Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, після смерті матері [PERSON] , позивач, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , який нею в свою чергу фактично успадкований після померлого чоловіка [PERSON] , однак у встановленому законом порядку не встигла зареєструвати за собою право власності на дане домоволодіння. Відтак, через відсутність правовстановлюючих документів виданих на ім`я померлої [PERSON] на спірне нерухоме майно, позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на нього, що і слугувало підставою для його звернення до суду. В підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, а розгляд справи по суті просить провести у його відсутність. Представник відповідача Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І., як третя особа по справі, яка не заявляє самостійних позовних вимог, до суду не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечення щодо позову відсутні. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідачем було подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову, його визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, третя особа заперечень щодо заявленого позову не подала, судом розгляд справи по суті проведено в підготовчому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 січня 1997 року. Як вбачається з довідки, наданої відповідачем по справі, згідно погосподарської книги № 2, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , відносився до типу робочого двору, головою якого, станом на 01.07.1990 був нині померлий [PERSON] .. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 1З грудня 1995 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент набуття права власності померлого [PERSON] на вказаний будинок, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Отже, враховуючи вище викладене, та приймаючи до уваги те, що право власності на спірний житловий будинок нині померлим [PERSON] набуто правомірно на підставі, яка не заборонена законом, хоча і не зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому вказане майно є спадковим. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Частина 3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2009 року [PERSON] померла [INFO] . Нині померла [PERSON] , як дружина [PERSON] та особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але за життя належним чином не зареєструвала за собою право власності на успадковане будинковолодіння, тому суд приходить до висновку, що дане майно належало їй на законних підставах, а відтак в свою чергу є спадковим. Позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Факт постійного проживання позивача разом із сподкоємцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23.06.2020, яке набрало законної сили. Як вбачається з довідки виданої приватним нотаріусом Шимкою О.І., що після смерті [PERSON] на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини, який є сином померлої, заведено спадкову справу. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Однак, позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне будинковолодіння, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я померлої матері. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 15.09.2020 Приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», вказане будинковолодіння складається з житлового будинку позначеного літ. "А-1", погреба вхідного - літ. "Б", літньої кухні - літ. "В", "в", колодязя питного №1, огорожі №2, воріт огорожі №3. Однак, вказане нерухоме майно в органах БТІ [PERSON] не зареєстровано. 28.09.2020 рішенням виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області, змінено адресу спірного будинковолодіння з [ADDRESS] . Враховуючи те, що спірний житловий будинок належав [PERSON] на законних підставах, позивач прийняв спадщину після смерті матері, інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved