Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 04 вересня 2008 року [PERSON] отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 770, 00 грн. Відповідач власноруч написав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути кошти до 04 жовтня 2008 року. З моменту отримання відповідачем даних коштів, свого зобовязання [PERSON] не виконав. На сьогоднішній день гроші йому не повернуті. Рішенням Києво-Святошинськогго районного суду від 10 березня 2009 року стягнуто з [PERSON] на його користь борг у розмірі 770,00 грн та 1\~000,00 грн неустойки. Окрім того, за період з 01 травня 2015 року по 1 червня 2015 року нарахував неустойку у розмірі 5\~967,50 грн. Тому просив стягнути з [PERSON] неустойку у сумі 5 967,50 грн. У судове засідання позивач не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням заяви позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. При розгляді справи судом встановлено, що 04 вересня 2008 року [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти у розмірі 770, 00 грн. Отримані в борг кошти [PERSON] зобовязувалася повернути до 04 жовтня 2008 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Формою відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання є неустойка, яка нараховується\~у певному проценті до розміру боргу. Частиною 1 статті 624 ЦК України\~встановлює загальне правило, за яким якщо у разі порушення зобовязання\~\~ встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків. З огляду на те, що [PERSON] за розпискою повинен був повернути гроші в строк до 04 жовтня 2008 року, то з цього часу він вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом. Таким чином, розмір неустойки за період з 01 травня 2015 року по 01 червня 2015 року(31 календарний день) складає 770,00 грн х 25% х 31 день = 5\~967, 50 грн З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з [PERSON] неустойки у сумі 5\~967, 50 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують неналежне виконання відповідачем умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення неустойки підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позовна заява про стягнення боргу є позовною заявою майнового характеру, за подання якої згідно п.1.1 ч.2 \~ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (яка діяла на момент звернення із позовом до суду) \~ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 243,60 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved