Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У січні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19 квітня 2019 року у розмірі 33 533 грн. 39 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що [PERSON] звернувся до банку із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 19 квітня 2019 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 19 квітня 2019 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", складає між ними договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 11 листопада 2020 року виникла заборгованість в сумі 33 533 грн. 39 коп., яка складається з 26 212 грн. 21 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7 321 грн. 18 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області суду від 06 січня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. 19 січня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участі сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. В порядку ст.128 ЦПК України, відповідач є належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого, відповідачу було відкрито кредитних рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредитного ліміту, що підтверджується підписом в заяві разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку». У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором по оплаті передбачених договором платежів, станом на 11 листопада 2020 року виникла заборгованість в сумі 33 533 грн. 39 коп., яка складається з 26 212 грн. 21 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7 321 грн. 18 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості за кредитом, то з часу укладення кредитного договору до квітня 2019 року відповідач виконував взяті на себе зобов`язання періодично, в різному розмірі, після чого списання коштів здійснювалося у автоматичному режимі. На підставі кредитного договору б/н від 19 квітня 2019 року, відповідачу було видано кредитну картку № [NUMBER] строк дії якої закінчується у березні 2023 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved