Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

орган опіки та піклування Миколаївської райдержадміністрації звернувся в суд із позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 16.08.2010 надійшло повідомлення від заступника головного лікаря Миколаївської КЦРЛ про те, що в дитяче відділення із гострою респіраторною вірусною інфекцією поступив [PERSON]. Даний випадок у дитини стався вже втретє упродовж короткого проміжку часу. Матері з дитиною не було, а привезла його бабуся. Працівниками служби у справах дітей було відвідано дитину та отримано інформацію від бабусі [PERSON], що у будинку, де проживає дитина відбуваються постійні сварки, мати хлопчика постійно приводить в дім сумнівні компанії та влаштовує застілля, фактично дитиною займається тільки бабуся, на момент захворювання дитини матері вдома не було. 18.03.2011 в службу у справах дітей райдержадміністрації надійшло подання від сімейного лікаря приписної дільниці Миколаївської КЦРЛ с. Розвадів де вказно, що при черговому патронажі виявлено, що [PERSON] знаходиться в жахливих антисанітарних умовах, дитина не доглянута внаслідок чого його було скеровано на стаціонарне лікування в дитяче відділення Миколаївської МКЦРЛ. Під час обстеження було виявлено, що у дитини гострий бронхіт, дефіцит анемії середнього ступеня. Працівниками служби у справах дітей спільно із сектором кримінальної міліції у справах дітей Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області 28.11.2013 р. обстежили житлово- побутові умови проживання сім'ї [PERSON]. В ході обстеження виявлено, що [PERSON] перебувала в будинку із співмешканцем, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, від самої [PERSON], було відчутно різкий запах алкоголю, в кімнатах брудно, розкидані речі немовля [PERSON] лежав у колясці в брудній постільній білизні та нечистому одязі. Про невиконання належним чином своїх батьківських обов'язків також свідчить те, що гр. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (невиконання батьківських обовязків), а саме 26.10.2010, 29.03.2011, 17.12.2013. Крім того, [PERSON] засуджена за ст.ст.125,129 КК України, а також відносно неї було відкрито кримінальне провадження від 04.02.2014 за ч.1 ст.190 КК України, у звязку з чим просив позов задоволити. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила такі задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову засперечувала та просила в такому відмовити в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи не доведено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Від так суд не вбачає законних підстав для застосування до відповідачки крайнього засобу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав, а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Outcome: dismissed