Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У травні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.08.2017 року, на підставі якої йому відкритий картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту, та видано кредитну картку. Оскільки [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання, станом на 28.04.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 56378 грн. 76 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 35388 грн. 66 коп., заборгованість за простроченими відсоткам - 2596 грн. 87 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 15232 грн. 34 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2660 грн. 89 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 56378 грн. 76 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому вказав на те, що позовні вимоги визнає частково в розмірі заборгованості за тілом кредиту в сумі 11440 грн. 79 коп., в іншій частині позовні вимоги не визнає, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що кредитним договором передбачено сплату процентів, комісії та пені, які враховані банком у розрахунку заборгованості позичальника, тоді як надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифи обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" ним не підписані, роздруковані з сайту позивача, й не містять доказів, що саме ці документи надавались для ознайомлення при укладенні договору. 03.08.2017 року банком позичальнику встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. який 21.05.2018року збільшено до 25500 грн. 00 коп. Із розрахунку позивача вбачається, що сплачені позичальником кошти на погашення кредиту банком частково безпідставно зараховано як сплату відсотків за користування кредитом, сплату комісії та неустойки, які не передбачені договором, проте вказані кошти необхідно врахувати як такі, що сплачені позичальником на погашення заборгованості за кредитом. Отже, заборгованість відповідача за кредитним договором з урахуванням погашення 1000 грн. 00 коп. 21.05.2018 року, 800 грн. 00 коп. 22.06.2018 року, 1600 грн. 00 коп. 17.07.2018 року, 1200 грн. 00 коп. 23.08.2018 року, 1000 грн. 00 коп. 18.09.2018 року, 100 грн. 24.09.2018 року, 1300 грн. 00 коп. 22.10.2018 року, 1300 грн. 00 коп. 21.11.2018 року, 1300 грн. 00 коп. 27.12.2018 року, 1306 грн. 00 коп. 01.05.2019 року, 33 грн. 66 коп. 03.05.2019 року, 1300 грн. 00 коп. 23.05.2019 року, 800 грн. 00 коп. 24.06.2019 року, 1025 грн. 55 коп. 30.07.2019 року становить 11440 грн. 79 коп. Просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 11440 грн. 79 коп., у іншій частині позовних вимог відмовити. Від представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує про обґрунтованість позовних вимог, підтверджує, що кредитний договір з відповідачем укладений за принципом приєднання згідно ст. 634 ЦК України, - підписанням заяви, в якій вказані персональні дані та інша інформація, необхідна для отримання кредитної карти, відповідач як Позичальник приєднався до запропонованих Банком Умов та Тарифів. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 3 років, Позичальник в Банк не звертався з приводу неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 03.08.2017 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки; те, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я кредиту "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". До матеріалів позовної заяви долучено "Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" відповідачу встановлено поточну процентну ставки у розмірі 3,6 % (43,2 % річних), вказано розмір комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Банк надав суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу встановлено кредитний ліміт, він користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", без якої проведення вказаних операцій є неможливим. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення його з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач зобов`язався самостійно ознайомлюватися з усіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку. Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.3.4 Умов та правил надання банківських послуг кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі насамперед направляються для погашення: прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. Цього Договору, далі - пені згідно п. 2.1.1.8.1. цього Договору, а в п. 2.1.1.3.5 сторони узгодили, шо в разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Просив задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 14 вересня 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Шиян Валентина Олексіївна надала суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в якому просила приєднати до матеріалів справи розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 03.08.2013 року. Вказала, що в матеріалам справи відсутні належні та допустимі докази, з яких би вбачалось, що кредитним договором, укладеним банком та [PERSON] передбачено сплату процентів, комісії та пені (які враховані банком у розрахунку заборгованості позичальника). Згідно розрахунку заборгованості наданого банком, заборгованість [PERSON] за кредитом обрахована у розмірі 56378 грн. 76 коп., яка складається з: 35388 грн. 66 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 2596 грн. 87 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 15232 грн. 34 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 2660 грн. 89 коп. - штраф (процентна складова). Із наведеного розрахунку вбачається, що сплачені позичальником кошти на погашення кредиту кошти банком, частково, безпідставно зараховано як сплату відсотків за користування кредитом, сплату комісії та неустойки. Оскільки умовами договору, не передбачено сплати відсотків, комісії та неустойки вказані кошти необхідно врахувати як такі, що сплачені позичальником на погашення заборгованості за кредитом. До вказаного клопотання приєднано розрахунок, відповідно до якого [PERSON] всього витрачено коштів на загальну суму 34429 грн. 99 коп., в рахунок погашення заборгованості сплачено 20557 грн. 21 коп., залишок заборгованості 13872 грн. 78 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що з позовом погоджується частково, на суму 13872 грн. 78 коп., в іншій частині просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач - заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03.08.2017 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої отримав кредитну картку, на яку зараховано суму кредитного ліміту. Згідно змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку [PERSON] , підписанням даної анкети-заяви згідно ст. 634 ЦПК України він в повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта та Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджується зі збільшенням строку позовної давності, який вказаний в Умовах та Правилах, а також з тим, що зміни в Умови та Правила вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку коли внесення змін в односторонньому порядку неможливе, банк повідомляє йому про зміни шляхом використання визначених умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження використання послуг банку після дати публікації на сайті банку змін Умов та правил являється підтвердженням його погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Із довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознайомлений. Із змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався ознайомлюватися на сайті банку privatbank.ua. Підписанням даної анкети-заяви надає АТ КБ "ПриватБанк" дозвіл на обробку на використання його персональних даних та конференційної інформації, а також їх передачу третім особам в порядку передбаченому законодавством та Умовами та правилами. Ця угода являється є безстроковою. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, без зазначення дати набрання чинності та періоду дії цієї редакції. В п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Як встановлено в п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01 % від суми операції за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо на дату нарахування відсотків згідно цих Умов Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов`язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 УК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Згідно п. 2.1.1.12.3 погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Клієнтом в розмірі мінімального платежу шляхом внесення коштів у готівковому та безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнту на підставі доручення Клієнта. В п. 2.1.1.12.7.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у випадку непогашення заборгованості в 30-денний строк з моменту її виникнення для преміальних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобов`язань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу у звичайний період кредитування. З 26-го числа поточного місяця за Кредитним лімітом (з 31 - го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться, виходячи з Базової процентної ставки. Договірне списання нарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом здійснюється Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця. У відповідності до п. 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом) і / або Технологічним кредитним лімітом і / або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п 2.1.1.12.4. і п.2.1.1.12.5. при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та / або Технологічного кредитного ліміту та / або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) і або Технологічний кредитний ліміт і / або Овердрафт стають простроченими кредитами. Відповідно до п. 1.1.5.20, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Преміальних краток Platinum, MC World Elite і VISA Infinite). Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п. 2.1.1.4.2 у випадку порушення Держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору і/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та/або визнати Картку не дійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимогами дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній Банком частині у разі не виконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру надання кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. З довідки АТ КБ "Приватбанк" б/н та дати вбачається, що між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 26.05.2017 року № [NUMBER] , строк дії - травень 2021 року; 06.10.2017 року № [NUMBER] , строк дії - жовтень 2021 року; 21.05.2018 року № [NUMBER] , строк дії - жовтень 2021 року. З довідки АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) вбачається, що картковий рахунок на його ім`я № [NUMBER] відкритий 03.08.2017 року, розмір кредитного ліміту змінювався та встановлювався: з 03.08.2017 року в розмірі 2000 грн. 00 коп., 06.11.2017 року збільшений до 18000 грн. 00 коп., 21.05.2018 року збільшений до 25500 грн. 00 коп., 13.05.2019 року зменшений до 0 грн. 00 коп. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] , наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 28.04.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 56378 грн. 76 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 35388 грн. 66 коп., заборгованість за простроченими відсоткам - 2596 грн. 87 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 15232 грн. 34 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2660 грн. 89 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсоткам - 2596 грн. 87 коп., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. та штрафу (процентна складова) - 2660 грн. 89 коп., суд виходить з наступного. За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, нарахованих згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, стягнути заборгованість за простроченими відсотками, а також штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова). У заяві позичальника від 03 серпня 2017 року розмір відсотків, а також розмір штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова) не зазначено. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, а також штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), саме у розмірах і порядках нарахування, зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (03 серпня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (12 травня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та штрафу (фіксована частина), а також штрафу (процентна складова), надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинне здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, наявні в матеріалах даної справи, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, а також штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова). Враховуючи вище викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2596 грн. 87 коп., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 2660 грн. 89 коп., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 03 серпня 2011 року, а Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Такий висновок суду ґрунтується також на висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, позивачем АТ КБ "ПриватБанк" при зверненні до суду з позовом не надано суду детальний розрахунок відсотків, нарахованих на визначену позивачем суму боргу відповідача [PERSON] у порядку, визначеному в ст. 625 ЦК України, в сумі 15232 грн. 34 коп. З наявного в матеріалах Розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.08.2017 року станом на 31.08.2019 року, наданого суду позивачем АТ КБ "ПриватБанк", неможливо встановити походження вищевказаної суми, період, за який ці відсотки нараховані, розмір процентної ставки, застосованої банком при розрахунку, на які саме складові боргу вона нарахована - на тіло кредиту, проценти чи штрафи, чи на усі складові в сукупності. При цьому, ані зміст позову, ані приєднані до нього документи не дають суду можливості встановити конкретний строк виконання [PERSON] свого зобов`язання з повернення кредитних коштів та, відповідно, визначити конкретний час, з якого його зобов`язання перед Банком можуть бути визнані простроченими. Не надано суду також позивачем і доказів звернення до відповідача з вимогою про повернення кредиту та визначення конкретного строку виконання таких дій. Таким чином, встановлені судом обставини не дають підстав стверджувати про те, що станом на час звернення АТ КБ "ПриватБанк" до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у банку виникли підстави для нарахування відсотків на суму боргу в порядку, визначеному в ст. 625 ЦК України. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 15232 грн. 34 коп. є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом визнано доведеним факт користування відповідачем кредитними коштами та наявність боргових зобов`язань перед АТ КБ "ПриватБанк", а відтак - обґрунтованими позовні вимоги в цій частині. При вирішенні питання щодо розміру заборгованості відповідача з тіла кредиту суд враховує наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] , наданого суду позивачем АТ КБ "ПриватБанк", він користувався кредитними коштами, в період з 09.08.2017 року по 01.01.2019 року він скористався коштами відновлювальної кредитної лінії в загальній сумі на загальну суму 34421 грн. 79 коп., станом на 28.04.2020 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом вніс кошти у загальному розмірі 20537 грн. 21 коп. З урахуванням того, що суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафу (фіксована частка), штрафу (процентна складова), внесена відповідачем сума коштів має бути у повному обсязі зарахована в рахунок погашення ним заборгованості за простроченим тілом кредиту. Таким чином, розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 28.04.2020 року, в межах позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" у даному провадженні, виходячи з даних, наведених у розрахунку заборгованості, наданому суду позивачем, та з урахуванням позиції відповідача, складає суму у розмірі 13884 грн. 58 коп. (34421 грн. 79 коп. - 20537 грн. 21 коп.). З огляду на вищезазначене, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 13884 грн. 58 коп. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, при цьому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - 2596 грн. 87 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, - в сумі 15232 грн. 34 коп., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. та штрафу (процентна складова) - 2660 грн. 89 коп., у зв`язку з недоведеністю обґрунтованості вказаних позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial