Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

14.08.2019 року [PERSON] , звернулась до суду від імені [PERSON] з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Сновської районної державної адміністрації в особі Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, який є батьком дитини [PERSON] , [INFO] не бере участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, тобто вже тривалий час ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Позивач [PERSON] є бабусею дитини [PERSON] . [PERSON] дочка позивачки та матір дитини [INFO] померла. Після смерті матері дитина продовжує проживати у бабусі з дідусем та знаходиться на їхньому утриманні. У підготовчому судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи у підготовчому судовому засіданні відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с. 14), яка померла [INFO] ( а.с. 17). Згідно довідки Сновської міської ради № 645 від 01.07.2019 року, дитина [PERSON] , [INFO] фактично проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . ( а.с. 21). З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 11.07.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування прийшов до висновку, що з метою соціального захисту законних прав дитини, забезпечення їй необхідних умов проживання та виховання відповідача доцільно позбавити батьківських прав, відносно його малолітньої дитини, оскільки це відповідає інтересам дитини (а.с.29). Згідно характеристики № 648 від 01.07.2019 року [PERSON] ніде не працює, немає ніякого доходу, ухиляється від батьківських обов`язків по утриманню дитини. Схильний до вживання спиртними напоями, неналежно піклується про доньку. Дитина проживає з 2017 року в дідуся та бабусі по теперішній час. ( а.с. 23). Зазначені в сукупності всі фактори дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків, які полягають в тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачем від виховання дитини. Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З наведених мотивів та враховуючи думку відповідача, який не заперечує про позбавлення його батьківських прав, враховуючи інтереси дитини та з метою соціального захисту законних прав малолітньої дитини суд приходить до висновку, що в інтересах дитини є доцільність застосування такого крайнього заходу до відповідача, як позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Відповідно до ст. 17 "Про охорону дитинства" дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає право на успадкування їх майна, а тому суд накладає заборону на відчуження майна та житла дитини. Враховуючи те що відповідачу будинок на праві власності не належить, тому суд не має можливості накласти заборону на відчуження майна та житла дітей (а.с.29-30). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 1536,80 грн., так як була звільнена судом від сплати судового збору, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved