Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], 18.11.2015 в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства та зобов'язання внесення зміни до актового запису про народження дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що проживаючи однією сім'єю, але не перебуваючи у шлюбі між собою у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина, [PERSON],[INFO] р.н.Запис про батька дитини був записаний відповідно до ст.135 СК України [INFO] року [PERSON] помер. Заявник стверджує, що встановлення факту батьківства необхідно для захисту прав малолітньої дитини, а саме для того, щоб [PERSON] отримала законне право на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] На підставі вищевикладеного заявник просить суд:встановити факт батьківства [PERSON],[INFO], який помер [INFO] року відносно [PERSON],[INFO]; визнати [PERSON] батьком дитини - дочки [PERSON],[INFO], зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON],[INFO]. №54 від 08.12.2004 року, де в графі відомості про батьківство вказати батьком дитини «[PERSON]», виключивши відомості про «[INFO]». В судовому засіданні від 25.02.2016 року в порядку п.5 ст.209 ЦПК України до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених в заяві. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування в судовому засіданні просив вирішити спір з урахуванням інтересів дитини . [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] заперечувала, посилаючись на те,що родині померлого ніколи не було відомо про існування [PERSON], [PERSON] був самотньою людиною та вів оморальний спосіб життя. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та надавши оцінку в сукупності наявним в справі доказам, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], в свідоцтві про народження в графі мати якої зазначено [PERSON], а в графі батько зазначено [PERSON] (а.с.9). [PERSON] у своїй заяві зазначає, що проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу, від спільного проживання з яким має доньку [PERSON] Даний факт підтверджує наданими до матеріалів справи: копіями фотокарток, а також заявами [PERSON], яка є бабусею [PERSON],[INFO],заявою [PERSON], виховательки [PERSON],[INFO],заявою [PERSON], листом з КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» № 01-1-13 від 16.01.2016 року та заявами [PERSON] на одержання новорічного подарунка для дитини, заявою [PERSON] від 26.01.2016 року відповідальної особи, яка веде документацію аварійної служби в КП «БДТЕ», де працював [PERSON], довідками з Білгород-Дністровської дитячої поліклініки, довідкою з КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», довідкою з ЗОШ №4, довідкою президента клуба «Десантник [PERSON] та показанням свідків, допитаних у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON].(а.с.10-14,32,60,64,68,74,-76,77,81,82,87-88,95,97,100). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.51). Згідно актового запису про смерть № 1141,[PERSON] помер у віці 42 роки.Причина смерті зупинка смерті,неуточнена (а.с.63). Задля встановлення факту батьківства [PERSON] із дитиною [PERSON]., ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року по справі було призначено генотископічну експертизу, проте згідно відповіді з КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 04.08.2016 року № 1749-02 повідомлено, що біологічний матеріал в архівах ООБСМЕ від померлого [INFO] року [PERSON] відсутній, та у звязку із ненадходженням біологічних зразків від померлого [INFO] року [PERSON] і неприбуттям [PERSON] та [PERSON] до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи на відбір біологічних зразків листом КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 29.09.2016 року № 2172-02 повернено цивільну справу № 495/8384/15-ц у звязку з неможливістю виконання експертизи(а.с.119,141-142,148). В судовому засіданні від 02.12.2016 року представник заявника знову заявив клопотання про проведення судово-генетичної експертизи з зобовязанням експертів Білгород-Дністровського СМЕ в Одеській області провести ексгумацію трупа [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року.Проте, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2016 року відмовлено [PERSON] в задоволенні вищевказаного клопотання. Таким чином, у звязку із неможливістю проведення генотископічної експертизи в умовах відсутності біологічних зразків померлого [INFO] року [PERSON],та враховуючи клопотання представника заявника від 20.07.2016 року, суд вважає за доцільне провести розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. За правилами ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що [PERSON] народилась [INFO] року, суд застосовує норми чинного Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно абзацу 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ч.1, 2 ст.128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуальногокодексуУкраїни. Як вбачається із змісту поданої заяви, що була предметом розгляду, встановлення факту батьківства необхідне заявику для отримання спадщини. На підтвердження факту батьківства померлого заявником надано копію свідоцтва про народження дитини, копії фотокарток, заяву [PERSON], виховательки [PERSON],[INFO],заяву [PERSON], лист з КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» № 01-1-13 від 16.01.2016 року, заяви [PERSON] на одержання новорічного подарунка для дитини, заяви [PERSON] від 26.01.2016 року відповідальної особи, яка веде документацію аварійної служби в КП «БДТЕ», де працював [PERSON], довідки з Білгород-Дністровської дитячої поліклініки, довідки з КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», довідка з ЗОШ №4, довідка президента клуба «Десантник [PERSON] та показання свідків, допитаних у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], однак на думку суду вказані докази не є переконливими, які б з достовірністю свідчили про факт батьківства [PERSON] .(а.с.10-14,32,60,64,68,74,-76,77,81,82,87-88,95,97,100). Так, факт написання заяв [PERSON] на отримання новорічних подарунків своїй донці [PERSON] [INFO]. ніхто з учасників процесу не заперечував, проте він не може бути безперечним доказом, який підтверджує юридичний факт батьківства, саме [PERSON]. Згідно запису в індивідуальній картці вагітної та породіллі [PERSON] в графі «Сімейний стан» зазначено - «не зареєстрований», в графі «Прізвище і місце роботи чоловіка, телефон» вказано - [PERSON] -теплосеть-робочій, проте дані відомості, внесено зі слів самої заявници. З довідок які видани КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», ЗОШ І-ІІІ №4, МВПК «Десантник» вбачається, що [PERSON] приймав участь у вихованні [PERSON] Даючи оцінку даним документам як доказу , суд звертає уваги на те,що дані довідки взагалі не містять інформації з яких джерел відомо, що [PERSON] є саме батьком [PERSON] не зазначено період щодо спільного проживання та виховання дитини. Крім того, заявниця в судовому засіданні зазначила,що вона фактично не проживала з [PERSON] ,як це зазначено в заяві. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] з 15.11.2002р., проте заявниця з 2001 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], будь які відомості, щодо їх спільного проживання матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять відомостей, що за життя [PERSON] ставилося питання щодо батьківства, до суду або до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ні заявник ні [PERSON] не звертався. На фотографіях наданих заявником зображений [PERSON] в різний період часу з [PERSON],[PERSON] та інш., які підтверджують факт спілкування заявници з померлим. Свідок [PERSON] дала показання про те,що в січні 2004 року [PERSON] повідомив, що одружується з [PERSON], проте у зв'язку із тим, що офіційний шлюб вони не зареєстрували вони проживали у цивільному шлюб від якого у них народилася донька [PERSON] Також [PERSON] повідомила, що [PERSON] визнає [PERSON] своїм батьком і дуже сумує за ним. Свідок [PERSON] дав показання про те, що йому відомі стосунки між заявницею та [PERSON], а також пояснив, що [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою. Однак суд до пояснень свідків відноситься критично, оскільки пояснення свідків зі сторони заявника протирічать поясненням представника [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], будь-яких інших належних та допустимих доказів (висновків експертизи, довідок про сімейний стан заявника, листів та ін.) заявником не надано. Даючи оцінку доказам наданим заявником суд зазначає,що вони підтверджують факт періодичного спілкування [PERSON] з заявником, та [PERSON] і на думку суду носять характер припущення щодо визначення походження дитини саме від померлого [PERSON], Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статей 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, в контексті ч.1, 2 ст.128 СК України та в межах наданих [PERSON] та її представником доказів на обгрунтування заявлених вимог, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник та його представник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про недоведеність факту батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року із [PERSON],[INFO], зокрема у звязку із недостатністю відомостей, що засвідчують походження дитини [PERSON],[INFO] р.н.від [PERSON]Г, зібраних відповідно до Цивільно-процесуального кодексуУкраїни. За таких обставин, вимоги заявника щодо встановлення факту батьківства [PERSON],[INFO], який помер [INFO] року та [PERSON],[INFO], а також визнання [PERSON] батьком дитини - дочки [PERSON],[INFO] р.н.задоволеню не підлягають. Підстав для задоволення вимог в частині зобов"язання внести зміни в актиовий запис про народження дитини також не має, оскільки відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, саме на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни, згідно з зазначеними в рішенні суду, а відтак суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed