Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12797,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 20.04.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком відкритий картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши можливість користуватись кредитними коштами. Проте, відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада», в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Судом, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.04.2016 року відповідачу був відкритий картковий рахунок за заявою відповідача. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідач ознайомилась та підписала умови користування встановленою їй відновлюваної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відбулось поступове збільшення кредитного ліміту [PERSON] до 5000 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.10.2020 року становить 12797,36 грн., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7254,31 грн., заборгованість за відсотками на прострочений кредит - 2534,48 грн., пеня - 3008,57 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, а отже й отримував кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із даної виписки також вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти через банкомат, розраховувався карткою та поповнював картковий рахунок. Разом з тим, сторонами підписані умови надання кредитних коштів, згідно з якими пеня у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, не застосовується. Тому, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту та відсотків по кредиту та про відмову у стягненні пені, оскільки її стягнення умовами кредитного договору не передбачено. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у сумі 1607,82 грн.

Outcome: partial