Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, головний державний виконавець Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пальовий Віктор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 21 січня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №1125, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї позовної заяви вказує, що [PERSON] в липня 2021 року дізналася про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №1125 від 21.01.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в загальній сумі 23397 грн. 78 коп. Зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам закону, оскільки нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитним договором. Нотаріусу не були подані документи, передбачені законодавством. Розмір заборгованості не є безспірним. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що вчинений з порушенням законодавства, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Для одержання виконавчого напису подаються в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. В даному випадку при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не отримував від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, крім того представником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було надано виписки по рахунку, що підтверджував би наявність вказаного в заяві розміру заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору, а також наявності договірних відносин між сторонами. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту свого права. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. Представник позивача адвокат Чавурська О.В. в судове засідання також не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання. Також направив заяву в якій вказував на те, що оскільки у зв`язку з визнанням позову позивачу підлягає відшкодування 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, то також вказував на те, що в даному випадку з відповідача має бути стягнуто лише 50% від сплаченого судового збору та повністю заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки такі не підтверджені належними доказами. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М.., та головний державний виконавець Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пальоний В.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з викладеним, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а, відповідно до ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (п.1 ст.16 ЦК України). Пунктом 2 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно з п. 16 Постанови Вищого спеціалізованого суду України № 3 спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Так відповідно до матеріалів справи, зокрема постанови головного державного\~виконавця Чаплинського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~Пальоного В.В. про відкриття виконавчого провадження №65980858 від 06.07.2021 року, вбачається, що на підставі заяви про вчинення виконавчого напису поданої представником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та долучених до неї документів, 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №1125 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», грошових коштів у розмірі 23397 грн. 78 коп.. На виконання виконавчого напису №1125 від 21.01.2021 р. головним державним\~виконавцем Чаплинського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~Пальоним В.В. 06.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65980858. При цьому будь-яких інших доказів суду не надано. Відкриваючи провадження по даній справи, судом направлено копію ухвали із пропозицією надати докази в разі заперечення проти позову всім учасникам судового провадження. Разом з тим, станом на грудень 2021 року сторонами по справі відзиву на позову, та відповідних документів, що підтверджували б заперечення з приводу заявлених позовних вимог суду не надано. Натомість представником відповідача подано заяву про визнання позовних вимог у якій останній вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню визнав повністю. Тобто, як вбачається з матеріалів справи документів, що підтверджували б правомірність вчинення нотаріальної дії приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. не надано. При цьому, згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Окрім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 р. " було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис», а саме виключено можливість вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Отже, перш ніж вчинити виконавчий напис, нотаріус повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та чи прострочено виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Як встановлено судом, жодних документів, що підтверджували б правомірність дій нотаріуса останнім не надано та як вбачається зі змісту позовної заяви позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на незаконність дій нотаріуса під час видачі виконавчого напису. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія управління активами», будучи відповідачем по справі суду не надало ні детального розрахунку за кредитним договором, з якого можливо встановити коли та в якому розмірі позивач отримала грошові кошти, здійснювала повернення кредиту, допустила порушення зобов`язань через несвоєчасне внесення коштів на рахунок погашення заборгованості, тощо, та коли і в якому розмірі виникла заборгованість. Так і не надано самого договору кредиту, а також документів, що підтверджували б повноваження представника при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили, що нотаріус перевірив безспірність заборгованості боржника перед кредитором, факт прострочення виконання зобов`язання та чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на те, що кредитний договір нотаріально не посвідчувався, а також те, що відповідач та треті особи на виконання свого процесуального обов`язку не надали суду підтвердження повідомлення [PERSON] про наявність заборгованості перед кредитором та безспірності заявлених вимог, враховуючи заперечення позивача проти суми боргу, стягнення в рахунок погашення заборгованості перед банком у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини першої\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~при зверненні\~до суду\~позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та за заяву про забезпечення позову, відповідно до ч.4 ст. 136 ЦПК України.. Враховуючи, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позовних вимог [PERSON] , то в даному випадку останній підлягає поверненню судовий збір у розмірі 50%, що був сплачений нею при подачі позову, тобто в розмірі 454 грн. В решті витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. Крім того, пунктом 1 частини третьої\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В ході судового розгляду ні позивачем ні його представником адвокатом Чавурською О.В. не було надано ні детального опису виконаних робіт, ні договору про надання правової допомоги, що підтверджували б обумовлену сторонами сплату послуг адвоката. Надана квитанція про сплату 8 тис. грн.. в рахунок послуг адвоката за відсутності самого договору про надання правової допомоги позбавляє суд перевірити відомості, щодо узгодженого сторонами розміру гонорару адвоката та об`єму робіт наданих адвокатом. Тому вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягають з огляду на їх недоведеність.

Outcome: approved