Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS], виданого 14 вересня 1990 року виконкомом Гостромогильської сільської ради на підставі рішення №67 від 12 квітня 1990 року виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів, право власності на вказаний будинок було зареєстроване Білоцерківським МБТІ за [PERSON] в реєстровій книзі №1 реєстровий №169. Відповідно до погосподарських книг Гостромогильської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Гостромогильської сільської ради Ставищенського району Київської області будинок [ADDRESS], 1961 року побудови, належав колгоспному двору, головою та єдиним членом якого на час його припинення 15 квітня 1991 року була її (позивача) мати [PERSON], яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула права власності на будинок як майно колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON], спадщину за заповітом після смерті якої прийняла вона (позивач), подавши в 6-тимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Проте оформити своє право власності в порядку спадкування вона позбавлена можливості через втрату оригіналу вищевказаного свідоцтва про право власності на будинок (про що зроблене відповідне оголошення в газеті «Сільські обрії»), відмову Гостромогильської сільської ради видати його дублікат на ім'я померлої. Ставищенська районна державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок загальною площею 52,7 кв. метри житловою площею 27,5 кв. метри інвентаризаційною вартістю 145922 гривень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована, на ній розташовані: житловий будинок «А», погріб з шийкою «В/пг», прибудова «а», сарай «Б», убиральня «Г», ґанок «а1», колодязь питний за №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача Гостромогильської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність представника сільської ради. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву відповідача Гостромогильської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS], виданого 14 вересня 1990 року виконкомом Гостромогильської сільської ради на підставі рішення № 67 від 12 квітня 1990 року виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів, право власності на вказаний будинок було зареєстроване Білоцерківським МБТІ за [PERSON] в реєстровій книзі №1 реєстровий №169, що підтверджується довідкою №1999 від 03.10.2016 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 16) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 47-48). Оригінал вищевказаного свідоцтва про право власності на житловий будинок був втрачений, про що зроблене відповідне оголошення в газеті «Сільські обрії» (а.с. 29). Вищевказаний будинок загальною площею 52,7 кв. метри житловою площею 27,5 кв. метри інвентаризаційною вартістю 145922 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. Крім житлового будинку «А», на вказаній земельній ділянці розташовані також погріб з шийкою «В/пг», прибудова «а», сарай «Б», убиральня «Г», ґанок «а1», колодязь питний за №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4 (а.с. 9, 40-42). З матеріалів спадкової справи встановлено, що [INFO] в селі Гостра Могила Ставищенського району Київської області померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 23 зв.), спадщину після смерті якої за заповітом прийняла її дочка [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1,1261,1269, 1270 ЦК України, подавши в 6-тимісячний термін заяву про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою заведеною Ставищенською районною державною нотаріальною конторою (а.с. 23-28). Нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори видала постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа (а.с.20). Гостромогильська сільська рада відмовила позивачці у видачі дублікату втраченого свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки, як встановлено судом, вищевказаний житловий будинок належав на праві власності спадкодавиці [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на будинок, що було втрачено, після смерті [INFO] [PERSON] спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок набула позивачка [PERSON], прийнявши в установленому законом порядку спадщину, і оскільки відповідачем - Гостромогильською сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Гостромогильська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved