Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

07.11.2017р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що вона народилась у с.Римарівка Красноокнянського (нині Окнянського) району Одеської області і являється громадянкою України, відповідно до виданого їй паспорту. Після закінчення школи, як зазначила заявниця, вона змушена була йти працювати, у звязку зі скрутним матеріальним становищем її сімї, і поїхала до м.Одеси, де декілька років пропрацювала у мережовому супермаркеті «Фуршет». Згодом поїхала на заробітки до Російської Федерації у м.Москва, а через деякий час, у лютому місяці 2014 року, приїхала до Автономної Республіки Крим, де і познайомилась з [PERSON] (громадянином України), з яким вони стали проживати спільною сімєю, без реєстрації шлюбу. За твердженням заявниці, через деякий час вона завагітніла, і 28.12.2014р., в Бахчисарайській центральній районній лікарні тимчасово окупованої території України, народила хлопчика, про що отримала відповідну довідку, а також інші документи, видані в Републіці Крим, тобто на тимчасово окупованій території України. Згодом, як вказала заявниця, вона вирішила разом з сином поїхати на батьківщину у с.Римарівку Окнянського району Одеської області, провідати своїх батьків та близьких, знайомих, однак при перетині прикордонного пропускного пункту України, їй повідомили, що назад вона разом зі своїм сином не зможе повернутись до Криму, оскільки у неї відсутні документи на сина, так як документи видані на тимчасово окупованій території не визнаються чинними на материковій території України. При її зверненні до Красноокнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, для проведення державної реєстрації народження дитини, їй було відмовлено через те, що документи видані на території Республіки Крим, тобто тимчасово окупованій території України, не можуть бути підставою для реєстрації, що і спонукало її на звернення до суду. В судове засідання учасники справи не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому розгляд справи проведений без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. При цьому, заявниця наполягала на своїй заяві, а представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 12-14 / Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного: згідно паспорту громадянина України серії КМ 1420755 від 20.11.2006р., виданого Красноокнянським РВ ГУМВС України в Одеській області, [PERSON], 31.08.1990р. народження, народилась в с.Римарівка Красноокнянського району Одеської області і є громадянкою України; /ар.сп. 4-5 / із довідки про народження №112 від 04.02.2015р., виданої Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану тимчасово окупованої території України, вбачається, що заявниця 28 грудня 2014 року народила сина [PERSON]; /ар.сп. 6 / відповідно до свідоцтва про народження серії І-АЯ №556015 від 04.02.2015р. та свідоцтва про встановлення батьківства серії І-АЯ №502626 від 04.02.2015р., виданих Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану тимчасово окупованої території України, [PERSON] народився 28.12.2014р. в м.Бахчисарай Автономної Республіки Крим, і його батьками є [PERSON] та [PERSON]; /ар.сп. 7-8 / із відповіді Красноокнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №08/58-120 від 11.10.2017р., на імя заявниці, вбачається, що їй було відмовлено в реєстрації народженої нею дитини чоловічої статі 28.12.2014р. народження, оскільки медичні документи, видані на території Республіки Крим, тимчасово окупованої території України, не можуть бути підставою для цього, та розяснено, що державна реєстрація можлива на підставі рішення суду про встановлення факту народження дитини; /ар.сп. 9 / факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість на вчинення правових дій, які тягнуть за собою юридичні наслідки; згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства; ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану; ст.7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження; відповідно до ч. 4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження; ч.1 ст.57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; ч.ч.2, 4 ст.257-1 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасовов окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, а рішенні у вказаних спрвах підлагають негайному виконанню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наданих заявницею та досліджених судом доказів достатньо для задоволення заяви, щодо встановлення факту народження у громадянки України [PERSON], 31.08.1990р. народження, 28 грудня 2014 року дитини чоловічої статі, при визнанні батьківства народженої дитини за громадянином України [PERSON], 23.02.1989р. народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved