Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

12.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно та стягнення судових витрат сплачені ним на загальну суму 3563,11 гривень. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання відповідача [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул. Петровського,187/49 (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] був належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув і судом було прийняте рішення справу розглянути без його участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню повністтю з наступних підстав: 17 лютого 2011 року між ПАТ «ВТБ [PERSON]» (далі - [PERSON]) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № 21/2011-86 від 17.02.2011р. (далі - Кредитний договір) у відповідності до якого (п. 3.1) Відповідач отримав кредит в сумі 166 200,00 гривень зі строком кредитування до 17 лютого 2021 року під 19% річних за користування кредитом(а.с.6-11). 17 лютого 2011 року між ПАТ «ВТБ [PERSON]» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 21з/2011-86 від 17.02.2011 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 573 (далі - Іпотечний договір)(а.с.21-25). Відповідно до п. 2.1. Іпотечного договору, Іпотекодавець (Відповідач) передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, яким є квартира номер 45(сорок п'ять) у будинку номер 191 «г» (сто дев'яносто один «г»), що розташована по вулиці Петровського у місті Донецьку. Квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 45,7 кв.м. житлова площа - 21,8 кв.м. та має реєстраційний номер за РВПН З0209968.(далі - Предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить Відповідачу на підставі [PERSON] куплі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу [PERSON]. 17.02.2011 року за реєстром №569. У відповідності до п. 2.2. Іпотечного договору, Предмет іпотеки оцінено у сумі 237 541,00 гривень. У відповідності до п. 1.2. Іпотечного договору, Іпотекою забезпечується виконання Іпотекодавцем/Позичальником (Відповідачем) зобов'язань перед Іпотекодержателем, що виникають з Кредитного договору №21з/2011-86 від 17.02.2011 р. У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язується надати Відповідачу грошові кошти, в порядку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі, а Відповідач зобов'язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку Кредит, а також сплатити Проценти за користування Кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, встановлені Кредитним договором. Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 34534 від 17.02.201 Ір.(а.с.20). Починаючи з 28.07.2014 р. Відповідач припинив виконувати кредитні забов'язання з приводу повернення кредитних коштів, порушуючи умови Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1. Кредитного договору, [PERSON] має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених Крдитним договором або чиним законодавством України. Згідно п. 5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за цим [PERSON] має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов'язань Позичальника за цим [PERSON], у тому числі звернути стягнення на заставне майно за Договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов [PERSON] забезпечення. 08 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №080715ін (далі - Договір відступлення), відповідно до якого, Позивач набув право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором(а.с.34-35,36,37). Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено [PERSON] або законом. У відповідності до п. 6.1., 6.2., 6.2.3.2. Іпотечного договору, у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та/або Іпотечного договору Іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення на Предмет іпотеки, що здійснюється на розсуд Іпотекодержателя, не обмежуючись, шляхом продажу від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Згідно із положеннями ч. 1. ч. З Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, Відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних, що становить: У зв'язку з невиконання зобов'язань Відповідачем по поверненню кредитних коштів, по Кредитному договору налічується заборгованість у розмірі 304 703,4 гривень, а саме: заборгованості за кредитом, яка складає 137 319,4 гривень, заборгованість по відсотках, яка становить 26 635,81 гривень, а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.12.2016р. становить 140 748,19 гривень. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно із рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.1 ст.40 ч.1 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 2 ст. 109 Житлового кодексу України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3563,11 гривень (а.с. 3). Також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК Уркраїни до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в розмірі 420,00 гривень було здійснено позивачем ТОВ»Фінансова компанія»Довіра та гарантія».

Outcome: approved