Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12 листопада 2012 року постановою завідуючої Червоноармійської державної нотаріальної контори, в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори Іващенко Н.О., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на майно матері, а саме частину житлового будинку по [ADDRESS], яка складається з коридора, площею 6,9 кв.м.; ванної, площею 4,9 кв.м.; кухні, площею 12,9 кв.м.; житлової кімнати, площею 9,0 кв.м. та житлової кімнати, площею 19,5 кв.м. Своє рішення нотаріус мотивувала тим, що зі змісту заповіту вона не може визначити частку кожного спадкоємця в праві спільної часткової власності та в подальшому провести реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає постанову нотаріуса незаконною, оскільки спадкодавець заповів йому частину будинку, яка становить 42/79 ідеальних часток. Тому просить суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2012 року завідуючої Червоноармійської державної нотаріальної контори, в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори Іващенко Н.О. та зобов"язати видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 42/79 ід. ч. житлового будинку, яка складається з коридора, площею 6,9 кв.м.; ванної, площею 4,9 кв.м.; кухні, площею 12,9 кв.м.; житлової кімнати, площею 9,0 кв.м. та житлової кімнати, площею 19,5 кв.м. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що заповіт був складений з порушенням вимог п. 2.1 гл. 3, розд. 2 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", без визначення ідеальних часток, тому були перешкоди у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відмовляючи позивачу у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус у своїй постанові від 12.11.2012 року, зазначила, що заповіт складений з порушенням вимог п. 2.1 гл. 3, розд. 2 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", оскільки не можливо виділити частку кожного спадкоємця в праві спільної часткової власності та в подальшому провести реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що згідно дубліката заповіту від 20.07.1999 року, складеного покійною [PERSON], остання заповіла позивачу частину житлового будинку по [ADDRESS], яка складається з коридора площею 6,9 кв.м., ванної, площею 4,9 кв.м., кухні, площею 12,9 кв.м., житлової кімнати, площею 9,0 кв.м. та житлової кімнати, площею 19,5 кв.м., літню кухню і погріб своєму сину [PERSON]- позивачу по справі. Призначення приміщень частини будинку [ADDRESS] та їх площа, зазначені в заповіті, відповідають експлікації до плану зазначеного будинку, розміщеному в технічному паспорті. Відповідно до звіту № 13284/172-Л оцінювача Житомирської товарної аграрно-промислової біржі, частина житлового будинку [ADDRESS], яка складається з коридора, площею 6,9 кв.м.; ванної, площею 4,9 кв.м.; кухні, площею 12,9 кв.м.; житлової кімнати, площею 9,0 кв.м. та житлової кімнати, площею 19,5 кв.м., а всього загальною площею - 53,2 кв.м., становить 42/79 ідеальних часток. Враховуючи викладене суд вважає, що у нотаріуса були підстави для визначення ідеальної частки у спадковому житловому будинку, тому відмова у вчиненні нотаріальної дії є безпідставною. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 121 грн. 80 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved