Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.01.2019 року, актовий запис № 09. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дочка спадкодавці- [PERSON] та онук - [PERSON] . Дочка - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою на користь сина - [PERSON] . Чоловік спадкодавці - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. Спадкова справа заведена 20.06.2019 року за № 193/2019. До складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований в [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] . Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.08.2020 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачі просять суд визнати за ними по 1/2 частині за кожним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивачі не з"явилися, подали заяви про підтримання позову, справу просять розглядати без їх участі. Представник відповідача по справі в судове засідання не з"явився, подавши заяву про визнання позовних вимог, справу просить розглядати без участі представника. Третя особа, нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, на розгляд справи не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених позовних вимог не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.01.2019 року, актовий запис № 09. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дочка спадкодавці- [PERSON] та онук - [PERSON] . Дочка - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою на користь сина - [PERSON] . Чоловік спадкодавці - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. Спадкова справа заведена 20.06.2019 року за № 193/2019. До складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований в [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] . Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.08.2020 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р., яка була чинною до 13.12.1995р., реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дочка спадкодавці- [PERSON] та онук - [PERSON] . Дочка - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою на користь сина - [PERSON] . Чоловік спадкодавці - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. Спадкова справа заведена 20.06.2019 року за № 193/2019. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачами надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні їх спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved