Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 02.09.1998 року. В квартирі залишилася зареєстрована його донька - [PERSON] , яка протягом тривалого часу, а саме з липня 2014 року фактично в ній не мешкає. Всі обов`язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідачка квартирою не користується, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просивїх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася повторно за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином за місцем реєстрації, та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті "Судова влада". Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з"явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору міни від 02.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., реєстр № 2182, зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя від 17.11.1998 року за реєстровим номером 39631. Згідно акту від 11.09.2019 року підписаного головою ОСББ «Сорок п`ять/7» у присутності трьох свідків, [PERSON] , 1988 року народження, за місцем реєстрації: [ADDRESS] , не мешкає з липня 2014 року, особистих речей в квартирі не має. Як вбачається з довідки № 04-147-1207 від 06.09.2019 року виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб ДАП ММР, за адресою: [ADDRESS] по теперішній час зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірній квартирі без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved