Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2011 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач будь-якої матеріальної або іншої допомоги не надає. На даний час витрати на утримання дітей значно зросли, суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів - зросли витрати на утримання, навчання, відвідування гуртків, які несе лише позивач. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньок, оскільки є працездатним, має дохід, інших дітей не має. На підставі наведеного, просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в письмовій заяві позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 11). Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2011 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.15). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до визначеного рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2011 року розміру аліментів він є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дітей, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, навчання, лікування, які несе позивач. Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 1 500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки такий розмір не є надмірним, і є достатнім для забезпечення потреб дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved