Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивачем як органом опіки та піклування подано до суду позов в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ніде не працює, власного житла не має, зловживає спиртними напоями, в зв`язку з тим, що перебувала в місцях позбавлення волі, дитина була оформлена до прийомної сім`ї, після звільнення від відбування покарання відвідувала сина у прийомній сім`ї один раз на місяць протягом січня-березня 2020 року; інколи телефонувала; дарувала незначні подарунки. На даний час [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не створила належних умов для повернення сина до родини. Протягом тривалого часу з ним не спілкується. Фахівцями центру неодноразово проводилися профілактичні бесіди, індивідуальні розмови про необхідність працевлаштування, ведення здорового способу життя, але це позитивного результату не дало. Прилуцький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вважає за доцільне порушити клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] . 09 вересня 2020 року [PERSON] написала заяву, в якій просить Прилуцький міськрайонний суд позбавити її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , так як вона не має власного житла, не працює, не має можливості утримувати сина. Оскільки, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання відповідачкою обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини, тому позивачем і подано до суду позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду письмову заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася через невручення рекомендованих поштових відправлень, які було повернуто до суду Укрпоштою за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , та місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає, за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989 року), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також, інших нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, ..дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..». Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до розпорядження в.о. голови Прилуцької районної державної адміністрації від 30 листопада 2018 року №441 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування дитини» [PERSON] був оформлений до прийомної сім`ї [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] була засуджена Прилуцьким міськрайонним судом від 06 червня 2017 року, єдиний унікальний № 742/1363/17, до чотирьох років позбавлення волі (а.с.12). [PERSON] був засуджений Прилуцьким міськрайонним судом від 12 червня 2017 року, єдиний унікальний № 742/879/17 (а.с.13-15). У січні 2020 року [PERSON] звільнилась з місць позбавлення волі (а.с.20). Довідка виконавчого комітету Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 02 вересня 2020 року № 417/03-04 підтверджує, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з довідкою виконавчого комітету Ладанської селищної ради від 02 вересня 2020 року № 419/03-0 [PERSON] не працює (а.с.16). У характеристиці, виданій виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 02 вересня 2020 року 420/03-04, зазначено, що [PERSON] на території Ладанської селищної ради зарекомендувала себе з негативної сторони: систематично зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, перебувала у місцях позбавлення волі (а.с.17). Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений членами виконавчого комітету Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 14 вересня 2020 року, свідчить, що житло потребує ремонту, газопостачання відключене. У квартирі не створені належні умови для проживання дитини. В акті зазначено, що, зі слів [PERSON] , вона не може утримувати та виховувати свого сина (а.с.19). Прилуцький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надав інформацію від 04 вересня 2020 року № 289 про те, що [PERSON] з моменту звільнення від відбування покарання відвідувала сина у прийомній сім`ї один раз на місяць протягом січня-березня 2020 року; інколи телефонувала; дарувала незначні подарунки. На даний час [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не створила належних умов для повернення сина до родини. Протягом тривалого часу з ним не спілкується. Фахівцями центру неодноразово проводилися профілактичні бесіди, індивідуальні розмови про необхідність працевлаштування, ведення здорового способу життя, але це позитивного результату не дало. Прилуцький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вважає за доцільне порушити клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] (а.с.20). 09 вересня 2020 року [PERSON] написала заяву, в якій просить Прилуцький міськрайонний суд позбавити її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як вона не має власного житла, не працює, не має можливості утримувати сина (а.с.18). Служба у справах дітей райдержадміністрації надала висновок від 16 вересня 2020 року № 2-02/489 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] так як це відповідає інтересам дитини (а.с.21-22). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] як мати малолітнього [PERSON] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дитини, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає допомоги на її матеріальне утримання. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки, остання за зареєстрованим місцем проживання не проживає, за її фактичним місцем проживання житло не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам та не є придатним для життя дитини, зловживає алкоголем, не працює, за час перебування дитини у прийомній сім`ї, інколи телефонувала, не приїздила, не цікавилася її життям, розвитком та станом здоров`я дитини. Відповідач має реальну можливість допомагати дитині, утримувати та належним чином її виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю. Таким чином, у суду є всі підстави вважати що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини в розумінні положень Сімейного кодексу України, а тому, позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави у сумі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved