Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] пенсійного фонду України в м.Кіровограді звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з останнього на свою користь кошти в розмірі 52 083 грн. 97 коп., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що протягом грудня, 2011 року лютого, 2012 року в [PERSON] Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області проводилася ревізія окремих питань в частині підстав призначення пенсій особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсій, при цьому, під час проведення ревізії було направлено запити до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на який отримано відповідь про те, що [PERSON] не видавався експертний висновок про причинний звязок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі якого громадянин встановив причину інвалідності та отримав виписки з актів огляду МСЕК. Крім того, позивач зазначив, що [PERSON] в період з 11.10.2007 року по 31.01.2012 року отримував пенсію в УПФ України в м.Кіровограді по інвалідності ІІІ-ої групи у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Підставами для призначення (перерахунку) пенсії по інвалідності слугували надані ним (відповідачем) документи: виписка із акта огляду МСЕК № 184/15 (серія 2-18 ВБ №122693 від 29.10.2007 року та №166/1 (серія 2-18 ВБ №157529 від 11.11.2009р., видані Кіровоградською обласною МСЕ № 1, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, видане управлінням праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації. За результатами перевірки Державної фінансової інспекції Кіровоградської області, викладеними в акті від 02 березня 2012 року, сума виплаченої пенсії [PERSON] в розмірі 57 901, 36 грн. визначена як зайво отримані кошти. Вказав, що [PERSON] стало відомо, що акти огляду МСЕК, видані на підставі фіктивного документу, що було встановлено в ході перевірки Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області, у звязку з чим [PERSON] оскаржило рішення органів медико-соціальної експертизи. Кіровоградським окружним адміністративним судом 13 березня 2013 року винесено постанову про скасування акта огляду МСЕК №184/5 щодо [PERSON] в частині встановлення причини інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка набрала законної сили, крім того, Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації 15 листопада 2012 року була розглянута справа відповідача та визнано безпідставною видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія І (серія А №410442). На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач незаконно отримував пенсію по інвалідності за період з 11.10.2007 року року по 31.01.2012 року в сумі 57 901, 36 грн., на підставі того, що документи, на підставі яких була перерахована та виплачена пенсія, - були скасовані, у звязку з чим, [PERSON] відповідно до п.1 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з метою недопущення нецільового використання коштів було вирішено призупинити до зясування виплату пенсії [PERSON], починаючи з 01.02.2012 року та розрахувати суму зайво отриманих коштів. Окрім того, [PERSON] 12.03.2013 року було прийнято рішення за №5 про відшкодування зайво отриманих коштів в сумі 57 901, 36 грн. та вирішено здійснювати відрахування з пенсії [PERSON] щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення, про що останнього було повідомлено та запропоновано добровільно внести на рахунок [PERSON] суму заборгованості. Станом на липень, 2015 року з пенсії [PERSON] утримано 5 817 грн. 39 коп., сума переплати складає 52 083,97 грн. З огляду на викладене вище та посилаючись на ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.1212, 1166 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 52 083 грн. 97 коп. 21 жовтня 2015 року позивачем УПФ України в м.Кіровограді подана заява (за вх.№27845) про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 51 407, 81 грн. Ухвалою суду від 05 травня 2016 року залучено Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] Пенсійного фонду України в м.Кіровограді до [PERSON] про стягнення коштів в якості правонаступника [PERSON] Пенсійного фонду України в м.Кіровограді. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, подав клопотання за вх. №16302 від 13.06.2016 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримуються в повному обсязі. Відповідач та в його інтересах представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити позивачу в задоволенні позову, надали письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи та суть яких зводиться до того, що фактів зловживань або недобросовісності при поданні документів для призначення пенсії з боку відповідача [PERSON] не було, при призначенні пенсії у 2007 році [PERSON] діяв добросовісно, отримав з додержанням вимог законодавства виписку із акта огляду МСЕК №184/5 (серія 2-18 ВБ №122693 від 29.10.2007 року) та №166/1 (серія 2-18 ВБ №157529 від 11.11.2009 року), а також посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ої категорії (серія А №410442), видане управлінням праці та соціального захисту населення Кіровоградської ОДА. Крім того, просили застосувати строк позовної давності, який було пропущено позивачем без поважних причин, мотивуючи тим, що факт зайво сплачених коштів в сумі 57901, 36 грн. був виявлений під час ревізії ДФІ України в Кіровоградській області та зазначені відомості були викладені в акті ревізії від 02.03.2012 року, який (акт ревізії) позивачем отримано 13.03.2012 року, тим самим 13.03.2012 року [PERSON] дізналося про своє порушене право та безпідставність призначених пенсій переліченим громадянам за документами, що не відповідають дійсності, тобто перебіг позовної давності починається з 13.03.2012 року, останнім днем позовної давності є 13.03.2015 року, позивач звернувся до суду 12.08.2015 року, тобто поза межами цього строку. Заслухавши відповідача та в його інтересах представника, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що правовідносини, які існують між органами Пенсійного фонду та застрахованими особами, пенсіонерами регулюються нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, судом встановлено, що протягом грудня 20111 року лютого 2012 року в УПФ України в м.Кіровограді, правонаступником якого є Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградськуої області Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області проводилась ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності УПФ в м.Кіровограді в частині правильності призначення пенсії, допомог і компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсії, допомог і компенсацій в період з 26.04.1986 по 01.12.2011 рр. Відповідно до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УПФ в м.Кіровограді в частині правильності призначення пенсії, допомог і компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсії, допомог і компенсацій в період з 26.04.1986 по 01.12.2011 рр. від 02.03.2012 року №04-09/67 Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області, під час ревізії було направлено запит до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та отримано відповідь, що [PERSON] не видавався експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі якого громадянин встановив причину інвалідності та отримав виписки з актів огляду МСЕК, у звязку з чим [PERSON] за період з 11.10.2007 року по 01.01.2012 року нараховано пенсії в розмірі 57 901, 36 грн., внаслідок подання недостовірних даних зайво отримано кошти в розмірі 57 901, 36 грн. Судом також встановлено, що позивачем відповідачу в період з 11.10.2007 року по 31.01.2012 року виплачувалася пенсія по інвалідності ІІІ-ої групи відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому, підставами для призначення (перерахунку) пенсії по інвалідності [PERSON] слугували наступні документи: виписка із акта огляду МСЕК № 184/15 (серія 2-18 ВБ №122693 від 29.10.2007 року та №166/1 (серія 2-18 ВБ №157529 від 11.11.2009р., видані Кіровоградською обласною МСЕ № 1, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, видане управлінням праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації. За результатами перевірки Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області, викладеними в акті від 02.03.2012 року, сума виплаченої пенсії в розмірі 57 901, 36 грн. [PERSON] визначена як зайво отримані кошти. Крім того, Кіровоградським окружним адміністративним судом 13 березня 2013 року по справі № 1170/2а-4395/12 було прийнято постанову, якою позовні вимоги УПФ в м.Кіровограді було задоволено, та скасовано акт огляду МСЕК №184/5 на підставі якого видана виписка з акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ №122693 від 29.10.2007 року, видана громадянину [PERSON] в частині визнання захворювання, повязаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. Зазначена постанова набрала законної сили 09.04.2013 року. Відповідно до розпорядження на припинення виплати пенсії від 02.02.2012 року відділу з призначення пенсій в Ленінському районі УПФУ в м.Кіровограді призупинено до зясування виплату пенсії [PERSON], з 01 лютого 2012 року. Відповідно до довідки про фактичний розмір отриманої пенсії о/р 172320 [PERSON] за період з 11.10.2007 по 31.01.2012 року переплата пенсії за вказаний період складає 57 901, 36 грн. Відповідно до рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії від 12 березня 2013 року №5 вирішено відшкодування зайво отриманих коштів в сумі 57 901, 36 грн. з гр.[PERSON] здійснювати, починаючи з квітні, 2012 року щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення. Відповідно до інформації позивача (заява про зменшення позовних вимог за вх.№27845 від 21.10.2015 року) [PERSON] припинено утримання з пенсії [PERSON] з 01.11.2015 року до вирішення судової справи. Відповідно до статті 5 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - [PERSON] № 1788-XII) право на соціальну пенсію мають усі непрацездатні громадяни на умовах, що визначаються цим Законом. Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється зокрема якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Положеннями ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов'язковість подання якої передбачена законодавством. Встановлені під час судового розгляду справи обставини свідчать про те, що підставою для прийняття Комісією з питань призначення та виплати пенсій рішення №5 від 12 березня 2013 року щодо відшкодування зайво отриманих коштів у розмірі 57 901, 36 грн. з гр.[PERSON] шляхом щомісячного утримання в розмірі 20% відсотків від суми нарахованої пенсії до повного погашення, були висновки пенсійного органу про подання [PERSON] до органів Пенсійного Фонду України недостовірних документів. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК України). Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.ч.1, 3, 4 ст.60 ЦПК України). З огляду на викладене вище, судом відзначається, що за принципом змагальності, визначеним в ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В свою чергу, позивачем не надано суду в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України належних доказів, які б свідчили про умисел відповідача [PERSON] щодо надання ним завідомо недостовірних відомостей чи приховування будь-яких відомостей, які мали значення для обчислення розміру призначеної йому пенсії, в тому числі шляхом підроблення документів чи зловживання службовим становищем, відсутні також відомості про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ст.358 КК України, а так само наявність відносно відповідача кримінальних проваджень. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів щодо наявності протиправної поведінки відповідача та заподіяння ним шкоди, на підставі чого підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими вирішення питання про повернення виплачених надміру коштів залежить від доведеності зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, відсутні, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у звязку з їх недоведеністю. Окремо судом відзначається, що відповідно до положень ЦК України (в редакції 2003 року) загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В свою чергу, як розяснив в п.11 Постанови «Про судове рішення в цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 Пленум Верховного Суду України, - встановивши, що строк для звернення з заявою пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України при ви рішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed