. О. від 29 липня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення біржового договору (а.с. 84). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за заповітом , і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З правової позиції, висловленої Верховним Судом, при розгляді справи № 6-66цс13, слідує, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Враховуючи те, що спірний житловий будинок придбаний 21 серпня 2002 року, суд, розглядаючи спірні правовідносини, керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР та Законом України " Про власність». Згідно ст.128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.153 ЦК України (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі- продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією стороною є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. За статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з приписами частини 1 статті 47 ЦК УРСР, недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору сторонами досягнуто всіх істотних умов, договір виконано сторонами у повному обсязі, тому [PERSON] , в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення сторонами спірної угоди, громадянин набуває права власності внаслідок укладення угод, не заборонених законом. Оскільки померлою [PERSON] укладена угода, яка не суперечить закону, вона була власником придбаного майна. Враховуючи вищевикладене необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності по Ѕ (одна друга) частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачами при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved