overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] (с.Гончариха, Катеринопільський район, Черкаська область) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (просп.Хіміків,18, кв.4, м.Черкаси) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 05 жовтня 2002 року у виконавчому комітеті Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач\~ позовні вимоги підтримав, просив задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що надала заяву. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~ \~ \~ \~У зв"язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 05\~жовтня 2002\~року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. \~ \~ \~ \~Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року та мають від нього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, сина залишити на проживання та виховання з нею, а з відповідача стягнути понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити (а.с. 15 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.14). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ у Житомирській області, актовий запис № 1050 (а.с. 4), від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сімейне життя не склалося, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Сторони протягом тривалого часу проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а, отже, збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітнього сина, суд залишає його на проживання та виховання при матері, [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2016 року пред"явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 31 липня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 978 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу 26 січня 2012 року народилася дочка [PERSON] Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв"язку із вкрай протилежними поглядами на шлюб,через що виникали постійні конфлікти у присутності дочки. Упродовж тривалого вони із відповідачкою не підтримують шлюбних стосунків стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки подальше спільне прпоживання та збереження шлюбу вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно із якою позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, шлюб розірвати , заслухавши справу за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення . Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований 31 липня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 978 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу сторін 26 січня 2012 року народилася дочка [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося у зв"язку із вкрай протилежними поглядами на шлюб, через що між ними виникали часті конфлікти у присутності неповннолітньої дочки. Упродовж тривалого сторони не підтримують подружніх стосунків стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дочки сторін, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до Косівського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням мобільного телефону. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов"язаною із потребою у обґрунтуванні доводів сторін на що може бути затрачений значний проміжок часу суд вважає за доцільне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 23, 1166, 1167, 1179 ЦК України, ст. 150 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.09.2016 року відповідачем було підписано анкету - заяву та отримано кредит. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 11.10.2020 року має заборгованість - 14288,30 грн. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч була належно повідомлена про час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності, заперечень на позов до суду не надала. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.09.2016 року відповідач отримав кредит, відповідно підписавши анкету- заяву. Умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак зобов`язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11.10.2020 року становить 14288,30 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в сумі 8556,73 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 8556,73 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в сумі 1955,79 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: пеня в сумі 3775,78 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості. При цьому розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, встановленні судом обставини дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2015 року відповідачем було підписано анкету - заяву та отримано кредит. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 02.04.2020 року має заборгованість - 14731,27 грн. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2015 року відповідачем було підписано анкету - заяву та отримано кредит. Судом встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечував, що підтверджується його підписом у заяві, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак зобов`язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 02.04.2020 року становить 14731,27 грн., яка кладається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в сумі 9096,97 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9096,97 грн., заборгованість за простроченими відсотками 649,14 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в сумі 3807,48 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 677,68 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості. При цьому розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.04.2017 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] . 27.09.2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 25.05.2011 року становить 13 804.00 грн. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала. Проти заявленої суми стягнення не заперечує. Заслухавши відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.04.2017 року. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або на частину спадкового майна, незалежно від настання строку вимоги. 27.09.2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач, в інтересах неповнолітньої [PERSON], 06 серпня 2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що відповідач, згідно свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO]. Вказує, що він ухиляється від обов'язків щодо виховання та розвитку дитини. А саме, не піклується про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний її розвиток та не займається її вихованням. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та стягувати з нього на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі по 450 грн., щомісячно. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений згідно чинного законодавства, відомостей про його неявку, або про розгляд справи в його відсутності, від нього не надходило, тому суд вважає, що в справі достатньо матеріалів для розгляду справи в його відсутності, заочно згідно з ст.224 ЦПК України. З"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Наказом служби у справах дітей Коломийської райдержадміністрації від 20.06.2014 року № 3 неповнолітю [PERSON] взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно нотаріальної заяви відповідача від 16.06.2014 року [PERSON] дав вільну і безумовну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки- [PERSON] Поведінка відповідача є винною щодо малолітньої [PERSON] і свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов"язками. Також, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, від чого відповідач ухиляється, а тому відповідно до ст.181 СК суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON]. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації від 15.07.2014 р. № 451/01-055/152 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 181, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач, в інтересах неповнолітньої [PERSON], 28 жовтня 2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій посилається на те, що відповідач, згідно свідоцтва про народження, є матірю [PERSON], [INFO]. Вказує, що вона ухиляється від обов'язків щодо виховання та розвитку дитини. Не піклується про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний її розвиток та не займається її вихованням. Крім того, не сплачує аліменти. У зв'язку з цим, просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечила. З"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що відповідачка є матірю [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст.164 ч.1 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно заяви відповідачки від 05.11.2014 року вона дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки- [PERSON]. Крім того, згідно довідки від 19.09.2014 року виданої відділом ВДВС Коломийського МУЮ, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання дочки [PERSON] складає 5250 грн. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації від 28.10.2014 р. № 615/01-055/152 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] Поведінка відповідача є винною щодо малолітньої дочки і свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов"язками, тому суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України та

Outcome: approved