Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

03.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Предявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00010356, згідно якого відповідачу надає кредит на поточні потреби в розмірі 20\~000 грн. 00 к., на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Термін повернення кредиту- 28.01.2013 року. Процентна ставка- 20% річних, щомісячна плата у вигляді комісії в розмірі 1,50% від суми кредиту. Банк свої зобовязання виконав повністю, а відповідач свої зобовязання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 28.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № BL_ЖГ00010356 від 28.01.2011 року в сумі 41\~066 грн. 99 к., яка складається з: прострочена до повернення сума кредиту- 13\~179 грн.64 к., прострочені проценти за користування кредитом- 745 грн. 78к., комісія за РО- 2\~638 грн. 95 к., плата за пропуск платежів- 24\~502 грн. 62 к. В судове засідання представник позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 28.01.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00010356, згідно якого відповідачу надає кредит на поточні потреби в розмірі 20\~000 грн. 00 к., на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Термін повернення кредиту- 28.01.2013 року. Процентна ставка- 20% річних, щомісячна плата у вигляді комісії в розмірі 1,50% від суми кредиту. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 28.08.2015 року виникла заборгованість 41\~066 грн. 99 к. BL_ЖГ00010356 від 28.01.2011 року в сумі 41\~066 грн. 99 к., яка складається з: прострочена до повернення сума кредиту- 13\~179 грн.64 к., прострочені проценти за користування кредитом- 745 грн. 78к., комісія за РО- 2\~638 грн. 95 к., плата за пропуск платежів- 24\~502 грн. 62 к. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобовязань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1 ст.625 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Оскільки, відповідач [PERSON], який отримав кредит не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованість в сумі 41 066грн. 99к. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобовязання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved