Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції, треті особи друга Лубенська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. В позові вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON]. 25 березня 2014 р. в другій Лубенській державній нотаріальній конторі він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 3/4 частини будинку [ADDRESS] (інші 1/4 будинку належали йому на правах власності). Постановою про арешт майна, серія АА № 855473, виданою 02.12.2004 року ВДВС Лубенського МРУЮ накладено арешт на все його нерухоме майно. При зверненні до відділу державної виконавчої служби Лубенського МРУЮ Полтавської області з заявою про зняття арешту з нерухомого майна він отримав відмову, в зв"язку з відсутністю виконавчого провадження відносно нього (знищено за закінченням терміну зберігання). Прохає суд звільнити належний йому на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], Полтавської області з-під арешту накладеного державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ Білоус В.Г. згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2004 року. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, на їх задоволенні наполягав. В судове засідання представники відповідача відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції та третьої особи - другої Лубенської державної нотаріальної контори не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не попередили, надіслали на адресу суду листи з проханням розглядати справу за їх відсутності, покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи реєстраційної служби Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не попередив. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2014 р. позивачу [PERSON] належить 3/4 частини будинку [ADDRESS] (а.с. 9). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2004 року серії АА № 855473, винесеною державним виконавцем Білоус В.Г. ВДВС Лубенського МРУЮ, по примусовому виконанню виконавчого листа АЕ-2 від 05.01.1994 року виданого Лубенським міським судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON], накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с. 7). При зверненні до відділу державної виконавчої служби Лубенського МРУЮ Полтавської області з заявою про зняття арешту з нерухомого майна позивачу [PERSON] повідомлено, що відомості про перебування виконавчого провадження в межах якого винесено постанову про накладення арешту серії АА № 855473 від 02.12.2004 року відсутні, оскільки згідно даних з ЄДРВП [PERSON] боржником не являється, а виконавчі провадження, які велися без допомоги єдиного реєстру знищені за закінченням терміну зберігання (а.с. 11). Як зазначив Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та в пункті 4 постанови від 27.08.1976 року №6 з наступними змінами «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», вимоги осіб, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння вирішуються шляхом пред»явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з під арешту. Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Приймаючи до уваги те, що рішення суду реально виконано, виконавче провадження в межах якого винесено постанову про накладення арешту серії АА № 855473 від 02.12.2004 року відсутне, суд приходить до переконання про необхідність звільнення майна належного позивачу з-під арешту.

Outcome: approved