Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

В грудні 2017 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], у відношенні малолітньої дочки [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], та призначити [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], стягнути з [PERSON], [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] до повноліття дитини у розмірі ? частин з усіх видів доходу відповідачів, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та накласти заборону на зняття малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO], та реєстрацію місця проживання інших осіб у даному житловому приміщенні без погодження з з органом опіки та піклування на час перебуванні дитини під опікою. В позовній заяві позивач зазначає, що на вихованні у гр. [PERSON] знаходиться малолітня [PERSON], 08 липня 2004 р. н. (актовий запис про народження № 961 від 20 липня 2004 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси), яка зареєстрована за адресою: [INFO], та є онукою гр. [PERSON]. Відомості про батьків дитини внесені до актового запису про народження відповідно до вимог ст.133 Сімейного кодексу України. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано у 2011 році на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2011 р. (справа №1512/2-1659 2011 рік). Малолітня [PERSON] проживає разом з бабусею з боку батька - гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка і виконує функції по вихованню та утриманню дитини. Ухвалою судді від 26.12.2017 року позовна заява Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], прийнята до розгляду та за вказаною заявою відкрите провадження у цивільній справі № 520/15115/17. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження. В підготовчому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав для залучення до матеріалів справи додаткові докази, справу просив призначити до розгляду по суті. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності (вхід. № 4315 від 07.02.2018). Судом ухвалено заяву [PERSON] прийняти та клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності задовольнити. Інші учасники справи у підготовче засідання не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Від відповідача [PERSON] та третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради заяв по суті справи чи з процесуальних питань до суду не надходило. Заперечень проти позовних вимог відповідач [PERSON] не надавала. Судом було враховано, що за принципом змагальності сторін, унормованим статтею 12 ЦПК України, - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Оскільки спір між сторонами в підготовчому засіданні не було врегульовано, ухвалою суду від 15.02.2018 року справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] Крістини Олександрівни, [INFO], до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном, стягнення аліментів та накладенням заборони призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання учасники справи не зявилися, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялися належним чином. Судом задоволені клопотання позивача, відповідача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] й Служби у справах дітей Одеської міської ради про проведення розгляду справи у їх відсутності (вхід. №№ 4315, 6929, та 8463 від 07.02.2018 р., 26.02.2018 р. та 13.03.2018 р. відповідно). Судом прийняте визнання позову відповідачем [PERSON], заявлене ним у клопотанні від 07.02.2018 р. (вхід. № 4315). Крім того, матеріали справи містять заяву відповідача, якою гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], просив позбавити його батьківських прав у відношенні малолітньої дочки [PERSON] Крістіни Олександрівни, 08 липня 2004 р. н. Справжність підпису [PERSON] засвідчено 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] ( номер у реєстрі - № 587). Мати дитини - відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO], до суду не зявилась, заяв з процесуальних питань чи по суті справи не надавала. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до характеристики, наданої ДОП Київського ВП в місті [PERSON] ГУНП в Одеській області, мати дитини - гр. [PERSON], [INFO], за місцем мешкання характеризується негативно, підтримує зв'язок з особами, раніше судимими, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ст.173, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178 КУпАП України. Веде антигромадський спосіб життя. Крім того, гр. [PERSON], [INFO] притягувалась до кримінальної відповідальності за статтею 309 КК України. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідачі не виконують, тривалий час з дитиною не проживають, станом здоров'я, успіхами дочки, її долею не цікавляться, участі у вихованні не приймають, вихованням не займаються, самоусунились від виконання батьківських обов'язків. Дану інформацію в письмовому виді підтверджують гр.гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] JI.B., [PERSON], [PERSON]; адміністрація КУ «Дитяча міська поліклініка № 6», на обліку в якій перебуває малолітня; адміністрація Одеської ЗОШ №28, в якій протягом останніх 3-х років навчається дитина. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 31.10.2017р. №140 малолітня [PERSON], 08 липня 2004 р. н. поставлена на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах та проживають в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у відношенні малолітньої дочки [PERSON] Крістіни Олександрівни, 08 липня 2004 р. н. та призначення гр. [PERSON] опікуном малолітньої було розглянуто на засіданні ради опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.11.2017р. За результатами розгляду було прийнято висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.11.2017р. №2328/01-11 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO], та призначення гр. [PERSON] опікуном малолітньої». Малолітня [PERSON], [INFO], не заперечує проти позбавлення батьківських прав своїх батьків та надала згоду призначення бабусі, гр. [PERSON], своїм опікуном. Суд впевнився, що малолітня [PERSON] усвідомлює суть справи та наслідки задоволення позовних вимог. В підготовчому судовому засідання малолітня [PERSON] суду пояснила, що матір ухиляється навіть спілкуватися з нею, хоча проживає в місті [PERSON] і періодично попадає в поле зору. Батько відмовляється від зустрічей з дочкою, але у телефонному режимі підтримує із нею контакт. Причини відмови батька навіть побачитись з нею дитині не відомі, і ніяких припущень з цього приводу вона не має. Малолітня [PERSON] засвідчила, що обовязок по утриманню та вихованню взяла на себе її бабуся [PERSON], з якою вона постійно проживає. Гр. [PERSON], [INFO], є бабусею малолітньої, матеріально та житлом забезпечена, має позитивну характеристику за місцем проживання. До кримінальної відповідальності не притягувалась. Протипоказань за станом здоров'я щодо призначення її опікуном не має. Створила належні умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO] З правами та обов'язками опікуна ознайомлена. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.2 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування таки, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відомості, викладені позивачем у заяві підтвердженні письмовими доказами. Судом встановлено, що жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідачі не виконують, тривалий час з дитиною не проживають, про її здоров'я, успіхи не піклуються, участі у вихованні не приймають. Фактично відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Малолітня [PERSON], [INFO], не заперечує проти позбавлення батьківських прав своїх батьків та надала згоду на призначення бабусі, гр. [PERSON], своїм опікуном. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 31жовтня 2017 року за №140 малолітню [PERSON], [INFO], поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що Держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатацію, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. На думку суду, батьки малолітньої [PERSON] [PERSON], та [PERSON] не належним чином виконували свої батьківські обов`язки, чим створили загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. Таким чином, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO]. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Питання опікунства розглядалося радою опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради. За результатами розгляду було прийнято висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.11.2017р. №2328/01-11 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON] Крістіни Олександрівни, [INFO] та призначення гр. [PERSON] опікуном малолітньої». [PERSON] є громадянкою України, матеріально забезпечена, до кримінальної відповідальності не притягувалася, за станом здоровя протипоказань до здійснення функцій опікуна не має. При викладених обставинах, суд вважає позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в частині призначення гр. [PERSON], [INFO] опікуном малолітньої [PERSON] Крістини Олександрівни, також таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно позовних вимог в частині накладення заборони на зняття дитини з реєстрації місця проживання інших осіб у даному житловому приміщенні без погодження з органом опіки та піклування на час перебування дитини під опікою, то суд зазначає, що така заборона забезпечить захист житлових та майнових прав дитини і встановлення такої заборони у судовому порядку забезпечить додаткові гарантії від можливого порушення прав дитини з боку інших осіб. Суд наголошую на тому, що захист прав та інтересів дитини є одним із найважливіших завдань Української держави, адже ставлення до дітей, їхніх прав і свобод, повага до їхньої людської гідності якнайточніше відображають рівень гуманності й цивілізованості суспільства. Під захистом прав дитини розуміється відновлення порушеного права, створення умов, які компенсують втрату прав, усунення перешкод на шляху здійснення права та інтересів. Обєктом правового захисту в цьому разі є насамперед субєктивні та майнові права, які належать дитині. На підставі викладеного та

Outcome: approved