Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення у зобов`язані зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 196,78 гривень, судові втрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. У позові зазначила, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який у жовтні 2004 року було розірвано, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 23.08.2017 року [PERSON] було змінено прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2004 року було встановлено розмір аліментів і стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина 100 грн. щомісячно. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2006 року було збільшено розмір аліментів, які стягувались з відповідача на користь позивача до 150 грн. для утримання сина, щомісячно до досягнення сином повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2004 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, на підставі рішення суду від 22.02.2006 року до 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Станом на вересень 2018 року, розмір заборгованості відповідача у відповідному зобов`язанні, становить 30196,78 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2020 року витребувано з Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), інформацію з матеріалів виконавчого провадження № 44988738, а саме: розрахунок щодо динаміки заборгованості відповідача [PERSON] за аліментними платежами у ВП № 44988738 за період 2014 рік по 12.03.2020 року, розрахунок щодо кількості днів прострочення відповідача [PERSON] за аліментними платежами в розрізі окремих (щомісячних) платежів у ВП № 44988738 за період 2014 рік по 12.03.2020 року. 04.06.2020 року надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення у зобов`язані зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 47 674,36 гривень, судові втрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. 04.06.2020 року на виконання ухвали суду від 30.04.2020 року Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню № 44988738 з примусового виконання виконавчого листа 835/3166/14-ц виданого 31.07.2014 року Орджонікідзовським районним судом м. Запоріжжя про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 18.07.2014 та до повноліття дитини. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів підготовлено з урахуванням Постанови Верховного Суду України від 22.04.2020 року та відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень. Відповідно до зазначеного розрахунку сукупний розмір заборгованості відповідача складає 20 415 грн. 94 коп. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення у зобов`язанні зі сплати аліментів у розмірі визначеному у розрахунку державного виконавця по заборгованості по аліментам, тобто 20 415 грн. 94 коп. Також у вказаній заяві представник позивача зазначив, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 26.10.2004 року розірвано, та позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище на „ [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , батьками неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , 23.08.2017 року [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на „ [PERSON] ". Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, задоволено. Збільшено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] ( [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2006 року до 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню № 44988738 з примусового виконання виконавчого листа 835/3166/14-ц виданого 31.07.2014 року Орджонікідзовським районним судом м. Запоріжжя про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 18.07.2014 та до повноліття дитини, який підготовлений з урахуванням Постанови Верховного Суду України від 22.04.2020 року та відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, сукупний розмір заборгованості відповідача складає 20 415 грн. 94 коп. Відповідно до ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, яка має враховуватися судами відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при застосуванні таких норм права. Як вбачається і зазначеного вище розрахунку зі сплати аліментів, відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження, оскільки він частково сплачував аліменти, однак не в повній мірі і не кожного місяця, тому утворилась заборгованість. Відповідач відзив із запереченнями проти позову і спростування доводів позивача до суду не подав та не надав жодних доказів щодо поважності причин, в наслідок яких утворилася заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти відповідно до рішення суду щомісячно у визначному розмірі, однак допустив заборгованість, тому позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен місяць прострочення. Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення пені, виходячи з суми заборгованості по аліментам, наведеної у розрахунку Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), тобто у розмірі 20 415 грн. 94 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial