Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , Ніжинської міської ради про визначення часток нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме,-визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , складала 1 / 2 частки, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування; визначити частки кожного з власників у праві спільної часткової власності на даний будинок. Позов обгрунтований тим, що домоволодіння [ADDRESS] ) згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 22 березня 1951 року, виданного на підставі рішення Ніжинського суду ІІ-дільниці від 05 червня 1947 року за №534, належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями якої стали її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Спадкове майно- 5 / 6 частин домоволодіння, тобто по 1 / 6 частині кожному, розташованих на земельній ділянці мірою 3497 кв.м. [PERSON] (дід позивача) на час прийняття спадщини перебував у в`язниці, на свою 1 / 6 частину вказаного будинку отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 19 лютого 1988 року. На той час до складу спадкового майна вже входило- житловий дерев`яний будинок житловою площею 60,1 кв.м., розташований на земельній ділянці плошею 1936 кв.м, яка затверджена рішенням виконкому за №429 від 09 серпня 1979 року. Вказане домоволодіння постійно збільшувалось за рахунок добудов і прибудов. Враховуючи, що власники часток у праві спільної часткової власності були між собою родичами,-ніхто не заперечував щодо покращення своєї частки шляхом прибудов і добудов. У 1955 році [PERSON] (баба позивача), яка є дружиною [PERSON] (дід позивача), оформила страхове свідоцтво №1/1487 від 12 лютого 1955 року і сплатила податок з будівель і земельної ренти, який платила щорічно до 1988 року. Згідно відповіді Ніжинського МБТІ від 26 жовтня 2004 року після смерті [PERSON] оцінка спадкового майна становила 11150 крб., а 1 / 6 частина домоволодіння становила 1858 крб.. Згідно страхового свідоцтва страхова оцінка майна, з якого справлявся податок, становила 5580 крб., тобто податок сплачувався за значно більшу частину будинку. Після смерті баби позивача її частину ніхто не успадкував, де зараз проживає позивач і складає 1 / 2 частку житлового будинку. Частки співвласників у даному будинку змінювались, при цьому [PERSON] згідно договору дарування від 27 червня 1988 року став власником 1 / 3 частини, [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 06 квітня 1989 року придбала 1 / 3 частину, [PERSON] успадкував 1 / 3 частину. Таким чином спочатку частки кожного із власників змінювались між собою шляхом укладення договорів дарування, купівлі-продажу та спадкування в житловому дерев`яному будинку житловою площею 60,1 кв.м.. На сьогоднішній день позивач є власником 1 / 3 частини вказаного будинку з відповідною частиною надвірних споруд з розрахунку 60,1 кв.м. тієї частини будинку, де мешкають відповідачі. Вартість на день смерті спадкодавця вказаної частини будинку становить 14811 грн. 67 коп. Позивач є спадкоємцем за законом до майна сина [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв, але належним чином не оформив своїх спадкових прав за заповітом від 04 червня 1993 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] і був спадкоємцем майна померлих батьків [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . За вказаною адресою позивач проживає і зареєстрована з 1992 року. Позивач та відповідачі є співвласниками будинковолодіння по 1 / 3 частині. Загальна площа даного будинку на сьогоднішній день в результаті добудов і прибудов збільшилась і становить 123, 4 кв.м, житлова площа 74,9 кв.м, площа земельної ділянки 1936 кв.м., загальна вартість нерухомого майна складає 58299 грн.. Площа самочинно збудованого-30,9 кв.м, вартість самочинно збудованого-13864 грн.. Здійснена позивачем прибудова не є самочинним будівництвом. Враховуючи оціночну вартість на день смерті спадкодавця успадкованої позивачем частини будинку 14811 грн. та оціночну вартість самочинно збудованого 13864 грн., разом 28675 грн.,-то таким чином частка позивача є значно більшою. На сьогоднішній день частка позивача у праві спільної часткової власності фактично більша ніж та, що вказана у правовстановлюючих документах, у зв`язку з чим позивач звернулась до Бахмацької районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав на нерухоме майно після смерті [PERSON] з причин неможливості правильного встановлення складу спадкового майна. На сьогоднішній день, не визначивши вірно частки у праві спільної часткової власності, якими фактично володіємо, позивач не може здійснити державну реєстрацію належної частки земельної ділянки, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Для перерахунку часток у праві спільної часткової власності необхідні заяви всіх співвласників. Із врахуванням загальної вартості нерухомого майна у розмірі 58299 грн. вартість частини позивача становить 28675 грн. 67 коп, що становить 49,18%, або 1 / 2 частина; вартість частин відповідачів [PERSON] та [PERSON] становить по 14811 грн. 66 коп, що відповідає по 1 / 4 частині будинку. Просить позов задовольнити. У відзиві від 29 серпня 2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гринь Л.В. проти позову заперечує, оскільки позовна заява не містить конкретних позовних вимог до кожного із відповідачів, не зазначені конкретні частки співвласників будинку, не зазначено, яким чином Ніжинською міською радою порушені права позивача, якою також не вказано, що робити з наявними правовстановлюючими документами на будинок, вартість якого належними доказами не підтверджена. Згідно заяви від 29 серпня 2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гринь Л.В. просить застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність з посиланням на те, що позов не визнає, при цьому позивач звернулась до суду поза межами трирічного строку позовної давності. Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 22 жовтня 2021 року позивач [PERSON] просить визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , складала 2 / 3 частки та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування; визначити частки кожного з власників у праві спільної часткової власності даного будинковолодіння. Уточнення обгрунтовуються тим, що станом на 1960 рік частка [PERSON] становила 19 кв.м, на даний час вказана частка збільшилась і становить 59,2 кв.м, у зв`язку з чим частка позивача становить 2 / 3, відповідачів [PERSON] та [PERSON] -по 1 / 6. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що частки співвласників буд. [ADDRESS] в натурі не виділені, окремі адреси відсутні, фактично у будинку проживає вона та [PERSON] , яка підробила документи, про що вона дізналась рік тому. При оформленні спадщини після сина [PERSON] в 2007 році їй пояснили, що частки не вірні. Належна сину 1 / 3 частка складається із 1 / 6 частки [PERSON] та 1 / 6 частки [PERSON] .. В даний час будинок становить 124 кв.м, у неї повинно бути 2 / 3 частки. Порядку користування будинком немає. Про порушення свого права дізналась під час оформлення спадщина після сина у 2007 році. Земельна ділянка під будинком ніким не приватизована. Просить визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] у праві спільної часткової власності на будинок, складала 2 / 3 частки та визнати за нею право власності в порядку спадкування, визначити частки кожного з власників у праві спільної часткової власності даного будинковолодіння. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представниками позивача адвокатом Івашко В.В. та в подальшому адвокатом Пулінець Ю.Д.. Представника відповідача [PERSON] адвокат Рекун Є.В. в судовому засіданні позов не визнав через його необгрунтованість, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні. Згідно клопотання від 18 січня 2019 року представник відповідача Ніжинської міської ради Рашко А.М. просить розглянути справу за відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ніжині, [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині. Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Бровари. Батьками [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ніжині, [PERSON] , яка померла [INFO] , останні перебували у зареєстрованому шлюбі. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно архівної копії документа-свідоцтва про право власності на будівлю від 22 березня 1951 року,-домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , свідоцтво видане на підставі рішення суду ІІ-участка м.Ніжин від 05 червня 1947 року за №534. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 06 квітня 1951 року спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мешкають в [ADDRESS] . Спадкове майно-5 / 6 частин домоволодіння в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці мірою в 3497 кв.м., що належало померлій згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 22 березня 1951 року. Відповідно до реєстрового напису від 16 листопада 1992 року на копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 1992 року [PERSON] є власником 1 / 3 частини буд. [ADDRESS] (в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] ). Згідно даних копії договору купівлі-продажу від 25 квітня 1955 року [PERSON] купила належну [PERSON] 1 / 6 частину буд. [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] відповідно до договору дарування від 27 червня 1964 року подарувала належну 1 / 3 частку буд. [ADDRESS] [PERSON] .. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 23 липня 1963 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , предметом договору є «…одна третя частина будинку з відповідною частиною до нього господарчих будівель…» в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від 21 липня 1992 року вулиця Карла Маркса м.Ніжина перейменована на Авдіївську. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 грудня 2007 року позивач [PERSON] є власником буд. [ADDRESS] , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності-03 грудня 2007 року, підстава-свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 листопада 2007 року в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , спадкове майно-1 / 3 частина буд.91 з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в [ADDRESS] , що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 1992 року [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого на підставі заповіту від 04 червня 1993 року був [PERSON] , який прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Житловий будинок в цілому має 74,9 кв.м житлової площі, земельна ділянка площа 1936 кв.м, вартість даної частини будинку 14811 грн. 67 коп. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 2018 року спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] ; свідоцтво видане на 1 / 3 частку буд. [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 1989 року; розмір загальної площі даного будинку становить 122,8 кв.м, а житлової площі-74,9 кв.м; вартість 1 / 3 частки у праві власності на житловий будинок становить 198053 грн. 33 коп. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 вересня 2018 року [PERSON] з 18 вересня 2018 року є власником 1 / 3 частки буд. [ADDRESS] . Згідно даних, зазначених у копії технічного паспорта на буд. [ADDRESS] станом на 05 травня 1995 року,-наявні три квартири, [ADDRESS] загальною площею 28,3 кв.м; відповідно до копії технічного паспорта станом на 24 вересня 2007 року,-наявні три квартири, [ADDRESS] загальною площею 59,2 кв.м. Відповідно до копії довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 липня 2017 року буд. [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року зареєстрований на праві власності за [PERSON] в 1 / 3 частці на підставі договору дарування від 27 червня 1988 року, за [PERSON] в 1 / 3 частці на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 1989 року, за [PERSON] в 1 / 3 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2007 року, що зазначено також в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 24 січня 2018 року (щодо [PERSON] та [PERSON] ). У повідомленні Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 07 серпня 2017 року на адресу [PERSON] зазначено, що за даними спадкової справи після [PERSON] власником частини спадкового житлового будинку [PERSON] не зареєстрована, що унеможливлює встановленню нотаріусом складу спадкового майна та факту прийняття спадщини після [PERSON] , у зв`язку з чим підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку відсутні. Відповідно до повідомлень Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 02 січня 2019 року, 19 вересня 2019 року спадкові справи після померлих [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) не відкривались, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті, про що надані відповідні Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру стосовно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Згідно повідомлень Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 13 липня 2018 року, 20 грудня 2018 року спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Ніжинською районною державною нотаріальною конторою не заводилась; рішення народного суду 2-ї дільниці м.Ніжина на зберігання ло архіву не передавалось. Вказані обставини встановлені судом на підставі поданих сторонами доказів. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Позивач [PERSON] просить визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , складала 2 / 3 частки та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування; визначити частки кожного з власників у праві спільної часткової власності даного будинковолодіння. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. На обгрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що спірне домоволодіння постійно збільшувалось за рахунок добудов і прибудов, частки кожного із власників змінювались між собою шляхом укладення договорів дарування, купівлі-продажу та спадкування в житловому дерев`яному будинку житловою площею 60,1 кв.м. На сьогоднішній день позивач є власником 1 / 3 частини вказаного будинку з відповідною частиною надвірних споруд з розрахунку 60,1 кв.м тієї частини будинку, де мешкають відповідачі. Враховуючи оціночну вартість на день смерті спадкодавця успадкованої позивачем частини будинку 14811 грн. та оціночну вартість самочинно збудованого 13864 грн., разом 28675 грн.,-то таким чином частка позивача є значно більшою. На сьогоднішній день частка позивача у праві спільної часткової власності фактично більша ніж та, що вказана у правовстановлюючих документах, у зв`язку з чим позивач звернулась до Бахмацької районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав на нерухоме майно після смерті [PERSON] з причин неможливості правильного встановлення складу спадкового майна. Станом на 1960 рік частка [PERSON] становила 19 кв.м, на даний час вказана частка збільшилась і становить 59,2 кв.м., у зв`язку з чим частка позивача становить 2 / 3, відповідачів [PERSON] та [PERSON] -по 1 / 6. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права, пов`язаного із визначенням часток спадкодавців у спірному будинку та визначення у зв`язку з цим часток співвласників будинку між нею та відповідачами [PERSON] та [PERSON] .. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] прийнята спадщина свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , спадкове майно-1 / 3 частина буд.91 з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в [ADDRESS] , що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 1992 року [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого на підставі заповіту від 04 червня 1993 року був [PERSON] , який прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідне право власності зареєстроване позивачем 03 грудня 2007 року. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1226\~ЦК України частка у праві власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст.25\~ЦК України\~здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України). З урахуванням зазначеного визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень ст.16 ЦК України. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , щодо останніх позивачем ставиться питання про визначення їх частки у праві спільної часткової власності на спірний будинок у розмірі 2 / 3 частки, при цьому відповідно до ч.4 ст.25\~ЦК України їх цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 2 / 3 частку спірного будинку за померлими особами, також судом враховується, що нотаріусом не відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав після [PERSON] .. Відповідно до повідомлень Бахмацької районної державної нотаріальної контори [PERSON] не зареєстрована, як власник спірного будинку, спадкові справи після [PERSON] та [PERSON] відсутні, що підтверджується також відповідними Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру стосовно [PERSON] , [PERSON] .. За таких обставин правові підстави для визнання за померлими [PERSON] , [PERSON] права на 2 / 3 частки спірного будинку відсутні, що в свою чергу унеможливлює визнання права власності на дану частку за позивачем в порядку спадкування. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Станом на час розгляду справи правомірність свідоцтва про право на спадщину позивача в порядку спадкування після [PERSON] , правомірність правовстановлюючих документів щодо набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] права власності по 1 / 3 частці на спірний будинок,-позивачем у встановленому порядку не оспорено. Також судом враховується, що належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Належні та допустимі докази на підтвердження належності спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] права власності на спірний будинок в 2 / 3 частці відсутні. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. При розгляді справи судом також враховуються положення ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електрону копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Під час судового розгляду суду подані копії документів, які унеможливлюють зняття з них інформації через неналежну якість,- свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, свідоцтва…, заключення…, …№73 (т.1 а.34, 64, 65, 131 т.2 а.106, 108, 109, 120, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120). Під час судового розгляду справи також встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками по 1 / 3 частці буд. [ADDRESS] , докази щодо виділення в натурі вказаних часток у встановленому порядку суду не подані, при цьому учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч.1 ст.356 ЦК України), а не на конкретно визначену частку в майні, тобто кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб`єктів і єдністю об`єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна. Ідея спільної часткової власності в тому й полягає, що майно належить усім співвласникам одночасно. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст.357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин позов до [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає саме через його необґрунтованість. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) суд прийшов до висновку про те, що для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі. При зверненні до суду позивачем [PERSON] відповідачем також зазначена Ніжинська міська рада. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу-його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову-обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Під час судового розгляду позивачем не зазначено і не подано доказів щодо не визнання або оспорення її прав, свобод чи інтересів у спірних правовідносинах Ніжинською міською радою, даний факт порушення не доведений, у зв"язку з чим позов до Ніжинської міської ради задоволенню не підлягає. До заяви позивача [PERSON] від 22 жовтня 2021 року додана копія пенсійного посвідчення на її ім`я від 10 березня 2021 року, відповідно до якого остання є особою з інвалідністю 2 групи з терміном дії посвідчення до 31 січня 2022 року, достовірність якого сторонами не заперечується. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II групп. Із врахуванням викладеного під час судового розгляду встановлені підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, у зв`язку з чим сплачений нею раніше 21 травня 2018 року згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №277 судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп підлягає поверненню на її користь.

Outcome: dismissed