Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до Вінницької митниці Міндоходів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Могилів-Подільська міська рада, виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, мотивуючи тим, що 01.02.2013 року о 20 годині 30 хвилин, він вийшовши із приміщення контрольно-пропускного пункту «Дністер», що знаходиться у м. Могилів-Подільський на кордоні із Молдовою, і рухаючись по тротуарній доріжці, яка не була розчищена від снігу та льоду і не була оброблена протиожеледними сумішами, посковзнувся, упав та отримав тілесні ушкодження. На місце події була викликана карета швидкої допомоги, якою позивач буч доставлений до Могилів-Подільського міського територіального медичного об'єднання і госпіталізований до травматологічного відділення, фахівцями якого був поставлений попередній діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома потиличної ділянки голови». В період медичного обстеження та лікування у травматологічному відділенні МТМО з 01 по 06 лютого 2013 року лікарями уточнено діагноз, а саме: «компресійний перелом Тh12 2-3 ст. Пізніше він був доставлений для обстеження та лікування до Інституту нейрохірургії ім. акад. Ромоданова АМН України в м. Київ, де був уточнений діагноз та рекомендовано провести операцію по встановленню системи кіфопластики «КYРНОN». Дану систему кіфопластики, вартістю 24600 грн. позивач отримав згідно Договору поставки та 14.02.2013 року оплатив у повному обсязі. Крім того, позивачем витрачені кошти та продовжують витрачатися на придбання ліків, профілактичних засобів та матеріалів, вартість яких вже склала 1482,65 грн. Як зазначив позивач в позовній заяві, отримані ним травми прямо пов'язані і спричинені неналежним виконанням відповідачем обов'язків по забезпеченню прибирання снігу та льоду на прилеглій до КПП «Дністер» території, тобто обов'язків, які покладені на відповідача п. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»; "Правилами благоустрою та утримання території міста Могилів-Подільського», затвердженими рішенням 9 сесії Могилів-Подільської міської ради 6 скликання № 239 від 12.07.2011 року. Вважає, що в даному випадку йому завдана також моральна шкода із вини відповідача. Вина відповідача полягає у його бездіяльності, в умисному ігноруванні вимог Закону, Розпоряджень місцевої влади, яке знайшло своє відображення у неналежному утриманні ввіреної йому території, зокрема тротуарних доріжок, що привело до травмування одного із законних користувачів цих тротуарних доріжок. Як зазначив позивач, спричинена йому моральна шкода у даному випадку полягає у проявах фізичного болю та душевних стражданнях, викликаних отриманими позивачем травмами, спричиненими протиправною поведінкою відповідача. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в сумі 10000 грн. Враховуючи викладене в позовній заяві просить суд стягнути із Вінницької митниці Міністерства доходів і зборів України на його користь матеріальну шкоду в сумі 26082,65 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, викладене в позовній заяві підтвердили. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 01.02.2013 року о 20 годині 30 хвилин, він вийшовши із приміщення контрольно-пропускного пункту «Дністер», і відійшовши близько 50 метрів впав на сходах, які не були розчищені від снігу та льоду, та отримав тілесні ушкодження, переніс операцію з даного приводу та продовжує лікуватися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вимоги, викладені в позові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Вважає доведеним причинно-наслідковий зв'язок між отриманою позивачем травмою та виною відповідача, яка полягає в його бездіяльності та невиконанні рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 11.02.2011 року щодо обов'язку утримання прилеглої до митниці території. Також вказує, що позивачу завдано моральну шкоду, оскільки позивач в результаті отриманої травми змінив звичний для нього спосіб життя, порушив зв'язки з родиною, переніс важку операцію й продовжує лікування, що завдає йому моральних та фізичних страждань. Представники відповідача Мавроді Р.Ф., Платовський М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Просили суд у задоволені позову відмовити. Вказали на відсутність доказів, які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв'язку між отриманою позивачем травмою та протиправною бездіяльністю відповідача. Представник третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - виконкому Могилів-Подільської міської ради та Могилів-Подільської міської ради Герасевич Є.А. в судовому засіданні зазначив, що територія, де впав та отримав травму позивач, згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №34 від 11.02.2011 р. «Про закріплення міських територій за підприємствами, установами, організаціями, приватними підприємцями, власниками, користувачами» закріплена за відповідачем. Вказаним рішенням виконкому на керівників підприємств, власників та користувачів споруд, будинків та приміщень будь-якого призначення покладено обов'язок прибирання снігу та посипання піском під час ожеледиці виїздів зі своїх територій та прилеглих тротуарів. Могилів-Подільською міською радою, в межах наданих їй повноважень, визначено заходи, закріплені відповідними нормативно-правовими актами, дотримання та чітке виконання яких дало би змогу уникнути травматизму серед громадян. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області Ходаковський Ю.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що вину відповідача у спричиненні йому шкоди позивач в судовому засіданні не довів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 01.02.2013 року вона зі своїм сином, який є позивачем по справі та братом [PERSON] в вечірню пору, близько 20 год.30 хв. йшли з території Молдови на територію України. Першою перетнула митний пункт пропуску «Дністер» вона, за нею йшов її син, а за ним йшов її брат. Відійшовши на невелику відстань від митного поста, обходячи його огороджену територію по тротуарній доріжці, рухаючись в напрямку міста Могилева-Подільського, вона зійшла зі сходів, які розташовані на зазначеній доріжці, і помітила, що на них дуже слизько, нога на них повністю не поміщається. На даних сходах було трохи снігу, а під ними лід, дані сходи нічим не були посипані. Вона сказала сину, який йшов за нею, що слизько. Але в цей момент син посковзнувся, та впав на них, після цього втратив свідомість. Вона почала кричати, хтось з митного посту викликав швидку, сина почали приводити до свідомості. Через деякий час, приїхала швидка до воріт митниці на в'їзд автомобілів в України. Чоловіки допомогли доставити сина до швидкої, там йому зробили укол, і доставили до місцевої лікарні. Після обстеження, сину поставили діагноз, перелом хребта. Декілька днів син був в лікарні, після консультації з Київськими лікарями, сину було зроблено в Києві операцію. В той день син алкоголь не вживав, до падіння працював, робив ремонти, у взутті ходив рік, до цього не падав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 01.02.2013 року, він зі своїм племінником, який є позивачем по справі та сестрою [PERSON] йшов з смт. Атаки в м. Могилів-Подільський, через митний пункт пропуску. Він йшов позаду позивача. Це було біля 20 години. Коли він проходив паспортний контроль, то почув крик і побачив, що впав позивач, біля нього було багато людей, всі стали кричати, що на цих сходах люди ламають руки та ноги. Позивач впав на сходи, та вдарився до них головою та спиною. В той вечір був приморозок, сходи притрушені снігом, перил біля сходів не має. До приїзду швидкої, позивач хвилин 10-15 лежав на снігу, стояти не міг. Коли приїхала швидка, позивача дотягнули до неї, та повезли у місцеву лікарню. З позивачем також в лікарню поїхав і він. Після обстеження позивача, лікар сказав, що він буде довго лікуватись. Пізно у вечері з лікарні він пішов додому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим державним інспектором Вінницької митниці Міндоходів. Взимку минулого року він, перебуваючи на пішохідному напрямку митного пункту пропуску «Авто» в м. Могилеві-Подільському, на вході в Україну, почув галас та дізнався, що біля туалету на відстані 120-130 метрів від пункту пропуску, упав чоловік, біля нього було багато людей, хтось сказав, що хлопець страждає епілепсією. Хто викликав швидку допомогу не пам'ятає. Підтвердив, що був сніг, який лежав ближче до Дністра, але чи посипали прилеглу до митниці територію піском не пам'ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим державним інспектором Вінницької митниці Міндоходів, відповідає за санітарний стан митниці. Територія митного пункту-пропуску «Дністер» в м. Могилеві-Подільському, яка загороджена, прибирається постійно, а також посипаються доріжки навколо неї в зимню пору року. Про падіння позивача йому стало відомо недавно, інших випадків отримання травм людей біля території митного пункту-пропуску «Дністер» він не пам'ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює фельдшером на станції швидкої медичної допомоги. Взимку 2013 року, точної дати він не пам'ятає, був виклик з приводу падіння чоловіка біля виходу з митниці при в'їзді автомобілів в м. Могилів-Подільський. У постраждалого була втрата свідомості. Позивач скаржився на головний біль, запаху алкоголю від нього не було, ознак епілепсії також. В лікарню завезли на ношах та доставили в травматологічне відділення. Місця падіння він не бачив, швидка зупинилася біля воріт митниці при в'їзді автомобілів в Україну. Позивача вели з-за огорожі митниці, він сказав, що впав на сходах. Заслухавши позивача та його представника, представників відповідача, представників третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав: згідно листа Могилів-Подільського міського територіального медичного об'єднання від 21.02.2013 року за №01/01-04-438 позивач знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 01.02.2013 року по 06.02.2013 року з діагнозом: компресійний перелом тіла Тh ХІІ хребця ІІ ст. ЗЧМТ. Струс головного мозку. 01.02.2013 року був виклик бригади ШД до постраждалого [PERSON], за адресою: міст «Дружба». Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку, гематома потиличної ділянки голови» (а.с.4). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №721 Могилів-Подільської ЦРЛ, позивач в період з 01.02.2013 року по 06.02.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології з діагнозом: компресійний, багатоуламковий перелом Тh 12 ІІ-ІІІ ст. (а.с.5). Згідно виписки з історії хвороби №130740 від 08.02.2013 року, позивачу була проведена операція з приводу компресійного перелому Тh 12 (а.с.7). Необхідність проведення операції позивачу, підтверджується довідкою №173 від 22.04.2014 року, яка видана Інститутом нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України (а.с.139). Згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 11.02.2011 р. №34 «Про закріплення міських територій за підприємствами, установами, організаціями, приватними підприємцями, власниками, користувачами», прилегла до контрольно-пропускного пункту «Дністер» територія по вул. Володимирська в м. Могилеві-Подільському (непарна сторона) закріплена за Дністрянською митницею, правонаступником якої є відповідач - Вінницька митниця Міндоходів (а.с.37-60). Згідно пп. 2.2 та 2.5 даного рішення, керівники підприємств, власники житлових будинків приватного сектору, власники та користувачі споруд, будинків та приміщень будь-якого призначення зобов'язанні прибирати сніг та під час ожеледиці посипати піском виїзди зі своїх територій, прилеглі тротуари. Крім того, згідно довідки КП «ПТРЦ «Краяни» зазначене рішення було офіційно оприлюднене в газеті «Краяни» №29(739) від 21.07.2011 року (а.с.134). Згідно підпункту 1 пункту 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи та організації у сфері благоустрою зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію. Відповідно до п. 2.21. Правил благоустрою та утримання територій міста Могилева-Подільського, які затверджені рішенням 9 сесії Могилів-Подільської міської ради 6 скликання від 12.07.2011 року №239, під час ожеледиці посипання піском тротуарів, пішохідних доріжок, проїжджої частини вулиць в зоні автобусних зупинок і самих посадкових майданчиків, перехресть, підйомів і спусків та інших небезпечних місць здійснюється систематично дорожньо-експлуатаційною та житлово-експлуатаційною службами, підприємствами, установами, організаціями, приватними підприємцями на своїх прилеглих територіях забезпечуючи тим самим нормальний рух пішоходів і транспорту (а.с.87-101). Щодо наявності рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 11.02.2011 р. №34 «Про закріплення міських територій за підприємствами, установами, організаціями, приватними підприємцями, власниками, користувачами» не заперечували також представники відповідача, проте, зазначили, що територія на якій упав позивач не є прилеглою до контрольно-пропускного пункту «Дністер». Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно наданої інформації Головним центром обробки спеціальної інформації від 20.05.2014 року та від 28.05.2014 року громадяни України [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 01.02.2013 року після 20 години перетинали кордон України у напрямку виїзд та в'їзд в Україну в межах 30-40 хв. (а.с.164,166). Тобто в проміжок часу коли позивач упав та отримав травми. Крім того, наданими позивачем доказами, в тому числі і показами свідків, підтверджується факт падіння позивача на прилеглій до контрольно-пропускного пункту «Дністер» території, що знаходиться у м. Могилів-Подільський на кордоні із Молдовою, після перетину державного кордону, під час його руху по тротуарній доріжці, в зв'язку з невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо утриманням тротуару в належному стані (тротуар не розчищений від снігу та льоду, його не посипано піском). Необхідними умовами цивільно-правової відповідальності є протиправна дія чи бездіяльність, шкода, завдана особі, та причинний зв'язок між ними. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено та доведено наявність причинного зв'язку між отриманою позивачем травмою та протиправною бездіяльністю відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем було надано копію договору поставки №КМ05-02 від 07 лютого 2013 року на поставку системи кіфопластики «КYРНОN», вартістю 24600 грн. з додатком до нього, копію рахунку-фактури №К3СГ-00150, копію видаткової накладної №КМ-00204 від 14 лютого 2013 року, копію платіжного документу від 14 лютого 2013 року, копії фіскальних чеків, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні (а.с.8-10,11,12,13,14,18). Однак, суд не бере до уваги фіскальні чеки, крім одного з них (диклоберг - вартістю 43 грн. 50 коп.), оскільки деякі з них є такими, що втратили свій початковий вигляд, а в деяких зазначені препарати не збігаються з довідками, в яких є перелік використаних для лікування препаратів. А тому суд вважає, що позовну вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 24643,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає в даному випадку у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Крім того, позивач в результаті отриманої травми переніс важку операцію, змінив звичний для нього спосіб життя та продовжує лікування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено в судовому засіданні, позивач внаслідок протиправної бездіяльності відповідача переніс фізичний біль, душевні страждання, яких він зазнав внаслідок ушкодження здоров'я та порушення звичайного способу життя. Однак, в даному випадку, суд вважає необхідним частково задовольнити позов щодо стягнення моральної шкоди, оскільки розмір моральної шкоди 10000 гривень, на думку суду, занадто великий в порівнянні із наслідками, що настали, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 276,43 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial