Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про визнання їх такими, що втратили право на користування жилою площею квартири [ADDRESS]. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказав, що йому на праві власності належить вищевказана квартира [ADDRESS]. У вказані квартирі залишилися було зареєстровані чоловік та син колишнього власника квартири [PERSON] - відповідачі по справі.Своєю реєстрацією у вказаній вище квартрі вони чинять перешкоди позивачу, як власнику, у праві вільного користуватися вказаним майном, а тому позивач просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням, зняти їх з реєстраційного обліку, тим самим усунувши перешкоди у користуванні його власністю. Позивач направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі до суду повторно не з"явилися. Причина їх неявки суду невідома. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України, а також суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач по справі є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт стверджується Договором купівлі-проажу від 07 червня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2017 року ( а.с.6) у відповідності до якого [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу з Реєстру територіальної громади міса Києва, станом на 31.10.2017 року відповідача по справі [PERSON] та [PERSON] рахуються зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] Із системного аналізу ст.ст. 71, 72 ЖК України, вбачається, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На момент розгляду справи відповідачі по справі не є членами сім»ї власника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved