Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В серпні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), у якому просив стягнути з останнього суму кредитної заборгованості в розмірі 2626,36 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ПАТ Державний Ощадний банк України в особі ТВБВ № 10005/066 та [PERSON] відповідно до письмої заяви-анкети від 10.10.2013 року укладено договір № 603398 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки та додатковий договір до нього №1 від 31.01.2014 року. За умовами додаткової угоди сторони домовились внести зміни до попереднього договору, в тому числі відповідно до 1.1.4 банк встановлює клієнту кредит у сумі 2200,00 грн. на умовах договору укладеного між банком та клієнтом під 24% річних. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 23.08.2017 року має заборгованість перед позивачем в сумі 2626,36 грн. з яких: сума боргу 2148,98 грн.; відсотки за користування кредитом 324,98 грн.; комісійні доходи до розрахунково-касового обслуговування клієнтів 6,75 грн.; інфляційні втрати 122,68 грн.; 3 % річних від прострочених сум -22,97 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 10.10.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір №603398 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого відповідачу відкрито рахунок №26252500820971. Відповідно до додаткового договору №1 від 31.01.2014 року до договору №603398 відповідачу відкрито рахунок на умовах тарифного пакету Зарплатний та встановлено кредит в сумі 2200,00 грн. на умовах договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Як вбачається з наявних матеріалів справи [PERSON] належним чином зобов'язання за договором не виконує, у зв"язку з чим станом на 23.08.2017 року утворилась заборгованість у сумі 2626,36 грн., з яких: сума боргу 2148,98 грн.; відсотки за користування кредитом 324,98 грн.; комісійні доходи до розрахунково-касового обслуговування клієнтів 6,75 грн.; інфляційні втрати 122,68 грн.; 3 % річних від прострочених сум 22,97 грн. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття та обслуговування рахунку №603398 від 10.10.2013 року в розмірі у сумі 2626,36 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved