Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] 45023,51 грн. - витрат, пов'язаних з його утриманням та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач посилається, що з відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2010 року. Відповідно до п. 2.3.6 даного Договору відповідач [PERSON] був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом ГУНП в Тернопільській області від 01.03.2016 року № 31 о/с [PERSON] звільнено зі служби поліції за власним бажанням згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». Згідно з проведеним розрахунком (довідка від 14.02.2014 року № 4/2870 сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 30.08.2010 р. по 28.02.2014 р. становить 45023,51 грн. За вказаних вище обставин позивач просить суд стягнути з відповідача витрати пов'язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 01.03.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 10.08.2010 року № 403 о/с (а.с.4). Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання „рядовий міліції". Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року № 33 о/с (а.с.5). Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Тернопільської області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Тернопільській області від 01.03.2016 року № 31 о/с (а.с.6). Відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.І п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 01.09.2010 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Тернопільській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 7-8). Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2.4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта (а.с.9), складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 45 023,51 грн. Відповідач добровільно не відшкодував кошти пов'язані з його утриманням. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. З урахуванням встановлених судом фактів та обставин, суд приходить до висновку, що понесені позивачем фактичні витрати пов'язані з утриманням відповідача під час навчання в навчальному закладі МВС підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved