Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO]. померла мати [PERSON] та дружина [PERSON] Він проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та крім нього, у даній квартирі зареєстрований [PERSON]. Ще у 2004 р. [PERSON] пішов з квартири та фактично не проживає у ній, жодної участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує. Місце його фактичного проживання невідоме. Останній раз позивач бачив та спілкувався з відповідачем на похороні [PERSON], де він заявив, що утримувати квартиру наміру немає та сплачувати комунальні послуги не буде. Факт не проживання відповідача понад шість місяців за місцем реєстрації стверджується актами від 22.05.2014 р., 11.08.2014 р. та 28.10.2014 р. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі та не виконує своїх обов'язків по утриманню житла, не проживає в такій понад шість місяців, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON], матір позивача [PERSON] та дружина відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.03.2014 р., серії [NUMBER] /а.с.4/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1619 від 22.09.2014 р., виданої ЛКП „Житловик-С", в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (син), [INFO] та [PERSON] (чоловік), [INFO] Основним квартиронаймачем є [PERSON], що померла, квартира є державною. /а.с.8/. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі понад шість місяців, стверджується доказами по справі - актами ЛКП «Житловик-С» від 22.05.2014 р., 11.08.2014 р. та 28.10.2014 р., відповідно до яких [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2004 року /а.с. 5, 6, 7/. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шестимісячний строк, встановлений ст.71 ЖК України, перешкод в користуванні спірною квартирою їй не чинилось, а тому він втратив право користування спірною квартирою. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України та

Outcome: approved