Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] (далі-заявник), діючи через свого представника, звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації місця проживання разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2014 року по день його смерті [INFO] . Заяву мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка розміром 0,15 га, яка надана для обслуговування вказаного житлового будинку. Спадкоємцем за заповітом є заявник. З серпня 2014 року батько заявника проживав із сином в будинку за адресою: [ADDRESS] , хоча і був зареєстрований за іншою адресою. Весь цей час [PERSON] проживав із заявником однією сім`єю, вони мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Після смерті батька, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса заявник не звертався, оскільки вважав, що спадкове майно він набуде у власність на підставі заповіту, складеного батьком 03 жовтня 2014 року. [PERSON] вважає, що є підстави для встановлення факту спільного проживання [PERSON] без реєстрації місця проживання разом із заявником. В судове засідання заявник не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти заяви. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він проживає по сусідству, через межу із [PERSON] по [ADDRESS] . Свідок знав померлого [PERSON] все своє життя і його сина [PERSON] з народження. На час смерті [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] , його поховання здійснювалося також з цієї адреси. За життя батька, з серпня 2014 року син забрав [PERSON] до себе, оскільки в батька була хвороба ніг, син доглядав за батьком, батько проживав в домі у сина. Свідок бачив, як [PERSON] пересувався по двору у сина [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він проживає по [ADDRESS] . Свідок переїхав до с-ща Верхній Токмак у 1989 році і знає [PERSON] та [PERSON] з цього часу. В серпні 2014 року [PERSON] забрав батька [PERSON] до себе, оскільки у батька була хвороба ніг і він погано пересувався. Син весь цей час доглядав за батьком, батько жив у сина в будинку по [ADDRESS] . Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку. Як встановлено, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.05.2018. За життя [PERSON] набув право власності на будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету районної ради народних депутатів за № 97 від 16.05.1989, та право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 812379, виданим 20 вересня 2010 року. За життя 03.10.2014 [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього належного йому майна призначив [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.09.1962, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Відповідно до довідки № 08-06/3777 від 21.12.2020, виданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] з 1960 року по [INFO] , на день смерті зареєстрований один. Згідно з довідкою № 02-29/2627 від 18.12.2020, виданою Чернігівською селищною радою Чернігівського району Запорізької області, в період з серпня 2004 року до моменту смерті [INFO] у [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , проживав його батько [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області від 15.12.2020, [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] , оскільки на момент відкриття спадщини заявник не був зареєстрований зі спадкодавцем та не подав заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18.01.2021, інформація про наявність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Так, факт спільного проживання заявника [PERSON] та померлого [PERSON] у період з серпня 2014 року по 24 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також, свідки підтвердили, що заявник здійснював догляд за батьком, оскільки останній хворів на хворобу ніг. Крім цього, факт спільного проживання [PERSON] разом з сином знайшов своє відображення у довідці № 02-29/2627 від 18.12.2020, виданої Чернігівською селищною радою Чернігівського району Запорізької області. Сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки факт спільного проживання підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. В судовому засіданні також встановлено, що підтвердження факту спільного проживання необхідне заявнику для реалізації прав на спадкування майна, що залишилось після померлого батька, в позасудовому порядку заявник не має можливості підтвердити зазначений факт. За таких обставин суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved