Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

01.09.2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 24.07.2007 року між ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1062-АП, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 25 512,13 доларів США, в обмін на обов'язок відповідача повернути кредит, сплативши банку відсотки за ставкою 14,40 % на рік. Згідно цього ж договору відповідач [PERSON] виступила в якості поручителя та зобов'язалася перед позивачем відповідати за належне виконання зобов'язань [PERSON], що витікають з вищевказаного кредитного договору. Попри взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим, станом на 23.05.2014 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 44 401,43 долари США, із яких: 24 027,13 дол. США - заборгованість за сумою кредиту та 20 374,30 дол. США - заборгованість за відсотками. Крім того, у зв'язку з простроченням позичальником строку сплати кредиту за ним рахується заборгованість по пені в сумі 64 579,80 грн. та штрафу в сумі 29 926,97 грн., а всього - 94 506,77 грн. Вищевказану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, а також стягнути з них витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. В судове засідання представник позивача - Ридош М.М. не з'явився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 15,40). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи кожен окремо належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. На адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками на 19.02.2015 року та 21.04.2015 року, направленими відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 34,35,38,39), що свідчить про неможливість вручення відповідачам судових викликів на вказані дати, однак в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вони вважаються такими, що вручені їм належним чином. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк „Надра" (а.с.41) та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений Договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/ 1062-АП від 24.07.2007 року (далі, - Договір) (а.с. 4-10), відповідно до п.1.1, пп.1.1.2., 1.1.3.1. якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 25 512,13 доларів США на придбання автотранспортного засобу, в обмін на зобов'язання відповідача повернути позивачу кредит у порядку та на умовах, визначених договором, сплативши відсотки за ставкою 14,40% річних. Кінцевою датою погашення кредиту визначено «20 липня 2014 року» (п. 1.1.4. Договору). Згідно п. 2.2.1. Договору погашення Позичальником кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних мінімально необхідних платежів у розмірі 486,18 дол. США. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати мінімальних платежів по погашенню кредиту, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного багну України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 10 % від суми Кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Згідно цього ж договору відповідач [PERSON] виступила в якості поручителя та зобов'язалася відповідати перед Банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань за спірним кредитним договором (п. 3.2.1. Договору). Пунктом 3.2.5. цього ж Договору визначено, що банк набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з цього договору при у мові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані. Судом встановлено, що позивач свій обов'язок по наданню [PERSON] кредиту в сумі 25 512,13 доларів США виконав в повному обсязі, про що свідчить заява на видачу готівки № 481 від 24.07.2007 року (а.с.13). Однак відповідач [PERSON] усупереч умовам спірного кредитного договору свого обов'язку по поверненню кредитних коштів зі сплатою відсотків належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 23.05.2014 року за ним рахується кредитна заборгованість у розмірі 44 401,43 долари США, із яких: 24 027,13 дол. США - заборгованість за сумою кредиту та 20 374,30 дол. США - заборгованість за відсотками. Крім того, у зв'язку з простроченням позичальником строку сплати кредиту позивачем нараховано штрафні санкції, загальний розмір яких станом на 23.05.2014 року склав 94 506,77 грн., з яких: пеня - 64 579,80 грн. та штраф - 29 926,97 грн., Розмір заборгованості підтверджується наявним у справі розрахунком заборгованості (а.с.14) та відповідачами належними доказами не спростований. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.2.2. Договору сторони встановили солідарну відповідальність відповідачів. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України). За змістом п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Вирішуючи спір в межах заявлених позивачем вимог, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] допущено порушення кредитних зобов'язань за Договором «Автопакет» №8/2007/840-К/ 1062-АП від 24.07.2007 року, що призвело до утворення заборгованості, яка до цього часу ні ним, ні його поручителем - відповідачем [PERSON] не погашена, у зв'язку з чим, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за вказаним вище Договором станом на 23.05.2014 року, у розмірі 44 401,43 долари США, із яких: 24 027,13 дол. США - заборгованість за сумою кредиту та 20 374,30 дол. США - заборгованість за відсотками, а також штрафні санкції у загальному розмірі 94 506,77 грн., з яких: пеня в сумі 64 579,80 грн., штраф - 29 926,97 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. (а.с.1). Зважаючи на те, що солідарне стягнення з відповідачів судового збору діючим законодавством не передбачено, тому суд,

Outcome: approved