Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що вона є рідною донькою померлого батька [PERSON]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що її батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті батька відкрилась спадщина. Іншим спадкоємцем є рідний брат [PERSON]. Однак, оформити належним чином спадщину не є можливим, оскільки другою Чернігівською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження заявниці у графі ,,батько" вказаний ,,[PERSON]". Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056-595-d від 28.10.2016 року українські записи імені по батькові [PERSON] і Савелійович та російський запис [PERSON] у документах наданих для експертизи є ідентичними. Крім того факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб батьків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до посвідки про народження [NUMBER] від 27.12.1963 року виданої відділом актів громадянського стану Ніжинського району Чернігівської області, [INFO] народився [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: другої Чернігівської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Чернігівській області, в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення вимог не заперечив. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення вимог не заперечила. Згідно з положеннями ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Факт родинних відносин, а саме те що [PERSON] є донькою [PERSON] підтверджується, наявними в матеріалах справи документами. Так, згідно свідоцтва про народження батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON] між якими 08.01.1967 року було зареєстровано шлюб , що підтверджується свідоцтвом про одруження. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056-595-d від 28.10.2016 року українські записи імені по батькові [PERSON] і Савелійович та російський запис [PERSON] у документах наданих для експертизи є ідентичними. Крім того, факт родинних відносин заявника [PERSON] з покійним [PERSON] підтвердили зацікавлені особи, [PERSON], що є рідним братом заявнці та [PERSON], що є матір»ю як заявника так і [PERSON] За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків визначених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявниці , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved