Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини без супроводу та згоди батька, мотивуючи тим, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідач повністю самоусунувся від участі в житті своєї дитини, в тому числі безпідставно відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України, чим перешкоджає спілкуванню дитини з її бабусею [PERSON]. Крім того, позивач, тривалий час хворіє на гіпертонічну хворобу, що тягне за собою необхідність проходити періодичні курси стаціонарного лікування. За відсутності піклування зі сторони батька, єдиною можливістю забезпечити тривале (7-12 днів в залежності від курсу лікування) утримання малолітньої дитину залишається допомога матері позивача - мешканки м. Москва РФ. Відповідачу відомо про зазначені обставини, сторони неодноразово досягали усної домовленості з приводу надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини, але відповідач їх не виконує, а з лютого 2016 року взагалі змінив телефон, від переговорів ухиляється. [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року у супроводі матері [PERSON], [INFO] за межі України, до Російської Федерації без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON], [INFO], на період з 01.05.2016 р. по 31.12.2016 р. та дозволити [PERSON], [INFO] - матері дитини без згоди батька [PERSON] [INFO], оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України, до Російської Федерації на період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа орган опіки та піклування Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з»явилась, надала суду лист з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. За наявності згоди позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши учасників процесу, з"ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без супроводу та згоди батька. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ч. 2 ст. 155 СК України, передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.1984 року матір»ю позивачки [PERSON] значиться [PERSON], яка є бабусею малолітньої дитини [PERSON]. [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] згідно відомостей відділу УФМС Росії по м. Москва. Позивач [PERSON] тривалий час хворіє на гіпертонічну хворобу, потребує постійного медичного лікування, що підтверджується висновками спеціалістів (а.с. 20-30). Єдиною можливістю проходження тривалого лікування позивачки [PERSON], за відсутності піклування зі сторони батька, є перебування малолітньої дитину [PERSON] з бабусею [PERSON] мешканкою м. Москва, Російської Федерації. Відповідач не надає, у передбаченому законодавством України порядку, дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом з матір»ю дитини за кордон, для проходження медичного обстеження та лікування позивача та спілкування дитини з бабусею [PERSON]. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в"їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. За таких обставин, суд вважає, що з метою додержання інтересів дитини та для забезпечення її гармонійного, духовного, морального розвитку, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial