Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, обґрунтовуючи який зазначив наступне. 12 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-145661, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 88000,00 грн. в безготівковій формі у вигляді перерахування на поточний рахунок. Даний кредит відповідачу надавався на поточні потреби одноразово строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту до 10.11.2023. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. За користування кредитом відповідач сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47,69 % річних, реальна процентна ставка 59,61 % річних. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань станом на 27.12.2019 утворилась заборгованість у загальній сумі 127845,32 грн., яка складається із: 86945,07 грн. тіла кредиту; 34887,58 грн. відсотків за користування кредитом; 6012,67 грн. нарахованої пені. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CL-145661 від 12.11.2018 у розмірі 127845,32 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн., а також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16619,00 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачам надати суду та позивачу відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. Протягом встановленого строку відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 12 листопада 2018 року дійсно був укладений кредитний договір № CL-145661,\~за умовами\~якого відповідач\~отримав кредит\~в розмірі\~88000,00\~грн.\~у безготівковій\~формі,\~що підтверджується\~меморіальним ордером\~№ 63737687\~від 12\~листопада 2018\~року,\~шляхом перерахування\~кредитних коштів\~на поточний\~рахунок,\~за процентною\~ставкою 47,69\~%\~річних та\~реальною процентною\~ставкою \~59,61\~%\~річних, з кінцевим строком погашення до 10 листопада 2023 року включно. Відповідно до пункту 6.2. Договору відповідач зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за кредитним договором упродовж 60 місяців з дати укладання договору, шляхом сплати щомісячних платежів по 3911,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, відповідно до графіку платежів. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу, а з 12 листопада 2018 року до 10 листопада 2023 року платежі сплачуються в однаковому порядку. Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п.п.6.3.1.-6.3.5. цього договору. Згідно з п.п. 7.1.-7.2. Договору, у разі несвоєчасного виконання (прострочення) грошових зобов`язань за кредитним договором, позичальник зобов`язується відшкодувати банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також, банк має право нарахувати позичальнику штраф в розмірі 5% від суми кредиту. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) Застосовуючи наведені вище норми закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 86945,07 грн. та нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 34887,58 грн., а всього 121832,65 грн. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 6012,67 грн., суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ № 1053 від 30.10.14 та розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.15). За цих обставин у стягненні цієї санкції слід відмовити, оскільки із розрахунку заборгованості йдеться, що пеня в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» була нарахована відповідачу вже після 14 квітня 2014 року, в зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково, а саме на суму 121832,65 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16619,00 грн. та витрати, пов`язані із явкою позивача та/або представника до суду в розмірі 5000,00 грн., а всього 21619,00 грн. Щодо стягнення\~вище вказаних\~витрат,\~слід зазначити,\~що згідно\~положень ст.137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги . Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З копії договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2019 року, яка долучена до матеріалів справи не зрозуміло, на яких умовах позивачу АТ «Кредобанк» були надані послуги адвокатського об`єднання «Смарт Лекс», оскільки копія договору містить тільки два розділи «Визначення термінів», «Реквізити та підписи сторін». При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (14-382цс-19). З вимог ст.137 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Однак, судом встановлено, що окрім попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, підписаного представником АТ «Кредобанк» та неповної копії договору про надання правової допомоги від 11.04.2019, жодних документів (квитанцій, актів виконаних робіт, тощо), які відповідають критерію реальності і розумності вказаних позивачем витрат та можуть підтвердити співмірність суми витрат зі складністю справи, позивачем надано не було. За таких обставин позов, в частині стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 21619,00 грн. є необґрунтованим, тому у задоволенні цих вимог слід відмовити, а позов в цілому слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 3010372 від 17.01.2020. Враховуючи те, що задоволено 95,30 % позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 2003,14 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2102,00 грн. х 121832,65 грн. / 127845,32 грн.).

Outcome: partial