overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 28 квітня 2007 року у Новокиївській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №1. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим в силу різності характерів, на грунті чого постійно виникали суперечки та сварки. З 2009 року подружжя проживає окремо. Вважає, що збереження сім"ї неможливе, а тому просив суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно з 2012 року подружжя припинило сімейні стосунки, проживає окремо, спору про поділ майна та місце проживання дітей не мають, а тому просила суд шлюб розірвати. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2007 року в Новокиївській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ФП №121823, виданого повторно 02 грудня 2015 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-ФП №№003304, 151285 на а.с.7-8. Позивач проживає в [INFO], про що свідчить довідка про склад сім"ї, видана виконкомом Центральної сільської ради 23 листопада 2015 року (а.с.9), відповідачка з дітьми в с.Новокиївка Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується копією паспорту (а.с.15). В силу різності характерів та сварок у сім"ї у 2012 році подружжя остаточно припинило сімейні стосунки і на теперішній час проживають окремо. Спору про поділ майна та місце проживання дітей сторони не мають, і позивач і відповідачка наполягають на розлученні. За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивача ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

09 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-12007-090707, згідно з яким останньому був наданий кредит у сумі 935,75 грн. за користування кредитом [PERSON] повинен сплачувати проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. А також, за ведення кредитної справи [PERSON] сплачує плату в розмірі 3% в місяць. У відповідності з цим Договором [PERSON] зобов*язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення суми заборгованості. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином зобов*язання за кредитним договором, то станом на 20.03.2014 р. утворилась заборгованість у сумі 1145,88 грн., яку у добровільному порядку останній не сплачує. Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість у сумі 1145,88 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. 07.07.2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач - представник АТ «Дельта Банк» у судове засідання не з*явився, просив розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 2 зворот). Відповідач у судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 21, 24,26,28,29), заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 09 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-12007-090707, згідно з яким останньому був наданий кредит у сумі 935,75 грн. зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 5 % в рік, а також за ведення кредитної справи зі сплатою у розмірі 3% в місяць (а.с. 3-7). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов*язання за Кредитним Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 935,75 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 23840008 від 09.07.2007 р. (а.с. 12). Оскільки [PERSON] зобов*язання по кредитному договору не виконував належним чином, то станом на 09.07.2007 рік утворилась заборгованість у сумі 1145,88 грн., то суд вважає, що з нього на користь АТ "Дельта Банк" необхідно стягнути вказану заборгованість та судові витрати у розмірі 243,60 грн. у відповідності зі ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

09 липня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 18 637,77 грн., а також судовий збір 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 200, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим відповідач [PERSON] станом на 11.06.2014 року має заборгованість - 18 637,77 грн., яка складається з наступного: - 7 168,20 грн. заборгованість за кредитом; - 9 022,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1321,68 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250.00 грн. штраф ( фіксована частина) - 875,61 грн. штраф ( процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: - матеріалами справи встановлено, що 22.07.2009 року сторони уклали кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 200, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; - згідно розрахунку заборгованість по кредиту складає : по частині кредиту - 7168,20 грн., заборгованість по процентам - 9022,28 грн., заборгованість по комісії - 1321,68 грн., штраф /фіксована частина/ - 250.00 грн. та штраф /процентна складова/- 875,61 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України одна сторона ( боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, сплатити гроші, тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов"язаний сплатити кредитору неустойку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

09 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 лютого 2000 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинили за втрати почуття любові і поваги один до одного, між ними склалися неприязні стосунки. З вказаних причин просила суд про задоволення позову. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2000 року в Куйбишевській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №253906 (а.с.8). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії 1-ФП №109132 (а.с.10). Подружжя припинило сімейні стосунки, на теперішній час проживають окремо, між ними склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спору про поділ майна та місце проживання доньки сторони не мають, дитина проживає разом з позивачкою в с.Куйбишеве Снігурівського району по вул.Степовій, 36, про що свідчить довідка виконавчого комітету Куйбишевської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.11). За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. На прохання позивачки відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу суд залишає їй шлюбне прізвище "Кулькова".

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем мають доньку Марію [INFO], яка на даний час проживає з нею, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має мінливий дохід, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. До суду повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими , що повідомлені про день час і місце розгляду справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку Марію [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітню дитину, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, інших осіб, що перебувають на його утриманні не має. Сторони між собою не можуть домовитися щодо способу утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, в розмірі в якому просить позивачка, а саме по 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

09 лютого 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Великокиріївській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 5. Від цього шлюбу діти повнолітні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як чоловік зловживає алкоголем, влаштовує безпричинні сварки та бійки , що призвело до розпаду сім"ї. Спір по майні у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, а тому вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка не з'явилась. Оскільки належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не явився, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.02.1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Великокиріївській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 303414 виданим 09.02.1997 року Великокиріївською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідача заперечень проти його розірвання, до суду не надійшло, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебували у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. З жовтня 2011 року відповідач проживає окремо і добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач не має постійного місця роботи , однак іноді має тимчасові заробітки, має мінливий нерегулярний дохід, а тому вона вважає , що він зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі 500 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вона підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивачка згідно її заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] , батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своєї дитини , які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, тому має можливість працювати і належно сплачувати аліменти . Він ніяких заперечень щодо позовних вимог до суду не подав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

09 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши в порядку ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №005756, виданого на підставі актового запису №95 від 24 вересня 2005 року в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами у свідоцтві про його народження серії І-ФП №211358, виданого 18 липня 2014 року за актовим записом №92, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6). Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується актом депутата Снігурівської міської ради [PERSON] від 07 лютого 2017 року (а.с.7). Позивачка ствердила про неналежність виконання відповідачем обов'язку утримання дитини. Заперечень щодо вказаних обставин відповідач не надав. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в частині зобов"язання відповідача до сплати утримання на дитину. При цьому, з заяви позивачки слідує, що він має нерегулярний, мінливий дохід, тому вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідає вимогам закону. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини, його матеріальне становище за відсутності власного майна та доходу у його матері, положення відповідача, який є працездатним, зобов"язаний за рішенням суду до сплати аліментів на утримання старшого сина, [INFO]. Суд не встановив інших обставин, які б також могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у 400грн. на місяць, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved