Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

02.10.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом. 04.10.2019 позивачем було уточнено позовні вимоги. В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2008 між нею та ВАТ «Кредобанк» було укладено Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шудриковим І.О., за умовами якого позивач, як майновий поручитель, надав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. до складу якого входять: мансарда, гараж, ґанок, металічна огорожа, цементне замощення, що розміщене на земельній ділянці площею 0,0837 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності. Наданим в іпотеку майном забезпечувалось виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 12.09.08 № Ф2350/09-08 (А020212), який було укладено між [PERSON] та ВАТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК», в особі Харківського відділення Центральної філії, з додатковим договором від 29.05.2009 року, згідно якого [PERSON] надано кредит в розмірі 245 000,00 доларів США (двісті сорок п`ять тисяч доларів США 00 центів), кредит надавався на умовах сплати 16% річних з терміном погашення до 11.09.2022. Пізніше права та обов`язки ПАТ «КРЕДОБАНК» по кредитному договору № Ф2350/09-08 (А020212) від 12.09.2008, а також по договору іпотеки від 20.09.2008 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» згідно договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФК "Приватні інвестиції» від 29.11.2011, а також згідно з Договором про відступлення прав за договорами іпотеки від 16.12.2011. Згідно даних з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію Позивачу стало відомо, що державним реєстратором Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, Харківська області - Неженською Галиною Валентинівною 27.12.2017, о 11:21:31 год. було внесено запис № 24240365 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] за відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», код ЄДРПОУ: 37356981 (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, будинок 7), на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1247, виданого 06.09.2017, ПНХМНО Шудриков І.О., тобто як іпотекодержателем в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на вказаний житловий будинок прийняте з порушенням Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки було прийняте за відсутності доказі направлення на ім`я Іпотекодавця та Боржника та отримання ними вимоги про усунення порушення зобов`язання, що суперечить вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п. 61Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 26.12.2018 відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» подано відзив, згідно якого він не погоджується з викладеними в позовній заяві обставинами, оскільки при вчиненні реєстраційної дії державним реєстратором Неженською Г.В. дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з цим відповідачем вказано, що позивач не довів жодну обставину, яка свідчить про порушення закону при реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Посилаючись на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЦПК України, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Разом з цим відповідачем, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», 27.08.2019 подано до суду заяву про визнання позову, в якій просить суд прийняти визнання позову [PERSON] та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, уповноважила представників [PERSON] , [PERSON] представляти її інтереси в суді. Представники позивача у судовому засідання підтримали позовні вимоги, з підстав зазначених в уточненій позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач, державний реєстратор філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, Харківська області - Неженська Галина Валентинівна, в судове засідання не з`явилась, будь-яких відзивів, заперечень та доказів на обґрунтування заперечень суду не надавала. Згідно відповіді Литвинівської сільської ради Вишгородського району Харківської області від 29.03.2019 за № 85/02-31 повідомлено, що філія комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області припинила свою діяльність згідно рішення № 72-14-VII від 03.10.2018. Відповідач, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень та доказів на обґрунтування заперечень суду не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином, і відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи. При цьому суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст.131ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 12.09.08 між [PERSON] та ВАТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК», в особі Харківського відділення Центральної філії було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого та умов додаткового договору від 29.05.2009 року - [PERSON] надано кредит в розмірі 245 000,00 доларів США (двісті сорок п`ять тисяч доларів США 00 центів), кредит надавався на умовах сплати 16% річних з терміном погашення до 11.09.2022 року. У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним Кредитним Договором 12.09.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Кредобанк» було укладено Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шудриковим І.О., за умовами якого остання, як майновий поручитель, надала в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. до складу якого входять: мансарда, гараж, ґанок, металічна огорожа, цементне замощення, що розміщене на земельній ділянці площею 0,0837 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить їй на праві приватної власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 27.12.2017 о 11:21:31 год. було внесено запис № 24240365 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] за відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», код ЄДРПОУ: 37356981 (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, будинок 7), на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1247, виданого 06.09.2017, ПНХМНО Шудриков І.О., тобто як іпотекодержателем в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається із зазначеної Інформаційної довідки, реєстрація права власності на предмет іпотеки відбулася на підставі Договору іпотеки. Договором іпотеки від 12.09.2008 встановлено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання за заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 30 днів, - звернути стягнення на предмет іпотеки (п.5.2.). Відповідно до п. 5.3. вказаного договору іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави на власний розряд. звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або у позасудовому порядку продає від свого імені предмет іпотеки чи приймає предмет іпотеки у свою власність, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 5.4. договору передбачено, що іпотекодавець засвідчує, що достатньою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про прийняття у власність предмету іпотеки. Цей договір та письмове рішення Іпотекодержателя мають силу договору кулівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодежателем та іпотекодавцем. Згідно положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. У частині 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» вказано, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Отже, відповідно до Закону України «Про іпотеку», передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов`язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Разом з цим порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) затверджені умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - визначені Згідно п. 61 Порядку - для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; Таким чином, системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що для реєстрації права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, до державного реєстратора має звернутись належна особа-іпотекодержатель, та надати документи, які підтверджують: - наявність в договорі іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя /або окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя; - направлення та вручення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень; - сплив 30-денного терміну з моменту отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень; Згідно зі статтею 41 Конституції України, частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ухвалою 23.05.2019 з Департаменту реєстрації Харківської міської ради було витребувано реєстраційну справу з документами щодо державної реєстрації індексний номер: 39048039 від 29.12.2017 10:46:26, про державну реєстрацію речових прав за Товариством з обмеженою відповідальність Фінансова компанія «Приватні інвестиції» права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, позивачем не було отримано вимоги про усунення порушень. Матеріали реєстраційної справи містять копію повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, що було адресоване [PERSON] . Однак з рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, що міститься в матеріалах справи, неможливо встановити, що [PERSON] отримала таке повідомлення, оскільки відсутні будь-які відмітки про отримання, зокрема й підпис позивача. У зв`язку з цим неможливо ідентифікувати чи направлялась саме письмова вимога. При цьому, прізвище особи, яка отримала це повідомлення та дата подання рекомендованого повідомлення відсутні. Таким чином, [PERSON] , як іпотекодавець, не отримувала письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором від ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», що є грубим порушенням вимог Закону України "Про іпотеку" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Таким чином, оцінивши всі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Матеріалами справи підтверджується порушення прав позивача під час здійснення державним реєстратором Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, Харківська області - Неженською Г.В. реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом прийнято та долучено до матеріалів справи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання позову від 27.08.2019. Зважаючи на це, суд приймає рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підстави викладено,

Outcome: approved