Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

27.08.2015 року в суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Крім цього, позивачка, посилаючись на те, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач має змогу утримувати її, але ухиляється від такого утримання, просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, а звернулася до суду із заявою, якою просила справу розглянути у її відсутності (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині стягнення з нього аліментів на дитину визнав повністю, як в частині їх розміру так і в частині періоду їх стягнення. В частині стягнення аліментів на утримання дружини відповідач позовні вимоги визнав частково і просив встановити їх розмір в твердій грошовій сумі, яка повинна відповідати різниці встановленого державою прожиткового мінімуму та отримуваної позивачкою від держави грошової допомоги. Суд розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивачки підлягаючими до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають спільного сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с.2,4,5), що підтверджував і відповідач в судовому засіданні. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов"язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, то виконання такого обов"язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на її утримання з відповідача на користь позивачки у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України. Виходячи із позовних вимог позивачки, повного визнання позову відповідачем в частині розміру аліментів на дитину, доказів, наданих сторонами суду, та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/3 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3х років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, на час вирішення справи судом проходить військову службу за контрактом, що сам він підтверджував в судовому засіданні, отримує стабільний регулярний дохід, а отже, за переконанням суду, може надавати матеріальну допомогу позивачці. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує його сімейний та матеріальний стан , а також розмір аліментів, який з нього присуджується цим рішенням на користь позивачки для утримання малолітньої дитини (1/3 частка). З огляду на викладене суд вважає можливим стягувати із відповідача на користь позивачки на утримання останньої до досягнення дитиною 3-річного віку по 1/7 частині всіх видів його доходу щомісячно. Суд не вважає можливим прийняти до уваги клопотання відповідача про визначення аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі, оскільки він має регулярний та стабільний дохід, а відтак визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі буде суперечити положенням ч.1 ст. 184 СК України.

Outcome: partial