Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У серпні 2020 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із позивача на підставі виконавчого листа № 753/23735/15 від 01.04.2016, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 3000,00 грн. щомісячно на 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.05.2017. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] . На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття. 26.05.2017 відповідачем було направлено лист до відповідної виконавчої служби з метою повернення вказаноного виконавчого листа їй на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки сторони між собою домовилися про інший спосіб допомоги спільній дитині позивачем. Дитина проживає разом з матір"ю. Позивач, як батько дитини, приймає участь у вихованні та утриманні дочки. Про повторне направлення заяви відповідача щодо стягнення із позивача аліментів у розмірі 3000,00 грн. позивач дізнався лише коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. На сьогодні середня заробітна плата позивача складає 5000,00грн. на місяць, тобто є мінімальною заробітною платою, що підтверджується довідкою з місця роботи. Виплата аліментів у вказаному розмірі складає 75% усіх його доходів, тому вважає, що розмір аліментів має бути зменшений до 1500,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 12.10.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідачем, в особі представника [PERSON] , зазначено що розміра аліментів у сумі 3000,00 грн. було присуджено, оскільки [PERSON] як батько, зобов"язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з нею. На даний час майновий стан позивача покращився, оскільки він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід. Станом на 01.07.2020 позивач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 108 483,87 грн., яку не погашено. Посилання позивача на низький рівень заробітної плати та доходу вважає недостатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Спроби дійти згоди щодо сплати аліментів не дали позитивного результату, позивач уникав виконання своїх зобов"язань. Вважає, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивача не змінився в бік погіршення, у нього на утриманні не перебувають інші малолітні діти. Крім того, розмір аліментів у сумі 1500,00 грн. є несправедливим по відношенню до динити. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. 17.11.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на тому що він в добровільному порядку постійно сплачує аліменти, а його заробітна плата на даний час є не більше мінімальної заробітної плати, і з вирахуванням податків та зборів не залишається коштів на виживання. У судове засідання позивач не прибув, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з`явилась, представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечували. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Сторони по справі з 02.03.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2015 року (а. с. 36). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 35). Відповідно до копії виконавчого листа, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.02.2016, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.12.2015 до досягнення дитиною повноліття. З наданої до суду копії розрахунку державного виконавця вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.07.2020 становить 108 483,87 грн. (а. с. 37). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В підтвердження зміни матеріального стану позивача, останній до позовної заяви подав довідку від 16.07.2020 про його заробіток в період з травня 2020 по червень 2020, яка не може бути прийнята судом як доказ зміни матеріального стану позивача, оскільки лише засвідчує наявність доходу останнього в період з травня 2020 по червень 2020. Доказів того, що позивач у добровільному порядку сплачує аліменти суду також не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні зміну його матеріального стану, а тому позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed