Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її синів: малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки, піклування, стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідачка- [PERSON] є її донькою та матір`ю дітей. На даний час діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Мати дітей зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських прав. Починаючи з травня 2018 року відповідачка фактично проживає в м.Алчевську Луганської області, участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. З 22.08.2018 року діти знаходяться на обліку в службі у справах дітей Білокуракинської РДА, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, з причин ухилення їх матері-одиначки від виконання батьківських обов`язків. Самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків негативно відображається на моральному стані дітей та їх поведінці. У зв`язку з цим позивачка просить суд позбавити її доньку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном, встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити її піклувальником, а також стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що її донька ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні дітей не бере, на даний час поїхала до співмешканця в м.Алчевськ. На зауваження відповідачка не реагує, зловживає алкоголем та вживає наркотичні речовини. На даний час діти проживають разом з нею, старший навчається в училищі в м.Сєвєродонецьку, а менший відвідує школу-інтернат. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання 08.08.2019р. та 06.09.2019 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення, поштові відправлення на ім`я [PERSON] вручено уповноваженій особі, про що свідчить особистий підпис останньої на повідомленні. Відповідно до ч.3 ст. 130 ЦПК України Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 06.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.2006 року Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області (а.с.10). Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.01.2019 року Білокуракинським ВДРАЦС ГТУЮ у Луганській області (а.с.11). Відповідно до характеристики, наданої Лозно-Олександрівською селищною радою від 04.04.2019р., [PERSON] з травня 2018 року на території селищної ради не проживає, її місцезнаходження не відоме. На час проживання в смт.Лозно-Олександрівська [PERSON] зловживала спиртними напоями, вихованням дітей не займалася, матеріально їх не утримувала, постійно вчиняла дебоші в сім`ї та в громадських місцях (а.с.8). Згідно характеристики, наданої Лозно-Олександрівською селищною радою від 04.04.2019р., [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, спиртні напої не вживає, проживає за рахунок пенсії, на час канікул виховує неповнолітніх онуків (а.с. 9). Відповідно до довідки, виданої Лозно-Олександрівською селищною радою 15.04.2019 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , онуки [PERSON] та [PERSON] під час канікул проживають разом з бабусею - [PERSON] на знаходяться на її утриманні (а.с.13). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації від 26.02.2019 року №02-18/503, [PERSON] є матір`ю-одиначкою малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації, наданої [PERSON] та представником Лозно-Олександрівської селищної ради, мати дітей тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, близько 9 місяців не з`являється за місцем своєї реєстрації, участі у вихованні дітей не бере, в зв`язку з чим орган опіки та піклування вважає можливим і доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] (а.с.6). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації від 12.04.2019 року №01-07/142, [PERSON] є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та виявила бажання стати їх опікуном та піклувальником в разі позбавлення її доньки- [PERSON] батьківських прав. [PERSON] тривалий час займається вихованням та утриманням дітей, цікавиться їх навчанням, забирає на канікули, забезпечує навчальним приладдям, одягом та харчуванням, в зв`язку з чим орган опіки та піклування в разі позбавлення [PERSON] батьківських прав, з метою реалізації права дітей на сімейне виховання, враховуючи особисту прихильність між дітьми та їх бабусею, вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна та піклувальника відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] (а.с.7). Свідок [PERSON] - директор Білокуракинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді пояснила суду, що з 07.09.2018 року вказана сім`я перебуває на соціальному супроводі. Мати дітей - [PERSON] протягом трьох років відсутня, діти проживають з бабусею. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням дітей не займається. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює у відділі соцзахисту Лозно-Олександрівської селищної ради та неодноразово виїжджала разом з поліцією до цієї сім`ї. [PERSON] часто була п`яна, до дітей ставилася погано, обіцяла виправитися, проте нічого не робила та поведінку не змінила. Діти практично завжди у бабусі. Сама [PERSON] близько 2,5 років поїхала з селища та бросила дітей на свою матір. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов`язків щодо синів: [PERSON] та [PERSON] . відповідач [PERSON] самоусунулася. Діти знаходяться на утриманні бабусі, мати взагалі синами не цікавиться, не відвідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, матеріально дітей не утримує, неодноразово попереджалася про необхідність зміни своєї поведінки та ставлення до дітей, проте взагалі покинула своїх дітей. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно ч.3 ст. 60 ЦК України Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.4 ст. 60 ЦК України Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації від 12.04.2019 року №01-07/142 орган опіки та піклування, вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна та піклувальника відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] (а.с.33). Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном [PERSON] , встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити піклувальником [PERSON] .. На підставі ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України "За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина". Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 16.04.2019 року, та до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved