Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Згідно позовної заяви, письмових та усних пояснень позивача в судовому засіданні, 08 січня 2016 року близько 2 години 30 хвилин відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння за кермом автомобіля «Ford Sсогріо» державний номерний знак «ВХ 7605 АТ», рухався по вул.Шевченка в м.Нетішин. У дворі будинку №7 по вул.Шевченка, [PERSON] не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не справився з керуванням та здійснив наїзд на припаркований автомобіль позивача «Fiat Linea» державний номерний знак «ВХ 1100 АО», після чого зник з місця ДТП. Внаслідок ДТП автомобілю позивача заподіянні численні механічні пошкодження в передній частині автомобіля. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП. Встановлений страховою компанією «ТАС» розмір заподіяного йому збитку становить 79360,67 грн., з яких страхова компанія погоджується сплатити лише 50000 гривень. Відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати різницю між встановленим розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням, яке згідна сплатити страхова компанія, тому він змушений був звернутися до суду. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.02.2016 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 29360 гривень 67 копійок. Однак вказане рішення суду до цього часу не виконано. Позивач зазначив, що крім матеріальної шкоди, діями відповідача йому завдано і моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 5000 гривень. Так, через пошкодження належного йому майна, він зазнав душевних хвилювань пов'язаних неможливістю користуватися автомобілем протягом тривалого періоду (з 08.01.2016 року по даний час), необхідністю звертатися за захистом своїх прав до поліції, фахівця у галузі права, страхової компанії, суду та державної виконавчої служби, витрачаючи при цьому свій особистий час та кошти. Повідомлення про пошкодження автомобіля у святковий день погіршило настрій йому та членам його сімї. В звязку з тим, що матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, а розмір страхового відшкодування не дає можливості відремонтувати пошкоджений транспортний засіб, позивач часто перебуває у роздратованому стані, що істотно порушує звичний для нього стан життя і вимагає додаткових зусиль для його відновлення. Він змушений був внести суттєві корективи в свої плани та наміри, шукати кошти для ремонту автомобіля, враховуючи те, що вартість нових запчастин та ремонту в порівнянні з страховою оцінкою істотно збільшилась. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 5000 гривень моральної шкоди, судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 2340 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини закладені в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що діями [PERSON] позивачу не завдано жодної моральної шкоди, оскільки належний йому автомобіль не перебував у його користуванні, а проданий за дорученням іншій особі. Крім того, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди, у звязку з чим у позові просив відмовити. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Згідно постанови суду, 08.01.2016 року в 02 годині 30 хвилин в м.Нетішин по вул.Шевченка [PERSON] керував автомобілем «Ford Sсогріо» державний номерний знак «ВХ 7605 АТ» в стані алкогольного спяніння. При цьому, він не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на нерухомі транспортні засоби в дворі будинку № 7, що по вул.Шевченка в м.Нетішин, а саме: «Fiat» державний номерний знак «ВХ 1100 АО», що належить [PERSON], «Geely» державний номерний знак «ВХ 1250 ВІ», що належить [PERSON], «Opel» державний номерний знак «ВО 0602 АС», що належить [PERSON], «Peugeot» державний номерний знак «ВХ 8576 ВК», що належить [PERSON], внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, після скоєння дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] залишив місце події, перемістивши автомобіль, яким керував, у двір будинку №2, що по вул.Шевченка в м.Нетішин. Вказаними діями [PERSON] порушив п.2.9 "а", п.2.3 "б", п.2.10 "а","б","в", "г", "д", п.12.1 Правил дорожнього руху України. Вказана обставина представником відповідача не оспорюється, як і той факт, що позивач є власником автомобіля марки «Fiat» державний номерний знак «ВХ 1100 АО» Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8692803 від 07.10.2015 року, цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Sсогріо» державний номерний знак «ВХ 7605 АТ», яким керував відповідач [PERSON] застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС", строк дії поліса з 07.10.2015 року до 06.10.2016 року. Франшиза договором страхування не передбачена. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000 гривень. Згідно положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, враховуючи, що винними діями відповідача позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно матеріальні збитків у вигляді пошкодження автомобіля, то суд приходить до висновку, що вказане потягло за собою спричинення йому і моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню на користь позивача, суд враховує тривалість, характер, глибину та обсяг його душевних страждань, порушення звичного ритму життя, необхідність докладати зусилля для відновлення порушених прав, постійні незручності, що він несе через неможливість користуватися транспортним засобом, і з урахуванням засад розумності та справедливості оцінює її розмірі 2500 гривень. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості та виходить з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84, ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з роз'яснень викладених в п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, ст.ст.84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 року мінімальний розмір заробітної плати становив 1378 гривень, з 01.05.2016 року - 1450 гривень, а 40% розміру мінімальної заробітної плати у відповідному періоді складало 551 гривню 20 копійок та 580 гривень. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 15.03.2016 року, акту прийомки виконаних робіт від 05.05.2016 року, приходного касового ордеру №19/16 від 05.05.2016 року, позивач [PERSON] поніс витрати на отримання правової допомоги від фахівця в галузі права [PERSON] в сумі 2340 гривень, з яких: ознайомлення з обставинами ДТП і опрацювання судової практики 15.03.2016 року - 550 грн. (1 год.), підготовка позовної заяви до суду 15.03.2016 року - 970 грн. (2 год.), підготовка письмового пояснення 05.05.2016 року - 580 грн. (1 год.), надання правової допомоги під час розгляду справи судом 05.05.2016 року- 240 грн. (0,5 год.). Згідно журналу судового засідання, представник позивача [PERSON] брав участь в судовому засіданні 05.05.2016 року 30 хв., тому витрати на правову допомогу позивачем сплачено з дотриманням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Враховуючи те, що при зверненні до суду позивач пред'явив позовні вимоги на загальну суму 5000 гривень, з яких судом задоволено 50%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1170 гривень (2340 грн.х50%) та 275 гривень 60 копійок судового збору (551,20х50%).

Outcome: approved