Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ "Страхова група "Ю.Бі.Ай", [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування. Свій позов обґрунтовує тим, що 24 березня 2014 року о 13 год. 40 хв., [PERSON], керуючи автомобілем Chevrolet Niva 21230 645, д.н.з. [NUMBER], в м. Черкаси по вул. Чорновола не врахував дорожньої обстановки, виїхав на заборонений сигнал світлофора на перехресті з вул. Ільїна та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], під його керуванням, що рухався по вул. Ільїна на дозволений сигнал світлофора, чим порушив вимоги ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується первинною довідкою про ДТП від 24 березня 2014 року. Постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 11 квітня 2014 року у справі № 711/2796/14 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином ДТП сталася з вини [PERSON] Власником пошкодженого автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], є [PERSON], а володільцем являється він - [PERSON], на підставі довіреності від 31 жовтня 2013 року, засвідченої приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу [PERSON] за № 3298. Згідно роз'яснення ВСУ в п. 9 ППВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Також згідно з п. 4 ППВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Розмір матеріальних збитків, спричинених йому внаслідок пошкодження автомобіля визначений висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 57 від 6 червня 2014 року та становить 21379 грн. 68 коп. Крім того, внаслідок пошкодження належного йому автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], він вимушений був за власний кошт оплатити відновлювальний ремонт. Загальна вартість ремонту становить 25120 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 026 від 16 вересня 2014 року. З цих коштів, відповідачем ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ» було безготівково оплачено СТО в порядку виплати страхового відшкодування 10779 грн. 50 коп., що підтверджується випискою з поточного рахунку СТО. Решту коштів було сплачено ним особисто - 14340 грн.50 коп., що підтверджується товарним чеком № 192 від 16 вересня 2014 року. Також ним було оплачено проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 480 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 57 від 6 червня 2014 року, а також було оплачено відправку телеграм про виклик для участі у проведенні експертизи на адресу відповідачів у загальній сумі 76 грн. 32 коп., що підтверджується фіскальними чеками від 28 травня 2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» згідно полісу № АС/6565229 від 1 листопада 2013 року. 25 березня 2014 року ним було направлено до ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» відповідне повідомлення про страховий випадок. На початку червня він отримав лист ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Аа» № 589 від 30 травня 2014 року, в якому страховик вимагав надати заяву про виплату страхового відшкодування та відомості про можливо здійснені взаєморозрахунки з особою, відповідальною за шкоду. На виконання вимог страховика та відповідно до ст. 35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ним було подано відповідну заяву про виплату страхового відшкодування. Після цього, 21 липня 2014 року відповідачем ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10779 грн. 50 коп. шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок СТО, де здійснювався відновлювальний ремонт його автомобіля. Відповідно до ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст. 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно полісу № АС/6565229 від 1 листопада 2013 року становить 500 грн. Отже страховик ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» 21 липня 2014 року зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування в розмірі 20879 грн. 68 коп. (21379 грн. 68 коп. - 500 грн.) Однак страхове відшкодування було виплачено лише частково - в сумі 10779 грн.50 коп., внаслідок чого невиплачена вчасно частина страхового відшкодування становить10100 грн.18 коп.( 20879 грн. 68 коп. - 10779 грн. 50 коп.) Внаслідок того, що відповідач ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» в строк до 21 липня 2014 року не сплатив частину відшкодування в сумі 10100 грн. 18 коп., з 22 липня 2014 року це зобов'язання набуло статусу простроченого. Прострочення у виплаті страхового відшкодування станом на час подання даного позову становить 65 днів. Відповідно до ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За період з 22 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року сума пені становить 449 грн. 67 коп. Згідно п. 21 ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з цим, інфляційні збитки становить 80 грн. 80 коп., а три відсотки річних становить 53 грн. 96 коп. Отже стягненню з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» підлягає 10684 грн.61 коп., з яких: невиплачене страхове відшкодування - 10100 грн. 18 коп.; пеня за прострочення сплати страхового відшкодування - 449 грн. 67 коп.; інфляційні збитки - 80 грн. 80 коп.; 3 % річних від простроченої суми - 53 грн. 96 коп. У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдана йому шкода згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 57 від 6 червня 2014 року становить 21379 грн. 68 коп. та повинна бути відшкодувана ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай», за виключенням франшизи 500 грн. згідно полісу № АС/6565229 від 1 листопада 2013 року. Відповідно до ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже сума франшизи підлягає стягненню з особи, винної в ДТП - [PERSON] Також ним було оплачено проведення дослідження в сумі 480 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 57 від 6 червня 2014 року 2014 року, а також було оплачено відправку телеграм про виклик для участі у проведенні експертизи на адресу відповідачів у загальній сумі 76 грн. 32 коп., що підтверджується фіскальними чеками від 28 травня 2014 року. Ці збитки понесені ним внаслідок спричинення [PERSON] ДТП, отже також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Крім того, внаслідок ДТП, спричиненого [PERSON], йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою [PERSON] щодо нього та у зв'язку із пошкодженням його автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], яку він оцінює в сумі 1500 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] на його користь повинно бути стягнуто 2556 грн. 32 коп.., з яких: моральна шкода - 1500 грн., франшиза - 500 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження і телеграм про виклик відповідачів для участі у дослідженні - 556 грн.32 коп. Просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова група «Ю.Бі.Ай» на його користь невиплачене страхове відшкодування - 10100 грн. 18коп., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування - 449 грн. 67 коп., інфляційні збитки - 80 грн. 80 коп., 3 % річних від простроченої суми - 53 грн. 96 коп., а всього 10684 грн. 61 коп.; стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - 1500 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП (франшиза) - 500 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження і телеграм про виклик відповідачів для участі у дослідженні - 556 грн.32 коп., а всього 2556 грн.32 коп.; стягнути з ПрАТ «Страхова група «Ю.Бі.Ай» та [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрати пов'язані з оплатою правової допомоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглянути в його відсутність. Проти проведення заочного розгляду справи не за перечував. Представник відповідача - ПрАТ «Страхова група «Ю.Бі.Ай» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] На підставі довіреності від 31 жовтня 2013 року, засвідченої приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу [PERSON] за № 3298., розпоряджатися вказаним автомобілем має право [PERSON] Згідно роз'яснень Верховного суду України, викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним позивачем по справі і вправі вимагати відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП. Постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 11 квітня 2014 року у справі № 711/2796/14 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він, 24 березня 2014 року о 13 год. 40 хв., керуючи автомобілем Chevrolet Niva 21230 645, д.н.з. [NUMBER], в м. Черкаси по вул. Чорновола не врахував дорожньої обстановки, виїхав на заборонений сигнал світлофора на перехрестя з вул. Ільїна та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по вул. Ільїна на дозволений сигнал світлофора, чим порушив вимоги ПДР, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №57 від 6 червня 2014 року, матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, становить 21379 грн. 68 коп. 1 листопада 2013 року між ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/6565229, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля Chevrolet Niva 21230 645, д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору з 1 листопада 2013 року по 31 жовтня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичноїособи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. 25 березня 2014 року позивачем на адресу ПрАТ «СГ«Ю.Бі.Ай» направлене відповідне повідомлення про страховий випадок ДТП. 30 травня 2014 року ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» направило позивачу лист № 589 від року, в якому відповідач вимагав надати заяву про виплату страхового відшкодування та відомості про можливо здійснені взаєморозрахунки з особою, відповідальною за шкоду. Відповідно до ст. 35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 21 липня 2014 року відповідачем ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10779 грн. 50 коп. шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок СТО, де здійснювався відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується випискою з поточного рахунку СТО. Відповідно до ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст. 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно полісу № АС/6565229 від 1 листопада 2013 року становить 500 грн. Оскільки сума матеріального збитку в розмірі 20879 грн. 68 коп.(21379 грн. 68 коп. - 500 грн.) не виходить за межі ліміту відповідальності встановленого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № № АС/6565229, саме на страховика покладається обов'язок відшкодувати дану шкоду позивачу Отже страховик ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Аа» 21 липня 2014 року зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування в розмірі 20879 грн. 68 коп. (21379 грн. 68 коп. - 500 грн.) Однак страхове відшкодування було виплачено лише частково - в сумі 10779 грн.50 коп., внаслідок чого невиплачена вчасно частина страхового відшкодування становить10100 грн.18 коп.( 20879 грн. 68 коп. - 10779 грн. 50 коп.) Внаслідок того, що відповідач ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ» в строк до 21 липня 2014 року не сплатив частину відшкодування в сумі 10100 грн. 18 коп., з 22 липня 2014 року це зобов'язання набуло статусу простроченого. Як вбачається з розрахунку наведеного позивачем в позовній заяві, прострочення у виплаті страхового відшкодування станом на час подачі позовної заяви до суду - 25 вересня 2014 року становить 65 днів. Відповідно до ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вбачається з розрахунку наведеного позивачем в позовній заяві, за період з 22 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року сума пені становить 449 грн. 67 коп. Згідно п. 21 ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку наведеного позивачем в позовній заяві, інфляційні збитки становлять 80 грн. 80 коп., а три відсотки річних становить 53 грн. 96 коп. Отже примусовому стягненню з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай» на користь позивача підлягає страхове відшкодування в сумі 10684 грн.61 коп., з яких: невиплачене страхове відшкодування - 10100 грн. 18 коп.; пеня за прострочення сплати страхового відшкодування - 449 грн. 67 коп.; інфляційні збитки - 80 грн. 80 коп.; 3 % річних від простроченої суми - 53 грн. 96 коп. У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже сума франшизи підлягає стягненню з особи, винної в ДТП - [PERSON] Також ним було оплачено проведення дослідження в сумі 480 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 57 від 6 червня 2014 року 2014 року, а також було оплачено відправку телеграм про виклик для участі у проведенні експертизи на адресу відповідачів у загальній сумі 76 грн. 32 коп., що підтверджується фіскальними чеками від 28 травня 2014 року. Ці збитки понесені ним внаслідок спричинення [PERSON] ДТП, отже також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Крім того суд вважає, що діями відповідача [PERSON], з вини якого сталося ДТП та був пошкоджений автомобіль позивача, йому було завданої моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач зазнав психологічно-душевних страждань з приводу неможливості використання пошкодженого автомобіля та необхідності його відновлення, що потягло за собою напруження відносин в родині. Після пошкодження автомобіля він постійно відчував напруження в родині та не міг пересуватися на автомобілі до його відновлення. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер дій відповідача, ступінь такої шкоди, а також те, що позивач особисто докладав додаткових зусиль для відновлення пошкодженого майна, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який повинен бути стягнутий на користь позивача становить 1500 грн. Суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги, оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджують вказані витрати. Враховуючи те, що діючим законодавством України не передбачене солідарне стягнення судових витрат, суд вважає, що з відповідачів, з кожного, на користь [PERSON] слід стягнути по 121 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст.979,1166,1167,1187, ст.ст.22, 26-1, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved