Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

27 лютого 2020 року позивач Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В позовні заяві позивач зазначив, що 08.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк, позивач) та [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) укладено Заяву про приєднання №1357369 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав Позичальнику кредит в розмірі 30 000 гривень на споживчі цілі з можливим подальшим збільшенням до 250 000 грн. строком на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк з терміном остаточного повернення кредиту який відповідає періоду дії платіжної картки зі сплатою процентів в розмірі 35% річних та сплачується щомісячно. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 11 лютого 2020 рік утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 30 757 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 27 549 грн. 75 коп., заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 1 583 грн. 793 коп., заборгованості за прострочену комісію за обслуговування карткового рахунку в розмірі 134 грн. 55 коп., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 635 грн. 27 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 153 грн. 60 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 559 грн. 76 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 43 грн. 17 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 66 грн. 54 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 30 грн. 56 коп. Позивач та його представник Шишлюк М.О. були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду надали заяву в якій спросять розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, не подав відзиву на позовну заяву, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Заяву про приєднання №1357369 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав Позичальнику кредит в розмірі 30 000 гривень на споживчі цілі з можливим подальшим збільшенням до 250 000 грн. строком на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк з терміном остаточного повернення кредиту який відповідає періоду дії платіжної картки зі сплатою процентів в розмірі 35% річних та сплачується щомісячно (а.с. 10-19). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.1.16. Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Згідно п. 1.20 ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/ обов`язково щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п. 1.27 ДКБО будь - яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Але, всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач, порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Так, згідно з п. 1.24 ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту та не спростована відповідачем. Згідно з разрахунком заборгованість відповідача за Заявою про приєднання №1357369 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 08.06.2018 складає 30 757 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 27 549 грн. 75 коп., заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 1 583 грн. 793 коп., заборгованості за прострочену комісію за обслуговування карткового рахунку в розмірі 134 грн. 55 коп., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 635 грн. 27 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 153 грн. 60 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 559 грн. 76 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 43 грн. 17 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 66 грн. 54 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 30 грн. 56 коп. Таким чином, оскільки відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2102 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням (а.с. 5). На підставі наведеного та

Outcome: approved