Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до Заяви про приєднання № 135409301/280417 від 12 листопада 2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , на який встановлено кредитний ліміт у розмірі 150000 гривень зі строком кредитування до 01 жовтня 2023 року із сплатою 38% річних за користування кредитом. Пунктом 6.7 кредитного договору передбачено обов`язок позичальника здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом. Починаючи з 25 червня 2019 року у [PERSON] виникла прострочена заборгованість за обов`язковими платежами за кредитною лінією. Умовами укладеного кредитного договору передбачено право позивача вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання. Станом на 02 вересня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором скаладається із суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 144619 гривень 58 копійок, суми заборгованості за процентами в розмірі 17680 гривень 80 копійок, заборгованості за РКО в розмірі 374 гривні 26 копійок, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 1096 гривень 81 копійка, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом розмір 446 грн гривень 89 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 250 гривень 13 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 51 гривня 57 копійок, а всього -164520 гривень 05 копійок, які позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 листопада 2018 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання № 135409301/280417 від 12 листопада 2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (а.с.8-10) відповідно до яких відповідачу про справі було встановлено кредитний ліміт у розмірі 150000 гривень на картковий рахунок № [NUMBER] зі сплатою процентів за користування у розмірі 38 % на рік строком на 60 місяців. Пунктом 6.7 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії передбачено, що позичальник здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом. 12 листопада 2018 року [PERSON] отримав платіжну картку № [NUMBER] з метою використання кредитного ліміту по картковому рахунку № [NUMBER] , що підтверджується копією розписки (а.с.12). З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] скористався кредитними коштами, здійснив часткове погашення кредиту (а.с.23-32). Як вбачається з розрахунку позивача по справі станом на 02 вересня 2019 року заборгованість [PERSON] за Заявою про приєднання № 135409301/280417 від 12 листопада 2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) скаладається із суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 144619 гривень 58 копійок, суми заборгованості за процентами в розмірі 17680 гривень 80 копійок, заборгованості за РКО в розмірі 374 гривні 26 копійок, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 1096 гривень 81 копійка, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом розмір 446 грн гривень 89 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 250 гривень 13 копійк, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 51 гривня 57 копійок, а всього -164520 гривень 05 копійок (а.с.16-22). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов*язань щодо поетапного повернення кредитних коштів. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за Заявою про приєднання № 135409301/280417 від 12 листопада 2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підлягають частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складається із суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 144619 гривень 58 копійок, заборгованості за процентами в розмірі 17680 гривень 80 копійок, заборгованості за РКО в розмірі 374 гривні 26 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 250 гривень 13 копійк, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 51 гривня 57 копійок, а всього - 162976 (сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) гривень 34 копійки. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 1096 грн 81 коп та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 446 гривень 89 копійок, суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області. Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних паспорту та відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15, 38-39), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Враховуючи, що період нарахування відовідачу пені згідно розрахунку - з червня 2019 року, тобто після 14 квітня 2014 року, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 1096 грн 81 коп та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 446 гривень 89 копійок, задоволенню не підлягають. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: partial