Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров"я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 03.10.2013 року близько 08 год. 00 хв., на проїзній частині вул.Тулуба с.Балашівка Березнівського району Рівненської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Урал» р.н. [NUMBER] з причіпом самоскидом р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та малолітнього велосипедиста [PERSON], в результаті якої останній отримав наступні тілесні ушкодження: в ділянці голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, поєднаного із забійною раною м'яких тканин перенісся, вколоченим переломом кісток спинки носа та підшкірними крововиливами верхніх і нижніх повік обох очей; в ділянці нижніх кінцівок: закритий перелом лівої стегнової кістки в середній її третині із зміщенням уламків, а також осадження шкіри правої нижньої кінцівки. Тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілого, зумовлені єдиним механізмом травмування, в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Тілесне ушкодження у [PERSON] у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки відноситься до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я. Тілесні ушкодження у вигляді осаднень шкіри правої нижньої кінцівки відносяться до легких тілесних ушкоджень. За даним фактом, слідчим відділенням Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області 03.10.2013 року у ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №12013190060000497, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою старшого слідчого Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Штундер Л.В. від 29.04.2016 року зазначене кримінальне провадження закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. [PERSON] вказує, що в результаті отриманих травм під час ДТП неповнолітній знаходився на стаціонарному лікуванні в Березнівській ЦРЛ в період з 03.10.2013 р. по 05.10.2013 p.; в ортопедо-травматологічному відділенні КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» в період з 05.10.2013 р. по 04.11.2013 p.; в травматологічному відділенні КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» в період з 02.12.2013 р. по 13.12.2013 p.. За час перебування мого неповнолітнього сина на стаціонарному лікуванні було придбано ліків та медичних препаратів на суму 5879,24 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Для транспортування дитини в лікарню та з лікарні в м.Рівне було придбано пального для заправки автомобіля на суму 1000,14 грн. Загальна сума документально підтверджених понесених затрат, пов'язаних із лікуванням дитини, становить 6879,38 грн. Крім того, внаслідок ДТП неповнолітньому було завдано і моральну шкоду. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав [PERSON] у зв'язку з ушкодженням здоров'я, перенесених стресах, нервових зривах, погіршенні стану здоров'я, перенесенні душевного дискомфорту в зв'язку з одержаними травмами та необхідністю постійного тривалого лікування, необхідності медичного підтримання здоров'я дитини в даний час і в подальшому, втраті часу на відвідини медичних закладів. Фактично [PERSON] повторно вчився ходити, тривалий час школу не відвідував, а вчителі приходили додому та займалися з ним індивідуально. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача 6879 грн. 38 коп. матеріальної шкоди, 50000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному об'ємі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вказав що фактичного зіткнення його автомобіля із потерпілим не відбулось. Потерпілий, всупереч вимогам ПДР, рухався без супроводу дорослих проїзною частиною. Оскільки, автомобіль «Урал» є великогабаритним, багатотоннажним транспортним засобом, рух його спричиняє значний потік повітря, який і спричинив зіткнення неповнолітнього із заднім колесом його транспортного засобу. Вважає, відсутність причино наслідкового зв'язку його дій із наслідками, що настали, тому у задоволенні позову просить відмовити повністю. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.04.2016 року, винесеної старшим слідчим Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Штундер Л.В., по факту ДТП, що відбулась 03.10.2013 року близько 08 год. 00 хв., на проїзній частині вул.Тулуба с.Балашівка Березнівського району Рівненської області, за участю автомобіля «Урал» р.н. [NUMBER] з причіпом самоскидом р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та малолітнього велосипедиста [PERSON], в результаті якої останній отримав наступні тілесні ушкодження, кримінальне провадження закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Із долучених медичних документів вбачається, що неповнолітній [PERSON] в результаті ДТП отримав наступні тілесні ушкодження: в ділянці голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, поєднаного із забійною раною м'яких тканин перенісся, вколоченим переломом кісток спинки носа та підшкірними крововиливами верхніх і нижніх повік обох очей; в ділянці нижніх кінцівок: закритий перелом лівої стегнової кістки в середній її третині із зміщенням уламків, а також осадження шкіри правої нижньої кінцівки. Згідно висновку експерта №122 від 03.05.2014 року вбачається, що малолітній [PERSON] отримав внаслідок ДТП середньої тяжкості тілесні ушкодження. Із копій фіскальних чеків вбачається понесення матеріальних витрат, пов'язаних із лікуванням [PERSON] на суму 6600 грн. 38 коп. Суд не погоджується із позицією позивача, щодо стягнення із відповідача 279 грн. 00 коп. благодійного внеску, оскільки такий внесок не пов'язаний із лікуванням потерпілого та є добровільним. Судом встановлено, що в результаті дій [PERSON], малолітній [PERSON] отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого батькам потерпілого нанесено майнову шкоду на суму 6600 грн. 38 коп. Частина 1 ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Позивач покликається на те, що зазнав і моральної шкоди, так як [PERSON] у зв'язку з ушкодженням здоров'я, перенесених стресах, нервових зривах, погіршенні стану здоров'я, перенесенні душевного дискомфорту в зв'язку з одержаними травмами та необхідністю постійного тривалого лікування, необхідності медичного підтримання здоров'я дитини в даний час і в подальшому, втраті часу на відвідини медичних закладів. Фактично [PERSON] повторно вчився ходити, тривалий час школу не відвідував, а вчителі приходили додому та займалися з ним індивідуально. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку зобов'язана відшкодувати особа, яка її завдала - відповідач [PERSON] Згідно положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Частина 1 статті 11 ЦКП України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, вину відповідача та визначає її розмір 1500 грн. 00 коп. Питання про стягнення судових витрат вирішується відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial