Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Первомайська міська рада Миколаївської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та визнати за нею права та обовязки забудовника житлового будинку розташованого в місті Первомайську по провулку Братському, 3 (до 22.10.1974 року провулок Готвальда, 1-б) за територіальною громадою міста Первомайська Миколаївської області. Обґрунтовуючи заяву вказувала, що 23.07.2000 року помер [PERSON]. після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку який розташований по провулку Братському, 3 в місті Первомайську Миколаївської області. Будинок належить спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 12 від 08.01.1974 року. 26.04.1974 року з [PERSON] було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Правовстановлюючі документи на даний обєкт нерухомого майна відсутні. На день смерті спадкодавець мав статус забудовника. Спадкове майно не було успадковане протягом встановленого законом строку жодною особою. територіальна громада міста Первомайська має право на спадкування прав та обовязків забудовника нерухомого майна, які належали [PERSON] на день смерті (1277 ЦК України). Посилаючись на зазначені обставини, Первомайська міська рада просить задовольнити заяву. В судовому засідання представник Первомайської міської ради підтримав заяву. Зацікавлена особа [PERSON] в суд не з"явилася. Її представник адвокат [PERSON] просила слухати справу у її відсутність, та надала суду заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні заяви, так як [PERSON] прийняла спадщину, поскільки на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, але свідоцтво про право на спадщину вона не отримувала (ст. 549 ЦК України). [PERSON] також просив відмовити в задоволенні заяви вважаючи, що спадщина не є відумерлою. Прокурор Первомайської міжрайонної прокуратури просив відмовити в задоволенні заяви поскільки вона є необґрунтованою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до абзацу 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини яка відумерла, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Зазначені положення застосовуються , якщо спадщина не перейшла до держави в порядку передбаченому ст. 555 ЦК УРСР. З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2000 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з недобудованого житлового будинку № 3 по провулку Братський в місті Первомайську. Майно належало спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 360 кв. м. для будівництва жилого будинку по провулку Готвальда, 1-б (квартал № 42) в місті Первомайську Миколаївської області, посвідченого другою Первомайською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1735 від 10.05.1974 року. 26.04.1974 року [PERSON] уклав договір з відділом міського комунального господарства. Згідно вказаного договору [PERSON] зобовязався побудувати двокімнатний житловий будинок та допоміжні житлові споруди. Правовстановлюючі документи на обєкт нерухомого майна на імя спадкодавця відсутні. Заявник просить визнати за територіальною громадою міста Первомайська спадщину відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України. Відповідно до положення зазначеної статті у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 29.07.2000 року, тобто до 01 січня 2004 року. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 113 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затверджений наказом Міністра юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації; правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до норми ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно довідки виданої квартальним комітетом № 47 міста Первомайська від 18.06.2015 року на день смерті [PERSON], його донька [PERSON] проживала та значилася зареєстрованою разом з спадкодавцем. Отже, [PERSON] э такою, що в силу ст. 49 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Оскільки спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], була прийнята [PERSON] до набрання чинності ЦПК України, тобто до 01.01.2004 року, тому правила ст. 1277 ЦК України не підлягають застосуванню. У заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитися вимоги позовного характеру. Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заявник не надав суду доказів, про відсутність спадкоємців, як за заповітом так і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Навпаки, Первомайська міська рада в заяві зазначила заінтересованих осіб, спадкоємців першої черги ([PERSON] рідну доньку спадкодавця та [PERSON] онук спадкодавця). Представник заявника повідомив в суді, що інформація про наявність спадкоємців при підготовці справи до розгляду ними перевірена не була. На даний час їм відомо, що з спадкодавцем проживали як [PERSON] так і інша донька, [PERSON], про що надали суду довідку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява Первомайської міської ради задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed