Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

05.09.2018 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 4, в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, в особі Харківської міської ради, безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 186 151, 16 грн. судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2017 року № 96175391 право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м., по [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору дарування від 24.10.2014 року № 839; Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору дарування від 28.10.2014 року № 848. Таким чином, [PERSON] з 24.10.2014 року та [PERSON] з 28.10.2014 року по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,0462 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-1» (караоке-кафе з вивіскою « [INFO] »). Рішення Харківської міської ради про надання земельної ділянки у користування (оренду) є підставою для укладення договору оренди землі. Однак, згідно з інформацією Харківської міської ради, [PERSON] із заявою про надання в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] не зверталась. Договори оренди вказаної земельної ділянки між Харківською міською радою та [PERSON] не укладались. Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача - орендна плата. Проте, за даними органів податкової інспекції [PERSON] не перебуває на обліку Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС в Харківській області як платник за землю. Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Розмір доходу [PERSON] через відсутність платежів за земельну ділянку по [ADDRESS] розраховано Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується і сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Згідно з актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , проведеного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради за участі інженера-геодезиста Мірки М.М. (кваліфікаційний сертифікат №010780 від 26.04.2013) та інженера-землевпорядника Матвеева Ю.М. , площа земельної ділянки яка використовується [PERSON] та [PERSON] відповідно до її меж складає 0,0462 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх, меж будівлі. Таким чином, згідно з проведеними Департаментом територіального контролю Харківської міської ради розрахунками, через відсутність платежів за земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташовано нежитлова будівля літ. «Б-1», Ѕ частина якої належить [PERSON] , бюджет міста Харкова за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року недоотримав 186 151,16 грн. орендної плати за землю, яку позивач міг би отримати у разі укладення між ним і відповідачем договору оренди. 31.07.2018 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 21.09.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовна заява Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що дійсно, на підставі Договору дарування від 24.10.2014 року, посвідченому Попрас Ю.В., приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрованим в реєстрі за № 839 [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частка нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] . На підставі Договору дарування від 28.10.2014 року, посвідченому Попрас Ю.В., приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрованим в реєстрі за № 848 [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частка нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] . Нежитлова будівля літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, по [ADDRESS] розташована на земельній ділянці, площею 0,0462 га. Після набуття права власності на Ѕ частку нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] [PERSON] звернулась з заявою до Харківської міської ради 13.07.2015 року для виділення в оренду га укладення договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] площею, приблизно 500 кв.м. Листом № Р-5-22031/1-15.08.-39 від 24.07.2015 року [PERSON] було запропоновано надати ряд документів для надання дозволу на розробку проекту для відведення земельної ділянки. До цього часу питання щодо виділення в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] площею, приблизно 500 кв.м. не вирішено, не з вини [PERSON] , оскільки виділена іншому користувачу земельна ділянка, кадастровий № 6310137500:10:002:0147 майже навпіл перекриває земельну ділянку, на якій розташовано нежитлову будівлю літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] , що не дає змоги отримати [PERSON] в оренду земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] . Крім того, оскільки [PERSON] дуже часто перебуває за кордоном України, керування Ѕ часткою нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] займається її чоловік, ФО-П [PERSON] , який і здійснює платежі податку на землю, що підтверджується платіжними дорученнями. на суму 757,09 грн., всього за 2018р. - 5299,63 грн., [PERSON] за 2014 - 2018 роки сплачено податку на землю в сумі 35 666,71 грн. 27.09.2018 року від Керівника місцевої прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач зазначила у своєму відзиві, що зверталася до Харківської міської ради для виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування вказаного нежитлового приміщення, однак зазначене питання не вирішено, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 6310137500:10:002:0147 навпіл перекриває земельну ділянку, на якій розташована нежитлової будівлі літ. «Б-1» та виділена іншому землекористувачу. Разом з цим, відповідач зазначила, що з 2014 року по 2018 рік її чоловік [PERSON] сплатив 35 666,71 грн. земельного податку за користуванням земельною ділянкою по [ADDRESS] , на якій розташована нежитлова будівля літ. «Б-1». Проте вказане твердження є безпідставним, оскільки відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, вказана реєстрація здійснена не була. Таким чином відповідач лише звернулася з заявою про надання в оренду земельної ділянки та після отримання відповіді [PERSON] не вчинила дій, спрямованих на укладення договору оренди, тому Харківською міською радою не було прийнято рішення про надання відповідачеві земельної ділянки в оренду. Зважаючи на чинне Законодавство, власник нерухомою майна не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею, що [PERSON] здійснено не було. Разом з цим доводи щодо розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6310137500:10:002:0147, яка заважає отриманню права оренди є також хибним, оскільки відповідно до інформації розміщеної на сайті http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta відомості про вказану земельну ділянку взагалі відсутні. Твердження щодо сплати земельного податку чоловіком відповідача є не обґрунтований у зв`язку з тим, що за даними, органів податкової інспекції [PERSON] не перебуває на обліку Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС в Харківській області як платник за землю. Крім того, платіжні документи долучені до відзиву жодним чином не підтверджують сплату земельного податку саме за земельну ділянку розташовану по [ADDRESS] . Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата. Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому, має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення. 29.10.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про проведення розгляду вищезазначеної справи в порядку загального провадження з залученням сторін. Згідно з ухвалою суду від 02.11.2018 року, суд перейшов від розгляду в спрощеному провадженні до загального позовного провадження у зазначеній цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання. 30.01.2020 року ухвалою суду залучено до участі в розгляді цивільної справи за позовною заявою керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в якості третьої особи [PERSON] . Закрито підготовче провадження та зазначену справу призначено до судового розгляду. Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 4 Сук І.В. направив суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі прокурора, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву надав. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. [PERSON] надала відзив на позовну заяву. Представник відповідача - адвокат Колобов Л.В. направив суду заяву про перенос розгляду справу, однак підтверджуючих документів не надав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмових пояснень щодо позовних вимог суду не надав. Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. На підставі Договору дарування від 24.10.2014 року, посвідченому Попрас Ю.В., приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрованим в реєстрі за № 839 [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частка нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м, розташованої по [ADDRESS] . З згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2017 року № 96175391 право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1», загальною площею 386,2 кв.м., по [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору дарування від 24.10.2014 року № 839; Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору дарування від 28.10.2014 року № 848 (а.с. 32 - 33). Проте, відповідач [PERSON] належним чином не оформила та не здійснила державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, на якій розташований зазначений об`єкт нерухомого майна (лист-підтвердження Управління Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області від 13 жовтня 2016 року № 19-20.08-3-4426/20-16 та Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07 жовтня 2016 року № 6905/0/225-16) (а.с. 27 - 28). Фактичний розмір земельної ділянки, яку використовує відповідач [PERSON] , підтверджено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] , від 05 квітня 2018 року, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради (а.с. 15 - 21). За розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем [PERSON] коштів від безпідставно набутого майна склав 186 151,16 грн. за період з 01 червня 2015 року по 31 травня 2018 року. Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013". Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу). Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України). Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України). Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ні попереднього землекористувача, ні [PERSON] , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, а отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. З огляду на викладене, [PERSON] , як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15, від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15, від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14. Твердження відповідача [PERSON] , зазначені у відзиві на позовну заяву, спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 186 151,16 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved