Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

13 серпня 2014 року до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою звернулася уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Н.А. Соловйова. Позивач, в обґрунтування позовних вимог, вказав, що 18 березня 2008 року Акціонерний комерційний банк «Форум (Публічне акціонерне товариство «Банк Форум») та [PERSON] уклали кредитний договір. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 410 000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік в строк до 16 березня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк Форум» [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати в повному обсязі перед позивачем за виконання [PERSON] умов укладеного договору. [PERSON] умов договору належним чином не виконує, станом на 17 липня 2014 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 294 759 грн. 61 коп. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання обов'язків щодо своєчасного погашення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В судовому засіданні представник ПАТ «Банк Форум», Джумеля Надія Григорівна, яка діє на підставі довіреності, уточнила позовні вимоги, надавши суду заяву про уточнення розміру позовних вимог в якій зазначає, що відповідачем [PERSON] за період з дати подання позову до 25 вересня 2014 року добровільно частково погашено заборгованість за кредитним договором, а тому, з урахуванням цього, з відповідачів необхідно стягнути 265 735 грн. 87 коп., також позивачем змінено розмір пені з 10 031,24 грн. до 60 447,82 грн. в зв'язку з її обчисленням відповідно до умов договору. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» визнав частково. Заперечував проти стягнення з нього пені обчисленої відповідно до уточненої позовної заяви в розмірі 60 447,82 грн. із розрахунку 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Також виразив готовність сплачувати чергові платежі згідно умов договору. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.39) Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного у м. Миргород кредитного договору № 0021/08/25 CL від 18.03.2008 року [PERSON] отримав у строковий кредит від Позивача 410 000,00 грн. на умовах строковості до 16 березня 2018 року (а.с.9). Того ж дня, сторонами, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір поруки № 0021/08/25-CL/S-2 (а.с.14), згідно якого [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, та у разі невиконання ним зобов'язань за договором відповідає перед банком як солідарний боржник (п. 3.1 Договору поруки). 17 вересня 2010 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до вищевказаного кредитного договору, в якому сторонами було уточнено деякі його умови, а саме деталізовано порядок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.13). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктами 2.3-2.6 Кредитного Договору [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування на відкритий йому позичковий рахунок та сплату процентів за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язань за договором належним чином не виконує, а тому згідно пункту 3.2.2. Кредитного договору, яким передбачено, що у разі невиконання [PERSON] умов договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3. договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом [PERSON] письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги Позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно. З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п. 5.3 Кредитного договору та п.2.3 Договору поруки позивач повідомив відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, направивши на їх адреси Вимогу №175/3.7./3000 від 02.04.2014 року (а.с.22), яка була отримана відповідачами 05.04.2014 року (а.с.24) але заборгованість перед позивачем погашена не була. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 25.09.2014 р. [PERSON] за порушення кредитних зобов'язань нарахована пеня із розрахунку 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення в розмірі 60 447,82 грн. При задоволенні позовної заяви в частині розміру пені, який був уточнений позивачем та складає 60 447,82 грн. суд виходив з наступного. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань визначено що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Проте вказана норма не може бути застосована судом до спірних правовідносин оскільки преамбулою вказаного закону визначено вичерпне коло осіб на яких розповсюджується дія закону. Суб'єктами правовідносин які регулює вказаний Закон та зокрема ст.3 цього Закону є «підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності». Як вбачається з вищевказаного, фізичні особи не є суб'єктом правовідносин, що регулюються Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», а тому розмір пені визначений позивачем відповідає вимогам Цивільного кодексу України та умовам договору. Згідно ст. 8 ЗУ „Про іпотеку" та відповідно п.п.3.3.7 Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний протягом дії договору страхувати за власний рахунок Предмет іпотеки в повному обсязі від всіх видів ризику на користь банку. Строк дії добровільного страхування майна фізичних та юридичних осіб №0002873 від 29.02.2012 року закінчився - 28.02.2013 р. Договір страхування [PERSON] на новий строк не укладався. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 цього Договору, а саме не страхування предмета застави на строк дії кредитного договору, банком були застосовані до [PERSON] штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі - 5 000,00 грн. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 25.09.2014 року має заборгованість - 265 735,87 грн., яка складається з наступного: - 193 944,09 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 10 298,08 грн.; - 6 343,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, в тому числі прострочена 3 629,93 грн.; - 48 033,90 грн. - пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту; - 12 413,91 грн. - пеня нарахована за несвоєчасну сплату процентів; - 5 000 грн. - штраф за не проведення страхування предмету іпотеки на користь Банку Умови Договору Відповідачем порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 43). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість у сумі 265 735,87 грн., у зв'язку з порушенням ними умов договору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідачів необхідно солідарно стягнути 1328,67 грн. судового збору на користь держави. Враховуючи вищевикладене

Outcome: approved