Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Як видно з основної та уточнюючої позовної заяви, 14 грудня 2007року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 07/П/32-КЛ. Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами зі сплатою відповідачем 13,5відсотків річних, та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку №3 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору в межах максимального ліміту заборгованості 35 000,00доларів США, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.12.2017р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 37 981,88доларів США. У Договорі кредиту був чітко визначений порядок та строки погашення кредиту та процентів за користування кредитом . У Договорі кредиту передбачений графік погашення кредиту, згідно якого позичальник повинен був щомісячно погашати кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сума кредиту та нарахованих відсотків була сплачена позичальником лише частково. Згідно ст. ст. 526,527,530,1054 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 07.07.2014р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, сума заборгованості за кредитним договором склала 669457,82грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 32528,89доларів США, що згідно курсу НБУ становить 384 722,З0грн.; заборгованість за відсотками 19519,06доларів США, що згідно курсу НБУ становить 230 853,78грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1467,98доларів США, що згідно курсу НБУ становить 17 361,89грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3 087,81доларів США, що згідно курсу НБУ становить 36 519, 85грн.. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 669457,82грн., а також судові витрати. У судовому засіданні та в своїх письмових поясненнях представник позивача Магда В.Ю. підтримав позовні вимоги у повному обсязі і зазначив, що відповідно до умов п. 1.1.кредитного договору, Банк надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами зі сплатою відповідачем 13,5відсотків річних, та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку №3 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору в межах максимального ліміту заборгованості 35 000,00доларів США, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.12.2017р. 19.06.2009р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №2, відповідно до п. 1.1.1. якої встановлено кінцевий термін погашення заборгованості 13.12.2022р., а тому в даному випадку, перебіг позовної давності починається з моменту закінчення строку кредитного договору, і немає підстав вважати, що строк позовної давності сплив. Але в супереч умовам кредитного договору та Додаткової угоди №2 відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості та відсотків належним чином не виконав, чим порушив норми чинного законодавства та договірні умови, в результаті чого виникла заборгованість , яка станом на 07.07.2014р. склала 669 457,82грн., при розрахунку цієї заборгованості також врахована сума погашення кредиту, яка перерахована банку відділенням казначейства за продану квартиру поручителя, але змінився курс долара США і тому сума заборгованості не зменшилася. У судовому засіданні і в своїх запереченнях відповідач позов не визнав і зазначив, що згідно з договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07/П/32-КЛ п.п. 1.3 в якості забезпечення позичальником (відповідачем) виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор уклав іпотечний договір. За умовами якого майновий поручитель передав кредитору в іпотеку двокімнатну квартиру заставною вартістю 44 000 доларів США. У зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту 16 травня 2011року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет застави за іпотечним договором № 06/П/32 КЗ від 14 грудня 2007 року та згідно з Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.10.2013р. та протоколом №08-0370/13-1 проведення прилюдних торгів була проведена реалізація предмета іпотеки, а кошти вилучені від реалізації перераховані на відповідні рахунки банку. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущений строк позовной давності оскільки відповідно до п.4.5 Договору «У разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п.3.3.7 Договору Позичальник зобов'язаний «сплачувати Кредитору проценти у розмірі, передбаченому п. 1.1.1 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п.п.2.6, 2.8, 2.9 цього Договору». Відповідно до п.3.3.9 Договору Позичальник зобов'язаний «здійснювати погашення Кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1 цього Договору у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв в попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме у наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п. 1.1.1 цього Договору». Згідно з п.7.4 Договору «У разі настання обставин, визначених п.п.2.12.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього Договору, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився і, відповідно, Позичальник зобов'язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту та нараховані санкції».Тобто, сторонни за Договором встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню, в строк до 13.12 2017 року (п.1.1.1 Договору). Але відповідачем умови Договору були порушені починаючи з січня 2008 року, відповідно з моменту порушення договору розпочався перебіг строку позовної давності. Натомість позивачем вимоги щодо стягнення кредиту до позивача в терміни позовної давності (з огляду на п.4.5 та п. 7.4 Договору) не висувалися. Також позивачем не враховане й те, що при порушенні позичальником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), позовна давність починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Тому відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: 14грудня 2007року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту №07/П/32-КЛ. Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами зі сплатою відповідачем 13,5відсотків річних, та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку №3 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору в межах максимального ліміту заборгованості 35 000,00доларів США, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.12.2017р., а Відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 37 981,88доларів США. 01 липня 2008року між Банком та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії, відповідно до п.1.1.1 даного договору внесені зміни і процентна ставка становить 14%. 19.06.2009р. між сторонами укладено Додаткову угоду №2, відповідно до п. 1.1.1. якої встановлено кінцевий термін погашення заборгованості 13.12.2022р., що підтверджується копіями договору кредиту від 14.12.2007р., Додаткової угоди №1 від 01.07.2008р., Додатковюї угоди №2 від 19.06.2009р. Згідно з умовами Договору кредиту чітко визначений порядок та строки погашення Кредиту та процентів за користування Кредитом . У Договорі кредиту передбачений графік погашення кредиту, згідно якого Позичальник повинен був щомісячно погашати. Згідно з умовами Договору кредиту сума кредиту та нарахованих відсотків була сплачена Позичальником лише частково і відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за Кредитним договором, не погашав кредит та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сум якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 07.07.2014р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, сума заборгованості за кредитним договором склала 669457,82грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 32528,89доларів США, що згідно курсу НБУ становить 384 722,З0грн.; заборгованість за відсотками 19519,06доларів США, що згідно курсу НБУ становить 230 853,78грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1467,98доларів США, що згідно курсу НБУ становить 17 361,89грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3 087,81доларів США, що згідно курсу НБУ становить 36 519, 85грн., що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до ст.256 ЦК Украни позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив останній платіж за кредитним договором в грудні 2008року, проте 19.06.2009р. між сторонами укладено Додаткову угоду №2, відповідно до п. 1.1.1. якої встановлено кінцевий термін погашення заборгованості 13.12.2022р., також у зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави і 16 травня 2011року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет застави за іпотечним договором № 06/П/32 КЗ від 14 грудня 2007 року та згідно з Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.10.2013р. та протоколом №08-0370/13-1 проведення прилюдних торгів була проведена реалізація предмета іпотеки, а кошти вилучені від реалізації перераховані на відповідні рахунки банку 11.06.2014року. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки протягом строку позовної давності ним приймалися міри, передбачені договором та діючим законодавством, до погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач у встановлений договором термін не повернув позивачу суму боргу, а також суму нарахованих відсотків, пені, суд вважає необхідним ці суми стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved