Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Адвокат Самуляк Михайло Юрійович, діючи в інтересах [PERSON] , звернувся у суд із позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту МТСБУ) про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 14 жовтня 2019 року о 14 годині 30 хвилин, в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області по вул. Визволення, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , громадянина Німеччини. Внаслідок вищевказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Транспортний засіб «Volkswagen Passat» зареєстрований в іншій країні, щодо нього був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день ДТП на території України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2020 у справі №607/27306/19, провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Після того як вищевказане судове рішення набрало законної сили, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ. МТСБУ було заведено справу №07-D-UA-20/15700.1. Позивач надав усі документи відповідачу, які передбачені ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, без включення в розрахунку ПДВ, складає 10282,86 гривень. МТСБУ у своєму листі №8.3-01/б/726 від 05.03.2020 повідомило позивача про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відповідальність [PERSON] , водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» та про розбіжності у відомостях про реєстраційний номер транспортного засобу, а також про те, що відсутні підстави для здійснення регламентної виплати. 01.02.2021 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області виніс постанову про виправлення описки у постанові від 10.01.2020 по справі №607/27306/19. 23.03.2021 представник позивача адвокат Самуляк Михайло звернувся із заявою до МТСБУ в якій просив долучити до матеріалів справи постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2021. Окрім цього, представник позивача звернувся до МТСБУ із претензією щодо відмови у вилиті страхового відшкодування, у якій було вказано, що вина [PERSON] встановлена постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13.01.2020. 04.06.2021 позивач отримав повторну відмову від МТСБУ у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відповідальність [PERSON] . Проте, позивач із відмовою МТСБУ не погоджується і вважає її незаконною. [PERSON] глибоко переконаний, що відмова у виплаті страхового відшкодування МТСБУ надумана, а відповідач застосовує «надмірний формалізм» при розгляді страхового випадку, адже системний аналіз судового рішення Тернопільського міськрайонного суду дозволяє дійти висновку, що водій автомобіля «Volkswagen Passat» [PERSON] винуватий у вищенаведеній дорожньо-транспортній пригоді. Так, Тернопільський міськрайонний суд, закриваючи адміністративне провадження у справі стосовно позивача, зробив це на підставі фактичних обставин справи. Оцінюючи в сукупності докази, у тому числі, пояснення свідків, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягало закриттю у відповідності із п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного правопорушення. Напрошується логічний висновок, оскільки [PERSON] не винуватий у дорожньо-транспортній пригоді, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, то винуватим є [PERSON] , адже інших учасників дорожньо-транспортної пригоди не було. У зв`язку з наведеним, представник позивача, з посиланням на вимоги чинного законодавства, просить стягнути з МТСБУ на користь [PERSON] 10282,86 грн. у якості відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, 4000 гривень витрат на правничу допомогу та 908 гривень судового збору. Ухвалою судді Рахівського районного суду Марусяк М.О. від 04.08.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у порядку загального провадження та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 07 вересня 2021 року представник відповідача МТСБУ - адвокат Приступа Л.Б. надіслав відзив на позовну заяву [PERSON] суть якого зводиться до наступного. Позивачем не надано документа, який би вказував на вину [PERSON] у ДТП від 14.10.2019. Те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13.01.2020 по справі №607/27309/19 провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення ще не є підставою для визнання вини іншого учасника ДТП [PERSON] . У зв`язку з наведеним, МТСБУ правомірно відмовило позивачу у регламентній виплаті у зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували відповідальність [PERSON] . На підставі ухвали суду від 01.10.2021 справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про судове засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судового виклику. Представник позивача [PERSON] - адвокат Самуляк М.Ю. у судове засідання не з`явився, натомість надав суду заяву у якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача МТСБУ у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про судове засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судового виклику. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи. 14 жовтня 2019 року о 14 годині 30 хвилин в смт. Ясіня, по вул. Визволення Рахівського району Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat Doblo», з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», з державним номерним знаком [NUMBER] , під керуванням громадянина Німеччини [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2020, у справі №607/27306/19, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності водія [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Листом від 05.03.2020 №8.3-01/б/7726 МТСБУ повідомило [PERSON] про відсутність підстав для здійснення регламентної виплати, у зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні докази, які підтверджують відповідальність [PERSON] . Окрім цього, МТСБУ зазначило, що мають місце розбіжності у відомостях про реєстраційний номер транспортного засобу «Volkswagen Passat», а саме у поданих документах реєстраційний номер зазначено [NUMBER] , а у «Зеленій картці» - [NUMBER]. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2021 внесено зміни до постанови від 13.01.2020 та зазначено вірний реєстраційний номер транспортного засобу «Volkswagen Passat», яким керував [PERSON] - [NUMBER] . 23 березня 2021 року представник [PERSON] - адвокат Самуляк М.Ю. направив МТСБУ претензію у якій просив здійснити страхове за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.10.2019 в смт. Ясіня по вул. Визволення, по справі №07-D-UA-20/15700.1. Адвокат Самуляк М.Ю. також зазначив, що вина [PERSON] встановлена рішенням суду, а саме постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2020 у справі №607/27306/19. Згідно звіту про оцінку автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] від 19.03.2020, проведеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля Fiat Doblo, номерний знак [NUMBER] , без включення у розрахунку ПДВ складає 10282,86 гривень. Листом від 21.05.2021 №8.3-01/б/18037 МТСБУ повторно повідомило [PERSON] про відсутність підстав для здійснення регламентної виплати у зв`язку з відсутністю доказів, які підтверджують водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» [PERSON] . Окрім цього зазначено, що у разі надання таких доказів, розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати буде поновлено. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність (ст.40 Закону). Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Положеннями ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. В даному випадку, вина одного з водіїв в заподіянні шкоди безпосереднього залежить від наявності в його діях порушень правил дорожнього руху, а відтак наявності складу адміністративного правопорушення визначеного ст. 124 КУпАП. Встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення визначеного ст.124 КУпАП встановлюється відповідним судовим рішенням. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач та його представник зазначають, що Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, розглядаючи справу про притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, на підставі фактичних обставин справи прийшов до висновку про недоведеність вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. При цьому, зазначають, що системний аналіз судового рішення дозволяє дійти висновку, що водій автомобіля «Volkswagen Passat» [PERSON] , громадянин Німеччини, винуватий у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Окрім наведеного, у позовній заяві дослівно зазначено наступне: «Напрошується простий логічний висновок, оскільки [PERSON] не винуватий у дорожньо-транспортній пригоді, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, то винуватим є [PERSON] , адже інших учасників дорожньо-транспортної пригоди не було». Також позивач вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.п. 9.2 б); 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля марки «Volkswagen Passat». Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху [PERSON] , підтвердили свідки, опитані адвокатом та позивач. Разом з тим, з такою позицією позивача та його представника суд не може погодитися з наступних підстав. Так, як вже зазначалося вище, встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення встановлюється на підставі відповідного судового рішення. Наведене також кореспондується із положеннями ст.62 Конституції України, відповідно до яких особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Більше того, з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2020 вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , судом не встановлено у його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, будь-яких відомостей про те, що судом встановлено порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху вказана постанова не містить. У відповідності до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Судом встановлено, і це не заперечується позивачем та його представником, що водій автомобіля «Volkswagen Passat» [PERSON] не був визнаний постановою суду винуватцем дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої майну позивача була заподіяна шкода. При цьому, посилання позивача на те, що на його думку дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.п. 9.2 б); 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Volkswagen Passat» [PERSON] є не прийнятним, оскільки наявність в діях [PERSON] порушень Правил дорожнього руху може бути встановлено тільки уповноваженим на це державним органом. Суд також відхиляє доводи позивача та його представника про те, що [PERSON] є громадянином Німеччини, що унеможливлює складення протоколу про адміністративне правопорушення на нього, оскільки останній не знаходиться на території України, а це в свою чергу порушить вимоги ст.256 КУпАП, у частині підписання його собою, яка притягується до адміністративної відповідальності і роз`яснення його прав і обов`язків. Так, у відповідності до положень ст.16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Будь-яких інших доказів вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, матеріали справи не містять. У відповідності до вимог відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні за змістом вимоги містяться і у ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, у відповідності до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не доведено, що дії [PERSON] під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.10.2019, були неправомірними, між ними і заподіяною позивачу шкодою є безпосередній причинний зв`язок, отже суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування. Отже, на думку суду, МТСБУ, відмовляючи позивачу у здійсненні регламентної виплати, діяло в межах та у спосіб визначений законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed