Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] і з врахуванням заяви про зміну підстав позову просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 004\\1493\\05\\1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 24.11.2005 р. в розмірі 10841,21 гривня та судові витрати у справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2005 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Договір № 004\\1493\\05\\1 про кредитування поточного рахунку (овердрафту). 01 березня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Договір №004/1493/05/1 кредитування поточного рахунку (овердрафту). 11 серпня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Додатковий договір №004/1493/05/3 до договору про кредитування поточного рахунку №004/1493/05/1 від 24.11.2005р. Згідно з умовами зазначених договорів Банк надав Позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в Печерському відділенні Райффайзенбанк Україна, МФО 300528, в розмірі ліміту овердрафта 23900 гривень, а позичальник взяв на себе зобов'язання належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, зазначені в Договорі. Позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання за укладеними договорами про кредитування поточного рахунку (овердрафту) і загальна сума заборгованості станом на 03.12.2013 р. становить 10841,31 гривня. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 27.01.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу на підставі якого Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором № 004\\1493\\05\\1 про кредитування поточного рахунку від 24.11.2005 р. 12.12.2013 р. на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про стягнення заборгованості за Договором овердрафту, однак на момент звернення до суду зазначена вимога виконана не була. Посилаючись на положення п. 8.1 Договору, що надає право на дострокове стягнення заборгованості за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання за Договором про кредитування поточного рахунку, в зв»язку з чим сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач не довів своє право вимоги за Договором про кредитування поточного рахунку, оскільки, на думку представника, Договір факторингу, на підставі якого позивач звернувся з даними вимогами до відповідача, є нікчемним. Також представник відповідача зазначив, що його довіритель не подавав заяву про надання йому кредиту для кредитування поточного рахунку і не отримував кредитні кошти, а отже договір між сторонами не укладався. Крім того, представник відповідача подав заяву про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків звернення до суду з даними вимогами, оскільки відповідно до умов Договору про кредитування поточного рахунку будь-який кредит, виданий в рамках Овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого Кредиту. Овердрафт був наданий 24.11.2005 р., а тому виходячи з умов договору, датою його погашення є 31.12.2005 р., з якого і повинен відраховуватись строк позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов"язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 24.11.2005 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Договір № 004\\1493\\05\\1 про кредитування поточного рахунку (овердрафту). Відповідно до п. 1.1 Договору Банк надав Позичальнику овердрафт на шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в Печерському відділенні Райффайзенбанк Україна, МФО 300528, в розмірі ліміту овердрафта, який становить 5 400,00 гривень, а позичальник зобов»язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання як зазначено в цьому Договорі. Зазначений договір відповідно до п.15 діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов»язань по цьому Договору та Кредитному договору в повному обсязі та є невід»ємною частиною Договору 004/1493/05 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб, укладеного між сторонами 24.11.2005 р. 01 березня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір №004/1493/05/1 кредитування поточного рахунку (овердрафту). Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору Банк надає Позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в Печерському відділенні ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528, в розмірі ліміту овердрафта, який становить 11500 гривень, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання як це зазначено в Договорі. Зазначений Договір кредитування поточного рахунку є невід»ємною частиною Кредитного договору №СL-004-059/2007 від 01.03.2007р. 11 серпня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Додатковий договір №004/1493/05/3 до договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №004/1493/05/1 від 24.11.2005р., згідно з яким сторони погодили збільшити ліміт Овердрафта на 7000 гривень до 23900 гривень. Також сторони визначили термін «Кредитний договір» - як Кредитний договір №МL-004/338/2005 від 24.11.2005р. та Кредитний договір №МL-004/310/2008 від 11.08.2008р., зі всіма змінами s додатками до них. За умовами зазначених договорів Овердрафт - банківська послуга з надання фінансового кредитування, при якому Позичальник має поновлювальне право отримати Кредит шляхом оплати Платіжних вимог Страхувальника і відповідних комісій Банку за таку оплату, а також сплатити непрострочені відсотки за користування Кредитом у разі недостатності залишку коштів на поточному рахунку Позичальника, відкритому в банку. За користування коштами, отриманими в рамках овердрафту Позичальник, відповідно до умов п.4 Договору про кредитування поточного рахунку від 24.11.2005 р. та від 01.03.2007 р. зобов»язався сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 21% річних. За користування простроченим до повернення Кредитом Позичальник зобов»язався сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36% річних. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач не писав заяву про надання йому кредиту у вигляді кредитування поточного рахунку, оскільки зазначені договори є невід»ємними частинами Кредитних договорів, укладених з [PERSON] №МL-004/338/2005 від 24.11.2005р., №МL-004/310/2008 від 11.08.2008р., №СL-004-059/2007 від 01.03.2007р. і подання окремої заяви за характером даних правовідносин не вимагається. Крім того, підписавши зазначені Договори про кредитування поточного рахунку (овердрафт) Позичальник погодився з його умовами і висловив свою згоду на його укладання. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, і це підтверджується виписками з особового рахунку, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, отриманих за договором овердрафту від 24.11.2005 р.. Згідно п. 8.1. Договору від 24.11.2005 р. Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором. 12 грудня 2013 р. на адресу Відповідача було направлено Досудову вимогу № 2968 від 11.12.2013 року про дострокове виконання боргових зобов'язань за Договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт) № 004/1493/05/1 від 24 листопада 2005 року, і станом на дату подання позовної заяви зазначена вимога відповідачем не виконана. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 03.12.2013 року заборгованість по кредиту за Договором про кредитування поточного рахунку від 24.11.2005 р. становила 7 402,89 гривень, заборгованість по відсоткам за користування овердрафтом становить 3 438,42 грн. Як вбачається з матеріалів справи згідно з умовами Договору факторингу від 27 січня 2012 року ПАТ«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором № 004/1493/05/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 24 листопада 2005 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, о існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить 3 роки. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв»язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Представник відповідача в ході судового розгляду заявив про застосування судом положень ст.267 ЦК України. Як зазначалось судом раніше, строк дії Договору про кредитування поточного рахунку погоджений сторонами до повного виконання зобов»язань за цим Договором та Кредитними договорами, укладеними з [PERSON] Відповідно до п.6 Договору про кредитування поточного рахунку від 24.11.2005 р. будь-який кредит, виданий в рамках Овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем надання такого Кредиту. З наданих суду письмових доказів, а саме виписки по особовому рахунку позичальника, вбачається, що прострочення виконання зобов»язань за даним договором виникла у позичальника 01.10.2010 р. і не була погашена [PERSON], що підтвердив представник позивача в ході судового розгляду. Тобто, з даного моменту у Банку виникло право на звернення з вимогами про стягнення заборгованості за Договором овердрафту. Позивач звернувся з письмовою вимогою до позичальника 12.12.2013 р., а до суду 14.02.2014 р. Будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності суду з боку позивача не надано. Враховуючи викладене, в зв»язку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення з даним позовом суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволенні позови судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed