Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюк В.С., у якому просив судвизнати виконаними належним чином та в повному обсязі зобов'язання Позивача перед Відповідачем за Кредитним договором, визнати припиненими Кредитний договір, Іпотечний договір і Договір поруки та зняти заборону на відчуження іпотечного майна й виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження цього майна. Представник позивача просила суд проводити судове засідання без фіксації судового процесу. Подала заяву, в якій зазначила, що Відповідач зловживає своїми правами, наданими йому Цивільно-процесуальним кодексом України у зв'язку з чисельними клопотаннями Відповідача про перенесення слухання справи на іншу дату та неявкою Відаповідача у судові засідання. Просила розглянути справу за наявними матеріалами у справі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідачем подано клопотання про перенесення слухання справи на іншу дату у зв'язку з проведенням ліквідації Відповідача. Суд вирішив визнати причини неявки Відповідача у судове засідання неповажними та розглянути справу за відсутністю представника Відповідача. Будь-яких запереченнь або пояснень з приводу позовних вимог Позивача Відповідачем до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: 26 вересня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 16к-372, за яким Позивачу були надані кредитні ресурси на загальну суму 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних, які вона зобов'язалася повернути у строк до 26 вересня 2028 р. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по Кредитному договору , між Позивачем та Банком, 26.09.2008 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Юрасовою А.М. зареєстрований в реєстрі під № 2659, за яким [PERSON] передала в іпотеку Відповідачу квартиру під [ADDRESS] Також, в якості забеспечення повернення кредитних коштів 26.09.2008 р. між Відповідачем, Позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1672/08, за яким останній виступив поручителем по кредиту. 31.01.2013 р. між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, якою були внесені певні зміни до п. 3.2., п. 4.3. та п. 7.8. Кредитного договору та доповнено його п. 6.3. та п. 7.10. Як пояснила представник Позивача, у зв'язку з настанням кризи світової фінансової системи та значним зростанням курсу долара США по віношенню до національної валюти України - гривні, Позивач перебувала у вкрай скрутному матеріальному становищі, у зв'язку з чим в неї виникли певні труднощі у своєчасному погашенні кредитної заборгованості. З метою зменшення фінансового навантаження та врегулювання з Відповідачем питання погашення виниклої кредитної заборгованості була проведена реструктуризації заборгованості за Кредитним договором. З урахуванням цього, 20.11.2014 р. між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода № 2 до Кредитного договору. Як вбачається з п. 1.1. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, в термін до 26.09.2014 р. Позивач повернула Банку отримані у фактичне користування кредитні ресурси у розмірі 38 000, 00 доларів США (Тридцять вісім тисяч доларів, 00 центів). Пунктами 1.2. та 1.3. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору встановлено, що залишок кредитних ресурсів у суммі 9 082, 79 доларів США (Дев'ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів), Позивач зобов'язана повернути у наступному порядку: - протягом перших 23 місяців дії цієї Додаткової угоди, починаючи з грудня 2014 р. та закінчуючи жовтнем 2016 р. включно погашення фактично отриманих Позичальником кредитних коштів не здійснюється; - починаючи з 24 місяця дії цієї Додаткої угоди, тобто починаючи з 01.11.2016 р. та закінчуючи 20.11.2016 р. включно погашення фактично отриманих Позичальником кредитних коштів здійснюється у розмірі не менш 9 082, 79 доларів США (Дев'ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів). Також, відповідно до п. 1.4. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору за користування залишком кредитних ресурсів у сумі 9 082, 79 доларів США (Дев'ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів) Позичальник зобов'язується щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати Банку відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, виходячи із наступних розмірів процентних ставок: - по процентній ставці 3 % річних - протягом перших 24 місяців дії Додаткової угоди, починаючи з дати укладення цієї Додаткової угоди та закінчуючи 20 листопада 2016 р. включно; - по процентній ставці 14, 49 % річних - починаючи з 25 місяця дії цієї Додаткової угоди, тобто починаючи з 21 листопада 2016 р. Судом встановлено, що з боку Позивача усі умови Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору виконані своєвчасно та у повному обзязі. Позивачем сплачена сума боргу за залишком виданих їй кредитним ресурсам у розмірі 9 082, 79 доларів США (Дев'ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів) та сплачені відсотки за користування кредитними ресурсами відповідно до вимог п. 1.3.2. та п. 1.4. вищезазначеної Додаткової угоди., що підтверджується копіями квітанцій за період з 09.12.2014 р. по 15.11.2016 р. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи та доданими до позову платіжними дорученнями усі платежі по сплаті боргу та відсотків за користування кредитними ресурсами здійснювалися Позивачем своєвчасно у строки, що встановлені Додатковою угодою № 2 до Кредитного договору, тобто щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця. З боку Позивача не було жодного прострочення термінів сплати боргу та відсотків за користування кредитними ресурсами, сплата грошових коштів здійснена Позивачем своєвчасно та у повному обсязі. Таким чином, станом на дату звернення Позивача до суду з даним позовом заборгованість по сплаті боргу та відсоткам за користування кредитними ресурсами по Кредитному договору у [PERSON] відсутня. Судом з'ясовано, що Позивач неодноразово письмово звертався до Відповідача з метою отримання довідки про закриття кредиту та зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що передано в іпотеку Банку, однак, Відповідач відмовив, посилаючись на що деякі платежі по сплаті відсотків, здійснені [PERSON] 09 та 10 числа місяця у національній валюті після їх перерахування у валюту кредиту несвоєвчасно були зараховані банком на рахунки, відкриті Позивачу для погашення кредиту. Але, як зазначив Позивач, таке несвоєвчасне зарахування грошових коштів, що внесені нею для погашення відсотків у національній валюті 10 числа місяця (тобто в терміни, що передбачені умовами додаткової угоди № 2 до Кредитного договору) відбулося не з її вини та поза її волею. Кошти вона вносила своєвчасно та у повному обсязі. Позивач пояснив, що у звязку зі значним зростанням курсу долара США по віношенню до національної валюти України - гривніу 2015 році та діфіцитом долара США в пунктах обміну валют, у Банку діяла программа, за якою позичальникам дозволялося здійснювати погашення заборгованості по валютним кредитам за льготним курсом, який встановлювався Банком. Для цього, Банк приймав платежі у гривні, в подальшому, на підставі заяв клієнтів купував іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України та перераховував куплену іноземну валюту на поточні рахунки клієнтів, що відкриті у Банку в іноземній валюті з подальшим перерахуванням цих коштів на погашення кредиту. При цьому, клієнтам Банку, яки повинні здійснювати оплату по кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в строк до 10 числа поточного місяця, дозволялося здійснювати такі платежі в строк до 17 числа поточного місяця і це не вважалося простроченням платежу. Судом прийнято до уваги, що по деяким платежам, що здійснені Позивачем у 2015 р.-2016 р. заяви на купівлю Банком іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку прийняті Відповідачем, а саме 09 або 10 числа місяця, в якому здійснювалося погашення заборгованості за кредитом, тобто датою, коля вона фактично вносила кошти для погашення кредиту. Судом встановлено, що усі умови, що передбачені Додатковою угодою № 2 до Кредитного договору, в тому числі п. 1.3.2. та п. 1.4. цієї Додаткової угоди Позивачем виконані своєвчасно та у повному обсязі. При цьому, суд приймає до уваги доводи Позивача, що виконання [PERSON] зобов'язаннь за вищевказаною Додатковою угодою до Кредитного договору прийнято кредитором. Банк, приймаючи від Позивача наступні платежі по погашенню кредитної заборгованості не висловив жодних претензій щодо несвоєвчасного надходження коштів на рахунки погашення заборгованості по кредиту за попередніми здіснененими нею платежам. Оскільки Відповідач заперечує факт своєвчасного виконання Позивачем зобов'язаннь по Кредитному договору, чим порушує її законні права та інтереси, Позивач звернулася до суду з даним позовом. У статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обо'язок, а кредитор прийняти його особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. З урахуванням цього, юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Згідно частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави. Відповідно до ст. 3 та ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Однією з підстав припинення іпотеки є: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Як вбачається з п. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забеспеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, в наслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки зоб'язання за Кредитним договором з боку Позивача є виконаними, в наслідок чого суд вважає за можливе визнати припиненим Кредитний договір і тим самим, зобов'язання за договором іпотеки та за договором поруки, які є похідними від кредитного договору, також припиненими. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved