Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29.09.2001 року Косівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградській області, актовий запис №9, оскільки на даний час шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності , при цьому позовні вимоги підтримали , просять їх задоволити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29.09.2001 року Косівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградській області, актовий запис №9 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Спільних дітей сторони не мають, згідно позовної заяви спір з приводу поділу майна, що є їх спільною власністю, відсутній. Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини сторони припинили в березні 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення неможливим.Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦ. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між сторонами не досягнуто. Спільних дітей сторони не мають, спір з приводу поділу майна відсутній. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач просить судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved