Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] звернулася [PERSON] про зміру розміру аліментів на утримання дитини. В огрунтування позову зазначила, що з 04.11.2010 року Гощанським районним судом Рівненської області було розірвано шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] Від даного шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Вказала, що за рішенням Гощанського районного суду Рівненської області у справі № 2-132/2009 від 12.02.2009 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Добровільно ніякої допомоги відповідач не надає. У своїй позовній заяві зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, такий належний рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зазначила, що розмір встановлених судом аліментів нині є недостатнім для забезпечення дитини в повному обсязі. З даної причини та у зв'язку зі змінами у законодавстві вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом та у відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути змінено за позовом одержувача чи платника аліментів в разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вказала, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1800 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з правовою оцінкою обставин, яка надана [PERSON] він не погоджується повністю. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх безпідставними, незаконними, необґрунтованими та недоведеними. Зазначив, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Вважає, що підставою звернення до суду та предметом доказування у такій категорії справ є - зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів, дітей на утримання яких такі аліменти стягненні, та інші випадки, передбачені Сімейним Кодексом України. Вказав, що про зміну свого матеріального стану з часу ухвалення Гощанським районним судом Рівненської області рішення суду від 12 лютого 2009 року позивачка у своєму позові нічого не вказує, та про його погіршення також не згадує, доказів щодо підтвердження таких обставин не зазначає та не надає, на зміни у стані свого здоров'я позивачка також не посилається.Позивачка вказує виключно на зміну чинного законодавства та збільшення мінімального розміру аліментів на законодавчому рівні. Зазначив, що зміна законодавства не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Вказав, що з часу ухвалення Гощанським районним судом Рівненської області рішення суду від 12 лютого 2009 року змінилися обставини, що мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів стосовно нього, зокрема, те, що на його утриманні є дружина [PERSON], 1991 року народження та двоє малолітніх дітей - син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. На даний час він не працює. Жодні державні соціальні допомоги для їхньої сім'ї з [PERSON] не призначалися та ними не отримувалися. Вважає, що розмір аліментів визначений [PERSON], як 1800 грн. на місяць, буде надто обтяжливим, та фактично буде порушувати права його дітей від іншого шлюбу на належне утримання. Просив в позові [PERSON] до нього про зміну розміру аліментів відмовити повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі вказані батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області № 2-457/2010 від 04.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.5). Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 12.02.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 100 грн. щомісячно починаючи з 24.11.2008 року до її повноліття (а.с.6). Відповідно до довідки Корецької міської ради № 03-08/476 від 23.05.2018 року [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] з неповнолітньою дитиною [PERSON] [INFO] з 2015 року по даний час, зареєстрована в с.Бабин Гощанського району ( а.с.7). Відповідно до довідки Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 1027 від 21.05.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстрована дочка [PERSON] [INFO] ( а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 05.01.2017 року року був укладний шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище «[PERSON]» ( а.с.9). З довідки Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області сім'я [PERSON] складається з : [PERSON] 1991 р.н.-дружина, [PERSON] 2012 р.н.- син, [PERSON] 2016 р.н. - дочка (а.с.21). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення № 1467 від 31.07.2018 року виданій [PERSON] про те, що вона не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Острозької РДА та їй ніяких державних соціальних допомог не призначалось ( а.с.22). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 04.09.2011 року року був укладний шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 3, зареєстрований Сіянцівською сільською радою Острозького району Рівненської області ( а.с.23). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]( а.с.24). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON]( а.с.25). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей. На думку суду, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів є одним з тих випадків, які передбачені ст.192 СК України як підстава для звернення до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв'язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2009 році розмір аліментів в сумі 100 грн., щомісячно, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком до шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1492 гривень; з 01.07.2018 року - 1559 гривень; з 01 грудня - 1626 гривень. Згідно з даним Законом для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01.01.2018 - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 972 гривень на місяць. Зі змісту наведених законодавчих приписів, слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], рішенням суду від 12.02.2009 з батька дитини - [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх дочки в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 24.11.2008 року до повноліття дитини. Як вказано в позовній заяві та підтверджено у судовому засіданні, витрати на утримання дочки зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. Звертаючись до суду, в обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що погіршилося її матеріальне становище, дитина потребує більших матеріальних витрат ні ж ті, що передбачалися раніше, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому дана обставина є підставою для зміни стягнення аліментів. В судовому засіданні на час розгляду справи в суді відповідачем були надані суду відомостей про те, що 04.09.2011 року ним був укладений шлюб з [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище « [PERSON]», від якого вони мають двох неповнолітніх дітей, зокрема [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та які знаходять на повному його утриманні. Крім того було встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, державних соціальних допомог для їхньої сім'ї з [PERSON] не призначалися та ними не отримувалися. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що позивачем не надано жодного доказу зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров'я позивача чи відповідача, в тому числі доказів того, що відповідач працевлаштований. Встановлено, що малолітня донька сторін проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні. Після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе позивачка на утримання доньки значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Тому суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково змінивши розмір аліментів які просить стягувати [PERSON] до 1000 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що не буде надто обтяжливим, та фактично не буде порушувати права малолітніх дітей відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З огляду на викладене, зокрема, на те, що законодавчо визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дітей, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial