Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним і скасування п.114 рішення Кіровоградської міської ради від 28 березня 2012 року , щодо передачі [PERSON] у власність земельну ділянку по вул. Комарова , 101 загальною площею 0,0717га ( у тому числі по угіддях:0,0717 га - землі одно-та двоповерхової житлової забудови) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови та скасування рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку по вулиці Комарова, 101 загальною площею 0, 0717 га(у тому числі по угіддях:0,0717 га - землі одно-та двоповерхової житлової забудови) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови з кадастровим номером 3510100000:46:348:0079, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.05.2016року за номером запису про право 14746812 на ім'я [PERSON] на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 28 березня 2012 р.№ 1437, а саме пункту 114. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю. На обґрунтування позову зазначили, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : м. Кіровоград, вул. Комарова, 99, на підставі купівлі-продажу від 15.09.1989 р. зареєстрованого в реєстрі за 1-3034 та Державного право приватної власності на землю, виданого Кіровоградською міською радою від 11.08.1998р. зареєстрованого в книзі записів державних актів приватної власності на землю №6927. Суміжним землекористувачем є [PERSON] , яка проживає за адресою: м. вул. Комарова, 101. В листопаді 2011 року [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки за адресою вул. Комарова, 101 ум. Кіровограді , в зв'язку з чим було запропоновано підписати схему ( акт) погодження меж земельної ділянки, після чого дізнався про те, що план зовнішніх меж земельної ділянки суміжним землекористувачем, неправильно, тобто при складанні згаданого плану не було враховано належні території, яка відділена самочинно збудованим парканом суміжним землекористувачем , а саме [PERSON]. Усною умовою підписання схеми - АКТУ погодження меж було перенесення паркану з земельної ділянки (вул. Комарова, 99) в бік суміжної земельної ділянки (вул. Комарова, 101), яка знаходиться користуванні [PERSON]. Але [PERSON] умови домовленості не були виконанні і тому був змушений відправити заяву від 11.01.2012р. до Держкомзему м. Кіровограда про відкликання підпису з акту погодження меж, яку останній отримав 12.01.2012р.. Так як не отримав відповіді з Держкомзему м. Кіровограда у строки передбачені законодавством України і не знав про наслідки розгляду заяви, в зв'язку з чим був змушений звернутись до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про усунення перешкод в користування земельної ділянки та встановлення меж земельної ділянки. Був змушений звернутись до Управління держкомзему м. Кіровограді з другою заявою від 11.04. 2012 р. в якій наголошував про наслідки розгляду звернення. 24 квітня 2012 року, отримав ксерокопії відповідей на свої звернення від 11. 01.2012р. та 12.04.2012р. У відповіді від 23.01.2012р. зазначено, що технічна документація із землеустрою, щодо встановлення меж та складання акта на право приватної власності на земельну ділянку погоджена Упралінням держкомзему у м. Кіровограді , а у відповіді від 18.04.2012р., зазначено, що заяву про відкликання підпису з акту погодження меж прийнято до розгляду та документації із землеустрою земельної ділянки за адресою вул. Комарова, 101 ум. Кіровограді до комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою на погодження не передавались. З метою захисту своїх прав був змушений звернутись до суду з відповідним позовом. 01 липня 2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі № 1170/2а-2057/12 (2а/405/145/14) за позовом [PERSON] до Кіровоградської міської ради , третя особа управління Держземагенства Кіровоградському районі Кіровоградської області, третя особа [PERSON] про скасування рішення Кіровоградської міської ради від 28.03.2012р. № 1437, було прийнято рішення, яким задоволені позовні вимоги повністю та визнано незаконним та скасовано рішення Кіровоградської міської ради від 28.03.2012р. № 1437, а саме пункт 114 щодо передачі [PERSON] у власність земельну ділянку по вул. Комарова, 101, загальною площею 0,0717га за рахунок земель житлової та громадської забудови. Не погоджуючись з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2015р. по адміністративній справі № П70/2а-2057/12 (2а/405/145/14), третя особа [PERSON] звернулися з Апеляційною скаргою на вказане вище рішення суду, виклавши свої доводи та міркування з приводу його незаконності та необґрунтованості Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд розглянувши апеляційну скаргу третьої особи - [PERSON], яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 липня 2015р. виніс Постанову, якою апеляційну скаргу - задовольнив, а рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовив. На постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було подано Касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України. 29.03.2016р. ВАСУ виніс ухвалу якою постанову Ленінського районного суду Кіровограда від 02.03.2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року - скасував. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Кіровоградської міської ради, треті особи -Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, [PERSON], про визнання незаконним та скасування рішення - закрив. Роз'яснив, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства на підставі правової позиції викладеній в постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі № 21-700а15. Крім того , під час розгляду справи в суді відповідно до наданого висновку судового експерта з матеріалів вищевказаної справи зроблено технічну документацію відповідно до якої вбачається наявність накладення земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку та будівлі належні [PERSON], у зв»язку з чим позивач позбавлений можливості приватизувати належну йому земельну ділянку на якій знаходиться належний йому будинок та прибудинкові будівлі, а тому представники позивача просять задовольнити позов повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач зазначає, що Кіровоградська міська рада та громадянка [PERSON] заволоділи спірною частиною вищезазначеної земельної ділянки на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 28.03.2012р. №1437. Вказане твердження позивача не відповідає дійсності і це підтверджено відповідним судовим рішенням. Під час розгляду цивільної справи №1109/2587/12 було проведено відповідну земельно-технічну експертизу згідно з висновками якої самовільного зайняття земельної ділянки позивача не встановлено як і не встановлено будь яких порушень з боку відповідачів норм закону при прийнятті рішення щодо надання громадянці [PERSON] земельної ділянки у власність. Виходячи з наведених фактів, з урахуванням ст.61 ЦПК України та враховуючи відсутність інших підстав у позивача відсутнє право на звернення до суду з такими вимогами. Виходячи з норм ст. 15,16,21,386,387 ЦК України та обставин вказаних позивачем у позові належним способом захисту є віндикація відповідно до ст. 87 ЦК України, а не той який вказаний в позові. [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: м.Кіровоград, вул.Комарова 101. Право власності на зазначене домоволодіння виникло на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 17.12.2004 року та Свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 28.09.2004 року. Вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 728,20 кв.м. про що зазначено у тексті договору та технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Земельна ділянка, до прийняття рішення Кіровоградської міської ради №1437 від 28 березня 2012 року, знаходилась у користуванні [PERSON] Вирішивши набути у власність земельну ділянку, що знаходилась у користуванні [PERSON] звернулась з відповідною заявою до Кіровоградської міської ради та надала всі необхідні документи вказані в ч.1,2 ст.118 ЗК України, що підтверджували розмір земельної ділянки. Рішенням Кіровоградської міської ради №1437 від 28 березня 2012 року було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0717 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою Комарова, 101 в м.Кіровограді. Відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:29836545 від 31.05.2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку. Земельна ділянка, яку було передано [PERSON] у власність оспорюваним рішенням Кіровоградської міської ради, перебувала у користуванні відповідача з 60-х років XX сторіччя. Межі земельної ділянки були закріплені постійними межовими знаками (парканом). Відомості про земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні [PERSON] значаться у відповідному технічному паспорті на будівлю. Документом на землю в даному випадку був відповідний Паспорт забудовника, який видавався громадянам у відповідності до норм ЗК України 1970 року. Відповідно до Інструкції «про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» затвердженої Наказом Держкомзему від 18.05.2010 N 376 - «Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.» Виходячи із документального складу документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки - такого документу,як план зовнішніх меж не існує в природі. До того ж ця документація не передбачає наявність підпису суміжних землекористувачів, а лише зазначаються власники суміжних земельних ділянок. У відповідності до ч.2 ст.118 ЗК України, для прийняття Кіровоградською міською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки, [PERSON] надала всі документи визначені законом, а саме: Технічний паспорт домоволодіння та документ, що засвідчує право власності на будівлю; Технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки (технічну документацію розроблену та затверджену у відповідності до ст.106,107 ЗК України, ст.14, 55 ЗУ «Про землеустрій», Інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» затвердженої Наказом Держкомзему від 18.05.2010 N 376. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Таким чином, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Виходячи з вище зазначеного просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Кіровоградської міської ради в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що 28.03.2012 року Кіровоградською міською радою було прийнято рішення № 1437, суміжному землекористувачу [PERSON] передано у власність земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Комарова, 101. Вважає, що позивачем по справі не підтверджено належними та допустимими доказами порушення його та законних інтересів, а тому є всі підстави для відмови останньому в задоволенні позовних вимог. Розроблення проекту відведення земельної ділянки та встановленням її меж в натурі на місцевості було та є обов'язковою умовою при передачі земельної ділянки будь-якій особі за рішенням міської ради та при видачі їй державного акту. Факт накладення (перетину) земельних ділянок будь-яких осіб (в даному випадку позивача та відповідача) можливо встановити виключно шляхом експертного дослідження затверджених проектів відведення земельних ділянок та візуального обстеження й співставлення межових знаків їх земельних ділянок в натурі на місцевості. Позивачем не зазначено та не доведено належними доказами, якими діями чи бездіяльністю саме Кіровоградська міська рада, порушила права останнього. Зокрема, останнім не надано до суду доказів звернення останнього до відповідача з будь-якого питання, яке стосується захисту його права на земельну ділянку, а також доказів відмови відповідачів у вирішені порушених заявником питань, які відносяться до їх компетенції. З урахуванням викладених обставин просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповідності з вимогами ст. 118 Земельного Кодексу України проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної по вул. Комарова, 101 було розроблено Колективним Підприємством Кіровоградський земельно-кадастровий центр" (особою, яка має відповідний дозвіл ліцензію) на виконання цих видів робіт). Останній погоджено без зауважень Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Управлінням земельних відносин Кіровоградської міської ради, Управлінням Держкомзему місті Кіровограді. Також вищевказаний проект було погоджено без зауважень безпосередньо позивачем по справі про, що свідчить акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.12.2011 року. При цьому доказів того, що підпис в акті встановлення та погодження меж земельної з суміжними землекористувачами не його, позивачем не надано. Вважає, що оскаржуване рішення в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнято відповідно до обставин, що склалися , а тому його скасування у зв'язку з недодержанням вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта буде суперечити принципу справедливості. В позовній заяві позивач просить суд визнати незаконним та скасувати п. 114 рішення Кіровоградської міської ради від 28.03.2012 № 1437 "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста". Отже відновлення своїх прав та законних інтересів представники позивача вбачають у скасуванні рішення Кіровоградської міської ради. В свою чергу оскаржуване рішення є індивідуальним актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію шляхом виконання. Отже станом на сьогоднішній день позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення, яке втратило чинність, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено наступні факти. [PERSON], є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки , яка знаходиться за адресою : м. Кіровоград, вул. Комарова, 99, на підставі купівлі-продажу від 15.09.1989 р., зареєстрованого в реєстрі за 1-3034 та Державного право приватної власності на землю виданого Кіровоградською міською радою від 1998р. зареєстрованого в книзі записів державних актів приватної власності на землю (а.с.11 т.1). Суміжним землекористувачем є [PERSON] , яка проживає за адресою: [INFO]. Право власності на зазначене домоволодіння виникло на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 17.12.2004 року та Свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 28.09.2004 року. Вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 728,20 кв.м. про що зазначено у тексті договору та технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Земельна ділянка, до прийняття рішення Кіровоградської міської ради №1437 від 28 березня 2012 року, знаходилась у користуванні [PERSON] Відповідно до ч.1,2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності, розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Рішенням Кіровоградської міської ради №1437 від 28 березня 2012 року було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0717 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою м.Комарова, 101 в м.Кіровограді(а.с. 5 т.1). Відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:29836545 від 31.05.2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку. Передача у власність земельної ділянки в порядку передбаченому ч.1,2 ст.118 ЗК України можлива лише за умови, що земельна ділянка вже відводилась і вже перебуває у користуванні набувача, тобто необхідності у відведенні не існує в зв'язку з тим, що земельна ділянка вже відведена. В даному випадку, при необхідності продиктованій зазвичай втратою межових знаків, або уточненням площі земельної ділянки та приведення у відповідність кадастрово-облікових відомостей, на підставі ст.55 ЗУ «Про землеустрій» (в редакції на 2012 рік) розробляється відповідна технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки. Вказана технічна документація розробляється на підставі заяви користувача з метою уточнення площі та відновлення межових знаків. Надання дозволів на розробку такої документації законом не передбачено. Суд погоджується з представником [PERSON], що межі земельної ділянки були закріплені постійними межовими знаками (парканом), відомості про земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні [PERSON] значаться у відповідному технічному паспорті на будівлю, документом на землю в даному випадку був відповідний Паспорт забудовника, який видавався громадянам у відповідності до норм ЗК України 1970 року. Відповідно до Інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої Наказом Держкомзему від 18.05.2010 N 376 - «Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із-зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.» У відповідності до ч.2 ст.118 ЗК України, для прийняття Кіровоградською міською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки, [PERSON] надала всі документи визначені законом. При цьому, встановлюючи факт порушення відповідачами прав позивача , суд звертає увагу на наступне. Кожна особа зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог (підстави позову). У даному випадку, Рішенням Кіровоградської міської ради №1437 від 28 березня 2012 року , винесення державним реєстратором Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:29836545 від 31.05.2016 року за [PERSON] права власності на земельну ділянку було порушено права позивача , які підлягають захисту в судовому порядку . Відповідно до ухвали ВАСУ від 29.03.16 року саме в порядку цивільного судочинства( а.с. 12-13 т.1). Обставини на які посилається позивач, щодо виготовлення технічної документації , погодження меж , повідомлення ним про порушення його прав, а саме накладення земельних ділянок знайшли підтвердження в суді ( а.с. 14-29 т.1). Оскільки рішення Кіровоградської міської ради було прийняте 28.03.12 року, рішення Державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON] від 31.05.12 року , повідомлення позивача про порушення його прав відповідним органам мало місце вже 11.01.12 року, тобто до прийняття оспорюваних рішень ( а.с. 7, 10 т.1). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав забезпечує їх реальний захист з урахуванням того, що скасування вказаного рішення породжує наслідки для позивача та накладення на частини будинку та прибудинкових споруд, що автоматично породжує неможливість узаконення та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці позивача. Так, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ( а.с. 179-191 т.1) та відповідно до технічного звіту про геодезичні вишукування присадибної ділянки ( а.с. 2-11 т.2) чітко вбачається порушення прав позивача , оскільки в наявності після присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці [PERSON] має місце накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача та на прибудинкові будівлі позивача (схема а.с. 11 т.2). Встановивши наявність порушеного права позивача , суд , у спосіб , визначений ст. ст. 14, 41 Конституції України, статтями 118 Земельного кодексу, ст. 50, Закону України «Про землеустрій», ст. 24, ч. 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішує позов задовольнити повністю. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вирішує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 640грн. судового збору та стягнути з Кіровоградської міської ради на користь [PERSON] 551,20грн. судового збору.

Outcome: approved