Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення заборгованості за договором страхування в розмірі 2164,15 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 05.09.2016р. в розмірі 57 637,54 грн., в т.ч. викупну суму 2032,81 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 05.09.2016р. в розмірі 54 139,83 грн. та 3 %-ти річних 131,33 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 01.09.2016р. в розмірі 3497,71 грн. В огрунтування позовних вимог зазначив, що 17.06.2006 року між ним [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» (правонаступник ПрАТ «СК «Оранта-Життя») на підставі заяви на страхування життя № С 100132 від 14.06.2006р., було укладено Договір страхування життя за програмою «Страховий бонус», що засвідчується Полісом страхування життя № 1000027. Відповідно до умов Договору страхування строк його дії становить 20 років, валюта страхування долар США, страхова сума 7 446,20 доларів США, страховий тариф - 0,040289, страховий платіж (у валюті страхування) 300,0 доларів США, період сплати страхового платежу 20 років, страхові платежі сплачуються щороку. На виконання даного Договору позивачем здійснювалася своєчасна та повна сплата страхових платежів щороку у розмірі 300,0 доларів США (у національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату чергового платежу) з червня 2006р. по червень 2013р. Всього здійснено сплату у сумі 2400,0 доларів США, згідно квитанцій: - № 1 від 16.06.2006р.; - № 90 від 01.03.2007р; - № 150828 від 19.06.2008р.; - № 1432296 від 09.06.2009р.; - № 3508053 від 11.06.2010р.; - № 5780628 від 17.06.2011р.; - № 7898940 від 06.06.2012р.; - № 10070613 від 06.06.2013р. В звязку з тяжким матеріальним становищем, яке повязане з економічною кризою в державі та різким підвищення курсу іноземної валюти, позивач вирішив розірвати Договір страхування життя та отримати від страхової компанії належну йому викупну суму. Враховуючи те, що п.5.3 Правил добровільного страхування життя від нещасних випадків «А,В,С» №1, затверджених рішенням Правління ЗАТ «СК «Оранта-життя» 16.07.1998р.№15, зареєстрованих Державним комітетом у справах нагляду за страховою діяльністю передбачено, що дія договору страхування може бути достроково пригашена за вимогою страхувальника або страховика, які зобовязані повідомити іншу сторону не пізніше як за 30 днів до дати припинення дії договору страхування, в зв"язку з чим 06.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове припинення вказаного Договору страхування та повернення викупної суми. Відповідач 11.06.2011р. залишив заяву позивача без належного реагування та не направив йому будь-якої відповіді щодо результатів розгляду даної заяви. 01.06.2016р. на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг були надіслані адвокатські запити, в яких адвокат позивача просила повідомити про причину невиплати [PERSON] викупної суми, та надіслати копії вказаних в запиті документів, а також вжити Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг заходів по виплаті йому викупної суми за достроково припиненим договору страхування життя від 17.06.2006 року. (Поліс страхування життя №1000027). Листом №1.1.3-4/3829 від 15.06.2016 року Страховик надіслав копію заяви позивача від 06.06.2014р. про розірвання договору страхування життя від 17.06.2006р. та повідомив адвоката про те, що «наразі питання щодо фінансування викупних сум [PERSON] знаходиться на вирішенні в основного акціонера Компанії НАСК «ОРАНТА . Листом № 4775/13-12 від 10.06.2016р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у відповідь на адвокатський запит повідомила, що Нацкомфінпослуг надіслала вимогу до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» щодо отримання документів та наявної кредиторської заборгованості перед споживачами фінансових послуг станом на 23.12.2015р. та, враховуючи «наявність у Товаристваза системних проблем щодо забезпечення фінансової стабільності та платоспроможності» за результатами розгляду справи про правопорушення прийнято рішення у вигляді розпорядження «Про застосування заходу впливу до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-життя» від 26.01.2016р. №200, яким Товариство зобовязано усунути порушення законодавства про фінансові послуги. За невикнання вказаного розпорядження та не усунення порушень до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» застосовано захід впливу у вигляді постанови про накладення штрафної санкції (штрафу). Згідно Таблиці гарантованих викупних сум, що вказана в Полісі стахування життя від 17.06.2006р. № 1000027, за 8 років страхування життя мінімальна гарантована викупна сума (еквівалент у валюті страхування) становить 2032,81 дол. США. Однак відповідач до теперішнього часу не розрахувався з позивачем за договором страхування. Представник позивача [PERSON] під час судового розгляду підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та докази надані в їх обґрунтування. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений судом у строки та спосіб встановлений ст.74 ЦПК України. Заяв, письмових заперечень від представника відповідача не надходило. Під час судового розгляду встановлено наступне. 17.06.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» (правонаступник ПрАТ «СК «Оранта-Життя») на підставі заяви на страхування життя № С 100132 від 14.06.2006р., було укладено Договір страхування життя за програмою «Страховий бонус», що засвідчується Полісом страхування життя № 1000027. Відповідно до умов Договору страхування строк його дії становить 20 років, валюта страхування долар США, страхова сума 7446,20 доларів США, страховий тариф - 0,040289, страховий платіж (у валюті страхування) 300,0 доларів США, період сплати страхового платежу 20 років, страхові платежі сплачуються щороку. На виконання даного Договору позивачем здійснювалася своєчасна та повна сплата страхових платежів щороку у розмірі 300,0 доларів США (у національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату чергового платежу) з червня 2006р. по червень 2013р. Всього здійснено сплату у сумі 2400,0 доларів США. В звязку з тяжким матеріальним становищем, яке повязане з економічною кризою в державі та різким підвищення курсу іноземної валюти, позивач вирішив розірвати Договір страхування життя та отримати від страхової компанії належну йому викупну суму. Враховуючи те, що п.5.3 Правил добровільного страхування життя від нещасних випадків «А,В,С» №1, затверджених рішенням Правління ЗАТ «СК «Оранта-життя» 16.07.1998р.№15, зареєстрованих Державним комітетом у справах нагляду за страховою діяльністю передбачено, що дія договору страхування може бути достроково пригашена за вимогою страхувальника або страховика, які зобовязані повідомити іншу сторону не пізніше як за 30 днів до дати припинення дії договору страхування, то 06.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове припинення вказаного Договору страхування та повернути викупну суму. Незважаючи на отримання цієї заяви відповідач 11.06.2011р. залишив заяву позивача без належного реагування та не направив йому будь-якої відповіді щодо результатів розгляду даної заяви. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У відповідності до положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому, згідно ст. 28 Закону України «Про страхування», ст. 997 ЦК України дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Вбачається, що 17.06.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» (правонаступник ПрАТ «СК «Оранта-Життя») на підставі заяви на страхування життя № С 100132 від 14.06.2006р., було укладено Договір страхування життя за програмою «Страховий бонус», що засвідчується Полісом страхування життя № 1000027. Предметом означених договорів є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з фінансовими ризиками Страхувальника, котрі мають місце у системі правовідносин, що визначена Договором, та у якій Страхувальник є суб'єктом (п. 1.1 Договорів страхування). Відповідно до Договору Страховик зобов'язується за обумовлену в Договорі плату (страховий платіж), при настанні передбаченої у Договорі події (страхового випадку), виплатити страхове відшкодування в межах обумовленої Договором страхової суми, Страхувальнику або іншій особі, визначеній у Договорі Страхвальником (Вигодонабувачеві), на користь якої укладено Договір, а Страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови Договору. За положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно ж умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, які визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати - відшкодуванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved