Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, за участі заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] , про встановлення факту батьківства, у якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , 1941 року народження, уродженця с. Верхнє, Старосамбірського району, відносно нього, [PERSON] , 1963 року народження. В обґрунтування заяви покликається на те, що він народився [INFO] у селі Верхнє Турківського району Львівської області, про що 01 лютого 1963 року скалдено відповідний актовий запис №16. Мати заявника, [PERSON] , ще до його народження перебувала у фактичних шлюбних відносинах з його батьком, [PERSON] , що зокрема полягало у їх спільному побуті, спільному проживанні. За час такого спільного проживання в фактичних шлюбних відносинах його батьків [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] і народився заявник. В подальшому, 22.03.1963 його батьки - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено запис за №19 в книзі записів актів громадянського стану та видано свідоцтво про одруження. Усе своє життя, як вказує заявник, [PERSON] визнавав його своїм сином, брав участь у його вихованні та матеріальному утриманні, надавав різного роду допомогу і підтримку як своєму синові. Впродовж всього дитинства заявник проживав з батьками - [PERSON] , [PERSON] та його братом [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер у віці 75 років, про що Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис №254 та видано відповідне свідоцтво. Разом з тим, [PERSON] , 25.03.2003 року [PERSON] був складений заповіт, що був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Кульчицьким А.І. і в цьому заповіті [PERSON] вказав, що на випадок його смерті, все майно, що належить йому на день смерті, в тому числі 1/2 частина квартири [ADDRESS] , заповідає його сину - [PERSON] . Окрім цього, відношення заявника до [PERSON] як сина вказується у будинковій книзі. Сторони у судове засідання не з`явились, однак від заінтересованих осіб надійшли заяви до суду, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, вказавши, що вимоги заявника підтримують в повному обсязі. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.2015 року [PERSON] народився [INFO] у селі Верхнє Турківського району, Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №16. Мати - [PERSON] , відомості про батька - відсутні. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1963 року, [PERSON] народився [INFO] у селі Верхнє Старосамбірського району, Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №16. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до будинкової книги, а саме розділу 4 (прописка) заявник спільно проживав з його батьком та матір`ю за однією адресою та вказано його відношення до голови сім`ї [PERSON] як "син". Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22 березня 1963 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружились 22.03.1963 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині - [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2016 року, виданий Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років, про що 02 вересня 2016 року складено відповідний актовий запис №254. Місце смерті - місто Самбір, Львівська область. Відповідно до заповіту серії ВАВ №955090, складеного у місті Самбір, Львівської області 25 березня 2003 року, та посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [INFO] заповів все своє майно, що належало йому на день смерті, в тому числі 1/2 частина квартири [ADDRESS] його сину - [PERSON] . Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. У відповідності до п.9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. П.15 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р. , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що [PERSON] народився у 1963 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім"ю, а саме норми ч.2 ст.53 КпШС України. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо його сина [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved