Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору №DO1FR294814052 від 16.12.2012р. відповідачу був наданий кредит у розмірі 13184,09грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року має заборгованість за договором в сумі 10145,54грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 7697,04грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4,59грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1077,38грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 407,22грн., штрафу (фіксована частина) - 500грн., штрафу (процентна складова) - 459,31грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у сумі 243,60грн. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та постановити заочне рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 26.01.2015р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.12.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №DO1FR294814052, відповідно до якого відповідачу наданий строковий кредит на споживчі цілі у сумі 13184,09грн. на строк 36 місяців з 16.12.2012р. по 15.12.2015р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12% на рік, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 184,58грн. (а.с.6). При оформленні кредиту позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту (а.с.6). Пунктом 2.4.5.1 Умов передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла відповідно до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості відповідно до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (оборотна сторона а.с.13). Пунктом 1.2.20 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.11). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року утворилась заборгованість за договором, розмір якої за розрахунком позивача складає 10145,54грн., з яких заборгованість за кредитом - 7697,04грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,59грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1077,38грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 407,22грн., штраф (фіксована частина) - 500грн., штраф (процентна складова) - 459,31грн. (а.с.4-5). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати процентів за його користування та неустойки. З матеріалів справи вбачається, що станом на 16.10.2014р. позичальник в порушення умов договору належним чином не виконав свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором складає 7701,63грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7697,04грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4,59грн., яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту (комісія) в сумі 1077,38грн., оскільки її розмір та умови сплати передбачені кредитним договором. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафів, то суд зазначає наступне. З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною другою статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Встановлено, що кредитним договором №DO1FR294814052 від 16.12.2012 року визначено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла відповідно до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості відповідно до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (п.2.4.5.1 Умов). Також вказаним договором встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (п.1.2.20 Умов). Виходячи з розрахунку заборгованості за кредитним договором №DO1FR294814052 від 16.12.2012 року, позичальник несвоєчасно сплачував кредит та проценти, у тому числі більше ніж на 30 днів. У зв'язку з чим банк правомірно використав своє право на нарахування пені, а також штрафу в розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості. Вирішуючи питання про можливість стягнення пені в сумі 407,22грн., то суд враховує положення ст..2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якими визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви та копії паспорта відповідач має зареєстроване місце проживання у місті Рубіжне Луганської області, яке розташоване в зоні проведення антитерористичної операції. Отже враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки встановлено мораторій на нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому вимоги в частині стягнення пені в сумі 407,22грн. задоволенню не підлягають, оскільки станом на 14.04.2014р. розмір пені складав 0,00грн., а сума пені 407,22грн. нарахована позивачем після 14.04.2014року. Стосовно суми штрафів, які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, то відповідно до положень Умов та правил стягненню підлягають штраф у розмірі 500грн., оскільки він нарахований за невиконання відповідачем зобов'язань до 14.04.2014 року, та штраф у розмірі 5%. При цьому штраф в розмірі 5% належить стягнути також з урахуванням вимог Закону №1669-VII, який станом на 14.04.2014р. буде складати 384,87грн. (7697,04грн. - сума заборгованості за кредитом + 0,36грн. - сума нарахованих процентів станом на 14.04.2014р. + 0,00грн. - комісія станом на 14.04.2014р. = 7697,40грн. х 5% = 384,87грн.). За таких обставин, з врахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за кредитом в сумі 7697,04грн., заборгованості за процентами в сумі 4,59грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1077,38грн., штрафу 500грн. та штрафу 384,87грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 9659,65грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог та буде складати 231,93грн., а також відповідно до ст..79 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420грн.

Outcome: partial