Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що перебувала в шлюбі з [PERSON], 1977 року народження, жителем смт Сутиски, Тиврівського району. [INFO] р. у них народився син [PERSON]. Шлюб, укладений між нею і відповідачем, розірваний. 08.09. 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в виконкомі Гніванської міської ради, актовий запис №93. Син [PERSON] проживає із нею, що стверджується довідкою сільської ради і перебуває на її утриманні. Відповідач в утриманні сина участі не бере, тому була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Постановою від 17.04.2003 року [PERSON] 1977 р.н. стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на її користь, на утримання сина [PERSON] На даний час відповідач сплачує аліменти в сумі 260 грн. Даних коштів недостатньо для створення належних умов проживання та утримання сина [PERSON]. У неї на утриманні, крім сина [PERSON], перебуває дочка [PERSON], [INFO] року народження. Вона не працює, перебуває на обліку, як безробітна в Тиврівському РЦЗ, з 16.12.2014 року. Відповідач є працездатним, але їй невідомо чи має він постійну роботу та стабільний дохід тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України . На її думку відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 600 гривень щомісячно . Такий розмір аліментів надасть їй можливість створити сприятливі умови для проживання та розвитку їх дитини і становить половину прожиткового мінімуму для дитини даного віку. Вважає, що такий розмір аліментів суттєво не погіршить матеріального становища відповідача. Просить змінити порядок стягнення аліментів присуджених з відповідача [PERSON] на її користь постановою Тиврівського районного суду від 17 квітня 2003 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме по 600 (шістсот) грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу згідно наданої до позовної заяви квитанції. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги змінила, просить збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, так як він має постійне місце роботи, її матеріальне становище погіршилося, так як вона не працює і має на утриманні ще одну дитину . Відповідач [PERSON] позов не визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина по 1/4 від його заробітної плати, як і платив раніше. Пояснив, що у нього мінімальна заробітна плата, інших утриманців не має, він не одружений . Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Постановою Тиврівського районного суду від 17.04.2003 року з відповідача [PERSON] присуджено на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них, та в інших випадках, передбачених СК України . Позивачка доводить, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона перебуває на обліку в Тиврівському РЦЗ з 16.12.2014 р. як безробітна. Має на утриманні окрім сина ще неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], а відповідно і погіршився її матеріальний стан. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років, яким є син сторін по справі [PERSON], [INFO], становить на даний час 1286 грн. на місяць. Аліменти, які присуджені з відповідача є недостатніми для забезпечення нормальних умов для проживання, виховання та розвитку дитини. Відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи, інших утриманців не має. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що суттєво не погіршить його матеріального становища . Як вбачається із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили .

Outcome: partial