Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

23.09.2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Лісогринівецької сільської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] в житловому масиві «Дехтярка» на території Лісогринівецької сільської ради від 03.06.2010 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 30.10.2009 року, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради від 08.11.2010 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації та оформлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Також просив зобов'язати [PERSON] відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення права. В ході розгляду справи, 02.10.2013 року позивач уточнив позовні вимоги, додатково просить визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,164 га, здійснену управлінням Держкомзему в Хмельницькому районі Хмельницької області 21.05.2010 року, визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,164 га, здійснену управлінням Держкомзему в Хмельницькому районі Хмельницької області 28.07.2010 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.11.2010 року видане Лісогринівецькою сільською радою [PERSON]; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення за рахунок [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS], житловий масив «Дехтярка» в селі Лісові Гринівці та витребувати в [PERSON] на користь позивача спірну земельну ділянку. В обгрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що 03.11.2005 року він придбав у [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] в житловому масиві «Дехтярка» в с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. В 2011 році йому стало відомо, що у [PERSON] також є державний акт на право власності на цю ж земельну ділянку, яку вона 03.06.2010 року придбала у [PERSON], а той успадкував від своєї матері [PERSON], оформивши свідоцтво про право на спадщину 30.10.2009 року. Проте, на момент смерті [PERSON] не являлася власником земельної ділянки, оскільки 28.04.2005 року вона, через уповноваженого представника [PERSON] продала землю [PERSON] Таким чином, на момент продажу земельної ділянки [PERSON] [PERSON] фактично не був її власником, а тому не мав права на укладення договору. Крім того, на час придбання земельної ділянки [PERSON] їй було присвоєно кадастровий номер 6825083600:01:004:0288, тоді, як на момент придбання ділянки [PERSON]цей номер зазначено-68250836:01:004:0371, тобто на одну земельну ділянку присвоєно два кадастрових номери, що відповідно до діючого законодавства є неприпустимим. В даний час [PERSON] фактично володіє належною [PERSON] земельною ділянкою, збудувала на ній будинок, що порушує його право власника. 24.10.2011 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним доручення від 25.01.2005 року виданого [PERSON] на ім'я [PERSON], недійсним договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON] та [PERSON], недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], виданого 01.11.2005 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] та визнання недійсним державного акту від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], серії ЯГ №128916. В ході розгляду справи [PERSON] збільшила позовні вимоги, додатково просить визнати недійсним державний акт від 19.12.2012 року виданий на ім'я [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на момент придбання нею земельної ділянки по [ADDRESS] на території Лісогринівецької сільської ради, нотаріусом було перевірено наявність заборон та обтяжень і лише за їх відсутності було укладено правочин на підставі оригіналу державного акту. Відомості про перехід права власності внесено до поземельної книги. Таким чином набуття права власності на земельну ділянку відбулося у відповідності до норм чинного законодавства. На земельній ділянці вона збудувала будинок у відповідності до усіх необхідних дозволів та 17.11.2010 року отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок, таким чином є належним набувачем та власником земельної ділянки та будинку. Натомість [PERSON] ніколи не відчужувала земельної ділянки через [PERSON] і до смерті вважала себе власником, оскільки 26.12.2006 року передала цю ділянку в іпотеку банку «Аваль». Кадастровий номер земельної ділянки 6825083600:01:004:0288 за класифікатором належить до Давидковецької сільської ради, в той час, як №68250836:01:004:0371 свідчить про розташування ділянки саме на території Лісогринівецької сільської ради. Межі земельної ділянки на час придбання [PERSON] не встановлювалися, з сусідами не погоджувалися і ніколи [PERSON] у володіння земельною ділянкою не вступав. Оригінал державного акту на земельну ділянку знаходився у [PERSON], а тому вважає, що державний акт, який використаний при придбанні землі [PERSON] є недостовірним, про що також свідчить невірне зазначення площі земельної ділянки. Крім того 19.12.2012 року [PERSON] виготовив новий державний акт на спірну земельну ділянку, під час дії накладеної судом заборони, без встановлення меж земельної ділянки в натурі, на місцевості та їх погодженні із сусідами, що є порушенням порядку виготовлення державного акту, крім того цей акт не зареєстровано в книзі записів державних актів. 18.11.2013 року відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області, Лісогринівецької сільської ради про визнання недійсними довіреності від 25.01.2005 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.04.2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], договору купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] від 03.11.2005 року, державних актів серії ЯГ №128916 та ЯН №504571 на ім'я [PERSON], посилаючись на те, що з позову [PERSON] дізнався про видачу його матір'ю [PERSON] довіреності на ім'я [PERSON], проте на момент видачі довіреності [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки хворіла. Після смерті матері він успадкував спірну земельну ділянку та будучи на той час єдинним власником землі продав її [PERSON]. Ухвалою суду, позова [PERSON], [PERSON] та [PERSON]об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON].(в попередніх засіданнях) наполягають на задоволенні первісного позову та заперечують проти позову [PERSON] та [PERSON], а також заявили про застосування строку позовної давності. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову [PERSON] заперечили позов [PERSON] та [PERSON] підтримали. Представник відповідача-позивача [PERSON]-[PERSON] проти позову [PERSON] заперечив, позов [PERSON] та [PERSON] підтримав. Відповідач [PERSON]та її представник [PERSON] позов [PERSON] підтримали, проти позову [PERSON] та [PERSON] заперечили. Представник відповідача [PERSON] у Хмельницькому районі Хмельницької обл. [PERSON] вважає обгрунтованим позов [PERSON] Представник відповідача, третьої особи Державного підприємства Центру Державного земельного кадастру Хмельницької регіональної філії [PERSON] у вирішенні спору покладався на думку суду, а в останнє судове засідання, після перерви не з'явився. Представник відповідача Лісогринівецької сільської ради, відповідач [PERSON] та треті особи- [PERSON]., представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Приватні нотаріуси [PERSON], [PERSON] пояснили, що їх дії при посвідченні правочинів відповідають вимогам законодавства. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відстуність підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] та необхідність задоволення позову [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.01.2005 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчила довіреність, видану [PERSON] на ім'я [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 81, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в нотаріальній конторі, у земельному відділі та інших установах, оргінізаціях, підприємствах по питанню продажу за ціною та на умовах за її розсудом земельної ділянки, площею 0,164 кв.м., розташованої на території Лісогринівецької сільської Ради, урочище «Дехтярка», Хмельницького району, Хмельницької області по [ADDRESS], переданої для індивідуального житлового будівництва. Тоді ж [PERSON] передала [PERSON] оригінал державного акту на землю. -28 квітня 2005 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 1807, відповідно до якого [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 81, продала [PERSON] земельну ділянку площею 0,164 га, що розташована на території Лісовогринівецької сільської ради урочище «Дехтярка», [ADDRESS] за кадастровим номером 6825083600.01.004.0288. -11.07.2005 року [PERSON] скасувала довіреність від 25.01.2005 року на ім'я [PERSON] вказану заяву зареєстровано в реєстрі за №4523. -01 листопада 2005 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №113636 на земельну ділянку 0,16 га у мікрорайоні «Дехтярка» [ADDRESS], кадастровий номер 6825082400.01.004.0288., зареєстрований за номером 010574300059. -03.11.2005 року [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку 0,16 га в селі Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, житловий масив «Дехтярка», [ADDRESS]. -25.09.2006 року [PERSON] отримав державний акт на своє ім'я серії ЯГ№128916, на право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, в житловому масиві «Дехтярка» [ADDRESS], кадастровий номер 6825082400.01.004.0288 -19.12.2012 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1649 га, що розташована: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Лісові Гринівці, житловий масив «Дехтярка», [ADDRESS], кадастровий номер 6825083600.01.004.0288. Вказаний державний акт видано в зв'язку з тим, що в попередньому, при його виготовленні допущено помилку в частині написання кадастрового номера і він вважається зіпсованим. -26.12.2006 року [PERSON], на підставі оригіналу державного акту, передала земельну ділянку площею 0,164га, що розташована на території Лісогринівецької сільської ради, ур. «Дехтярка», [ADDRESS], кадастровий номер 6825083600.01.004.0371 в іпотеку ПАТ "Райфайзен банк «Аваль», в забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором кредиту від 25.12.2006 року. -[INFO] [PERSON] померла. -30.10.2010 року [PERSON] звернувся до Летичівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на житловий будинок і земельні ділянки. -30.10.2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] в тому числі на земельну ділянку площею,0164 га, розташованої на території Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ур.Діхтярка [ADDRESS], яка належала померлій на підставі державного акту серії ХМ, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №943 -03.06.2010 року [PERSON] придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], земельну ділянку, площею 0,164 га, яка розташована на території Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в с.Лісові Гринівці, мікрорайон «Дехтярка» (урочище «Дехтярка»), [ADDRESS]. На момент укладення цього правочину обтяження щодо земельної ділянки, застосовані банком «Аваль» було знято. На державному акті на ім'я [PERSON] нотаріусом [PERSON] зроблено посвідчувалиний напис про перехід права власності до [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу від 03.06.2010 року №1794 та 27.07.2010 року зареєстровано перехід права власності на спірну земельну ділянку до [PERSON] в журналі обліку заяв і наданих послуг управління держкомзему ( на даний час управління держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області) та 28.07.2010 року в поземельній книзі за реєстровим номером 743010040371835, про що на державному акті зроблено відповідну відмітку. -Рішенням виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 08.11.2010 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на території Лісогринівецької сільської ради, спорудженого на земельній ділянці загальною площею 1640 кв. метрів та в межах, визначених державним актом на право власності на земельну ділянку, за адресою [ADDRESS], с.Лісові Гринівці Хмельницький район Хмельницька обл. та оформлення права власності за [PERSON] на вказаний будинок. -17.11.2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, житловий будинок загальною площею 290 кв.м. Фактично кадастрові номери 6825083600.01.004.0288; 6825082400.01.004.0288 та 6825083600.01.004.0371 стосуються однієї земельної ділянки, при цьому кадастровий №6825083600.01.004.0288 присвоєно спірній земельній ділянці вперше 14.03.2005 року та станом на час розгляду справи саме цей кадастровий номер відповідає спірній земельній ділянці; №6825082400.01.004.0288 вперше зазначено в державному акті на ім'я [PERSON], що пояснено Управлінням держкомзему, а в подальшому [PERSON], як помилка та виправлено шляхом видачі [PERSON] в 2012 року нового державного акту з №6825083600.01.004.0288, а №6825083600.01.004.0371 присвоєно земельній ділянці станом на час передачі земельної діялнки в іпотеку банку «Аваль»-22.12.2006 року та на теперішній час він відсутній в державній кадастровій системі, оскільки був присвоєний в час дії перехідної кадастрової системи, дані якої не збереглися. Вказані обставини підтверджуються: копією довіреності від 25.01.2005 року завіреною приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON].(т.1 а.с.122); копією заяви про скасування довіреності від 25.01.2005 року, завіреною приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON].(т.1 а.с.120); копією договору купівлі-продажу від 28 квітня 2005 року (т.1 а.с.22); витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 14.03.2005 року на ім'я [PERSON] з кадастровим номером 6825083600.01.004.0288, що напралено в прошитому вигляді нотаріусом [PERSON] та скріплено її печаткою(т.1 а.с.163); витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 26.10.2005 року на ім'я [PERSON] з кадастровим номером 6825083600.01.004.0288, що напралено в прошитому вигляді та завірено нотаріусом [PERSON].(т.2 а.с.40); копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №113636 на ім'я [PERSON] з кадастровим номером 6825082400.01.004.0288, прошиту з іншими матеріалами нотаріальної справи та завіреною нотаріусом [PERSON].(т.2 а.с.39); договором купівлі-продажу від 03.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON]; копією державного акту на ім'я [PERSON] від 25.09.2006 року з кадастровим номером 6825082400.01.004.0288, завіреною управлінням держземагенства(т.4 а.с.161); державним актом від 19.12.2012 року, на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825083600.01.004.0288; відповідю Управління держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 05.11.2014 року (п.8) стосовно заміни державного акту на ім'я [PERSON] та щодо інформації про земельну ділянку з кадастровим номером 6825083600.01.004.0371 (а.с.196т.4); матеріалами іпотечної справи, завіреними державним нотаріальним архівом з витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 22.12.2006 року на ім'я [PERSON] з кадастровим номером 6825083600.01.004.0371; матеріалами спадкової справи, завіреними нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори (а.с.218-238 т.1); завіреною нотаріусом копією нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу від 03.06.2010 року ( а.с.84-119 т.1); завіреною копією (оглянутого в судовому засіданні) журналу обліку заяв і наданих послуг управління держкомзему (на даний час управління держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області) (т.4 а.с.247-250); Рішенням виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 08.11.2010 року(т.1 а.с.16); завіреною копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.2010 року, оригінал, якого оглянуто судом( т.1 а.с.152); відповідю управління Держкомзему у Хмельницькому районі від 02.08.2012 року на запит [PERSON] про накладання координат поворотних точок земельної ділянки №6825083600.01.004.0288 та №6825083600.01.004.03710 (т.2 а.с.147); відповідю управління Держкомзему у Хмельницькому районі від 23.08.2012 року на запит [PERSON] про виявлення помилки в кадастровому номері земельної ділянки (т.2 а.с. 148); відповідю управління Держкомзему у Хмельницькому районі від 21.01.2013 року на запит адвоката [PERSON] про відсутність відомостей в державному земельному кадастрі про кадастровий №6825083600.01.004.0371. Копіями державних актів на ім'я [PERSON], оригінали яких оглянуті в судовому засіданні та які в первинному вигляді різняться лише написанням слова: «Лісогринівецька ». Відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року, витяг з державногго реєстру земель - це документ, який містить відомості, що надаються з бази даних АС ДЗК. Бланки витягів друкуються друкарським способом у двох примірниках, та які мають однакові серію та номер та є бланками, які виготовляються відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 19.04.1993 року №283 «Про встановлення порядку виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку». Таким чином не може існувати два витяги з різними кадастровими номерами на одну земельну ділянку. Згідно тимчасових методичних вказівок щодо присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення державного земельного кадастру державного комітету України по земельних ресурсах (схвалених протоколом науково-технічної ради держкомзему України від 26.01.1998 року №1) кадастровий номер-унікальний (не повторюється по всій території України), який присвоюється при формуванні земельної ділянки і зберігається за нею на весь час її існування. Таким чином, враховуючи доведеним факт присвоєння одній земельній ділянці двох кадастрових номерів, що було встановлено ще на час дії перехідної кадастрової системи та підтверджено відповідями управління держкомзему, суд дійшов висновку про неправомірність присвоєння спірній земельній ділянці кадастрового номера 6825083600.01.004.0371, що стало причинною її повторного відчуження. Разом з тим, відповідно до акту судово-психіатричного експерта №341 [PERSON], 1921 року народження не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 25.01.2005 року та 28.04.2005 року. Вказаний висновок визнаний судом повним, ясним та обгрунтованим, таким, що не суперечить матеріалам справи, а відповідно не виникає сумнівів в його правильності. Заперечення [PERSON], [PERSON] та їх представників щодо правильності висновку спростовані в судовому засіданні поясненнями експертів та матеріалами, що ними досліджувалися. Зокрема в судовому заіданні 23.10.2014 року, експерт [PERSON] пояснив, що симптоми судинної деменції спостерігалися у [PERSON] протягом тривалого періоду часу, зазначені в медичній документації різного періоду, зокрема і в історії хвороби від 15.01.2004 року №203, де мав місце диагноз дисциркуляторної енцефалопатії та підтверджені комп'ютерною томограмою. Експерт [PERSON] повідомила про те, що симптоми деменції та енцефалопатії за своїми проявами схожі а тому в експертів не виникло сумнівів щодо наявності такого диагнозу, виставленого лікарем-психіатром при одному огляді. Загалом експерти пояснили, що всі ті диагнози, що в той чи інший період виставлялися [PERSON], а це: судинна деменція, дисциркуляторна енцефалопатія з мнестичними порушеннями та сенсомоторна афазія впливають на розуміння особою значення своїх дій. Необгрунтованими є також посилання на відсутність кваліфікаційного класу у експерта [PERSON], що не давало їй права на проведення експертизи, оскільки, відповідно до ч.2ст.10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. Експерт [PERSON] відповідає цим вимогам, має вищу медичну освіту, кваліфікацію судового психіатра-експерта та зареєстрована в державному реєстрі судових експертів (свідоцтво №1803 від 13.06.2013 року). при цьому пояснення спеціаліста [PERSON] носять виключно науково-теоретичний характер, він не є особою чи представником установи, що має право здійснювати рецензування акту судово-психіатричного експерта, а віддтак не мають доказового значення в даній справі. Зауваження щодо пояснь нотаріуса [PERSON], яка неодноразово в судових засіданнях підтвердила те, що [PERSON] і на момент посвідчення довіреності і на момент її скасування розуміла про що йдеться та наслідки правочину, роз'ясненні нотаріусом, спростовані поясненнями експертів про те, що особа з такими хворобами, як були у [PERSON] могла щось підписувати, але не усвідомлено, могла жартувати, що є одним із проявів емоційних порушень внаслідок судинної деменції, могла на рефлекторному рівні виконувати інструкції. При звичайному огляді без тривалої розмови відхилень, спричинених хворобою, можна не помітити. Встановлені експертами обставини також підтверджуються поясненнями окремих свідків, зокрема [PERSON] в судовому засіданні 30.04.2014 року повідомила про те, що в 2002 року у [PERSON] померла донька і з того часу її стан значно погіршився. Свідок [PERSON] пояснила, що станом на жовтень 2004 року [PERSON] жила у сина в м.Хмельницькому та була в стані, коли не розуміла, що робить (пояснення узагальнені). Свідок [PERSON] пояснила, що на старий Новий рік в 2005 році вона провідувала [PERSON] в Хмельницькому, вона лежала і не розуміла, що з нею відбувається. Свідок [PERSON], син померлої [PERSON] пояснив, що після лікування в госпіталі(січень 2004 року) мати вже не жила в селі, вона погано впізнавала людей і не розуміла, що з нею відбувається, лише могла сама поїсти, якщо їй принесуть. Вказані свідки є або близькими [PERSON] людьми, або безпосередніми очевидцями періоду, що досліджувався експертами, а тому їх свідчення визнанні судом об'єктивними. Натомість інші, допитанні в судовому засіданні свідки, давали суперечливі пояснення, які не співпадали з очевидними фактами, як приміром часом знаходження [PERSON] в лікарні, та вцілому зводяться до того, що померла [PERSON] була розумною, адекватною жінкою, що фактично ніким з учасників процесу не заперечується, а тому, обгрунтовано не взяті до уваги експертами. Суд не вважає критичними твердження про те, що стан [PERSON] взагалі не міг змінитися на краще, що б суперечило обставинам справи в частині подальших правочинів про скасування довіреності та передачу земельної ділянки в іпотеку, оскільки допитанні в судовому засіданні лікарі та експерти пояснили, що достовірно не могло бути значного покращення стану, але під впливом медикаментозного лікування деяке покращення все ж могло настати. Також, критично суд відноситься до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] щодо передачі коштів [PERSON] за продану [PERSON] земельну ділянку, оскільки вони є сумнівними щодо подій 2005 року, суперечливими між собою та поясненнями [PERSON] про те, кому було передано кошти, ці пояснення ніяким чином не підтвердженні документально, пояснення нотаріуса [PERSON] щодо присутності [PERSON] при скасуванні довіреності його матір'ю не є категоричними, а тому, з огляду на викладене, суд вважає не доведеною обставину дізнання [PERSON] про порушення свого права ще в 2005 році, крім того в 2005 році власником земельної ділянки була [PERSON], а не [PERSON] В 2009 році [PERSON], надавши нотаріусу оригінал державного акту, отримує свідоцтво про право на спадщину на спірну земльну діялнку, що також свідчить про незнання ним обставин попереднього продажу цієї землі. При цьому належних доказів того, що примірник державного акту, по якому успадкував землю [PERSON] є архівною копією, суду не надано. за таких обставин та з врахуванням того, що позов [PERSON] подав до суду в вересні 2011 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки, рахуючи навіть з вересня 2011 року, такі строки [PERSON] не пропущено. Відповідно до ч.1, 3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ч.1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою статті 203 цього Кодексу. За ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Враховуючи те, що на момент видачі довіреності від 25.01.2005 року [PERSON], [PERSON] не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вказаний правочин слід визнати недійсним. З цих же підстав слід відмовити в позові [PERSON] При цьому на вирішення експертизи ставилося також питання про те чи могла [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій станом на 28.04.2005 року, час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON], оскільки воля особи на цей момент могла змінитися, що і сталося дещо пізніше, коли ця довіреннісить була скасована. За ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто здатності своїми діями набувати для себе цивільних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Оскільки право власності на належну [PERSON] земельну ділянку вибуло за багатоступеневою схемою та у спосіб вчинення декількох правочинів, з врахуванням відсутності дієздатності [PERSON] щодо розпорядження земельною ділянкою [PERSON] з підстав зазначених вище та з врахуванням того, що всі послідуючі правочини є юридичними наслідками довіреності від 25.01.2005 року, суд дійшов висновку про необхідність визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 квітня 2005 року, відповідно до якого [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, продала [PERSON] земельну ділянку площею 0,164 га, що розташована на території Лісовогринівецької сільської ради урочище «Дехтярка», [ADDRESS], договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 листопада 2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], щодо земельної ділянки, площею 0,16 га, що знаходиться в селі Лісові Гринівці, житловий масив «Дехтярка», [ADDRESS] Хмельницького району Хмельницької області та державних актів на ім'я [PERSON] та [PERSON], в тому числі і як спосіб застосування наслідків недійсності правочинів. При цьому, станом на час розгляду справи [PERSON] не є власником спірної земельної ділянки, хоча його право і порушено оспоренням правочину, відповідно він не може витребовувати її з чужого володіння, а тому судом не можуть братися до уваги роз'яснення, надані постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» щодо застосування віндикації. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року запис в Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним адастровим реєстратором на підставі рішення суду. Оскільки державні акти на ім'я [PERSON] та [PERSON] визнаються недійсними то і записи про реєстрацію цих актів слід скасувати шляхом виключення відомостей про них з книги реєстрації. Разом з тим, визнаючи недійсними вказані правочини та правовстановлюючі документи, судом не можуть бути застосовані підстави заявлені [PERSON] виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 і п. «б» ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із змісту вказаної статті вбачається, що таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення саме меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів (землевласників). Таким чином не погодження меж із сусідами при перевиготовлені державного акту на ім'я [PERSON], а не проекту відведення, оскільки [PERSON] не є первісним набувчем цієї земельної ділянки, не могло слугувати підставою для відмови в оформленні документів. При цьому, відсутність відомостей щодо виготовлення технічної документації при отриманні державних актів [PERSON] може свідчити лише про порушення процедури видачі державного акту, що в будь-якому випадку не відновлює порушеного права [PERSON]. Невідповідність кадастрового номера земельної ділянки в державному акті [PERSON] та [PERSON] пояснена, як допущення технічної помилки, таке порушення ніяк не пов'язано з подальшими правочинами щодо цієї землі, оскільки при передачі її в іпотеку було виявлено третій кадастровий номер, а тому воно не вплинуло на правомірність набуття [PERSON] права власності на землю. Доказів підроблення державного акту, по якому [PERSON] набув права власності на землю в судових засіданнях не доведено, скорочення площі земльної ділянки в державних актах на момент вчинення оспорюваних правочинів допускалося, що підтверджено представником [PERSON]. Зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною не доведено. З огляду на викладені обставини підстави для недійсності правочинів, застосовані в позовній заяві [PERSON] є формальними, а тому її позов не може бути задоволеним. Судові витрати по справі, понесені [PERSON] становлять 1912,77 грн. ( 1683,37 грн. витрати пов'язанні з проведенням судової експертизи та 229,41 грн. судовий збір) та підлягають до стягнення в пропорційному порядку з відповідачів за його позовом, по 382 грн.55 коп. з кожного.

Outcome: approved