Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, яку мотивує тим, що він [PERSON] народився 01 липня 1963 року в селі Велика Камянка Коломийського району Івано- Франківської області. Його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження. З 1 -го вересня 1978 року він навчався у середньо професійно-технічному училищі № 3 в смт. Отинія Івано-Франківської області, за професією електрогазозварник, що підтверджується дипломом В № 605081. З 13 квітня 1981 року прийнятий у Коломийське СМУ -82 для проходження практики електрогазозварником. З 14.07.1981 року прийнятий на посаду електрогазозварника. 20.10.1981 року звільнений з роботи у звязку із призовом в ряди Радянської армії. З листопада 1981 року проходив військову службу в Радянській армії, що стверджується військовим квитком НК № 4672844. Після служби в радянській армії почав далі працювати на заводі "Коломиясільмаш" на посаді електорогазозварщика. На даний час працює в ППФ « Теплодар» на посаді газоелектрозварник. В даний час він починає оформляти документи на призначення пенсії, однак під час вивчення спеціалістом його документів виявилось, що у його дипломі В № 605081, військовому квитку НК № 4672844, та у трудовій книжці БТ -1 № 30283998 від 30 жовтня 1981 року є розбіжності запису його прізвища « [PERSON], [PERSON] » в той час як його прізвище є вірним [PERSON], в звязку з цим оформити документи на призначення пенсії він не зможе. Виправити неправильний запис його прізвища у вказаних довідках у позасудовому порядку в даний час не представляється можливим, тому він звертається до суду з даною заявою. Той факт, що його прізвище « Колесар» є вірним стверджується його паспортом громадянина України, свідоцтвом про народження серії 1-НМ № 006373, в якому його прізвище вказано вірно [PERSON], свідоцтвом про смерть батька серії 1-НМ № 173221 в якому прізвище його батька вказано вірно [PERSON], свідоцтвами про розірвання шлюбу в яких його прізвище вказано вірно [PERSON]. На підставі вищенаведеного просить встановити факт належності йому: диплома В № 605081,в якому записано прізвище [PERSON], військового квитка НК № 4672844, в якому записано прізвище [PERSON], трудової книжки БТ -1 № 30283998 від 30 жовтня 1981 в якій записано прізвище [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи подала заперечення щодо задоволення заяви в частині вимог щодо встановлення факту належності [PERSON] військового квитка, з огляду на наступне. Відповідно до п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В той же час, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають (ч.З ст.315 ЦПК України). Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року за №5, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта чи також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстраії актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Тому, просять суд при прийнятті рішення врахувати вищезазначене та відмовити в задоволенні заяви [PERSON] в частині вимог щодо встановлення факту належності йому військового квитка. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача ; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копію військового квитка серії НК №4672844 виданого [PERSON]; копію диплома В№605081 виданого [PERSON]; копію трудової книжки БТ-І №3028398 виданої [PERSON]; копію свідоцтва про смерть [PERSON] 18.09.2004 року; копії свідоцтв про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 25 березня 2009 року та [PERSON] та [PERSON] від 21 грудня 1998 року, -\~вважає, що заява підставна і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що диплом В № 605081, в якому записано [PERSON], трудова книжка БТ -1 № 30283998 від 30 жовтня 1981 в якій записано [PERSON] належать позивачу [PERSON] [INFO]. Разом з тим, суд вважає що заявлені вимоги щодо належності військового квитка НК № 4672844 не підлягають до задоволення з огляду на норми ч .3 ст.315 ЦПК України. Оскільки заявник звернувся із заявою в порядку окремого провадження щодо встановлення факту належності йому, зокрема, військового квитка, враховуючи наведені вище норми ст. 315 ЦПК України встановлення саме цього факту не підлягає судовому розгляду. Дане питання вирішуються органом, який видав документ. Тому, з вищенаведених підстав у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: approved