Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Заступник прокурора Фрунзенського району м. Харкова пред'явив позов в інтересах Державного навчального закладу «Харківський професійний ліцей будівельних технологій»про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що балансі Навчального закладу перебуває гуртожиток, який розташований за адресою: [ADDRESS], приміщення якого складаються, в тому числі, з 71 житлової кімнати, 213 койко-місць, які повинні утримуватися та надаватися для проживання та розміщення учнів, слухачів та співробітників навчального закладу. В гуртожитку зареєстрований [PERSON], який ні не є учнем, слухачем або випускником навчального закладу, ніколи не перебував в трудових відносинах з навчальним закладом. Адміністрація навчального закладу погодження на реєстрацію відповідача у гуртожитку не надавала, не надавався спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у гуртожиток, отже реєстрація місця проживання [PERSON] в гуртожитку є безпідставною та незаконною Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Представник позивача Міністерства освіти і науки України просив слухати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в гуртожитку, то він сповіщалися через адміністрацію гуртожитку, якою був складений акт про неможливість вручення повістки. Третя особа Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС Харківської області в судове засіданні не з'явився, про день і час слухання справи повідомленій належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали по справі, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що Державний навчальний заклад «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» (далі - Навчальний заклад) є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня з правами юридичної особи. Фінансування Навчального закладу здійснюється на нормативній основі за рахунок державного бюджету або місцевого бюджету. Основні засоби і майно, що рахується на балансі Навчального закладу, є державною власністю і передано Навчальному закладу в оперативне управління. Так, на балансі Навчального закладу перебуває гуртожиток, який розташований за адресою: [ADDRESS] приміщення якого складаються, в тому числі, з 71 житлової кімнати, 213 койко-місць, які повинні утримуватися та надаватися для проживання та розміщення учнів, слухачів та співробітників Навчального закладу. За даними адміністрації Навчального закладу 06.02.2014 року [PERSON] зареєстрований Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за адресою гуртожитку, про що свідчить заява №606 від 06.02.2014 року про реєстрацію місця проживання, адресована начальнику Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, та картка реєстрації особи (форма А). Згідно інформації навчального закладу від 13.05.2015 року, відповідач не є учнем, слухачем або випускником навчального закладу, ніколи не перебувала у трудових відносинах з Навчальним закладом. Крім цього, відповідач ніколи не проживав та не проживає у гуртожитку, оплату за проживання не здійснює, підстав для його реєстрації за адресою гуртожитку немає. Положенням про учнівський гуртожиток, затвердженого директором навчального закладу та погодженого профспілковим комітетом 23.22.2012 року, визначено порядок надання житлової площі й проживання в гуртожитку, користування ним та його утримання. Так, розподіл місць у гуртожитку та заселення учнів проводиться за рішенням директора ліцею на підставі поданих заяв та поданням майстра виробничого навчання закріпленої групи та оголошується в наказі по навчальному закладі Місця для розміщення у гуртожитку працівникам освіти та іншим громадянам визначаються рішенням директора і профспілкового комітету, за наявності відповідної заяви та листа підприємства, установи, організації. " Встановлено, що відповідного рішення адміністрацією навчального закладу та профспілкового комітету про надання відповідачу житлової площі не приймалося, ордер на право зайняття житлової площі не видавався, отже реєстрація відповідача в гуртожитку є незаконною та безпідставною. Відповідно до п. 2.6. вищезазначеного Положення про гуртожиток, при відрахуванні з ліцею (в т.ч. після його закінчення), мешканці звільняють гуртожиток протягом 24 годин від дня видання відповідного наказу. Відповідно до вимог ст.127 ЖК для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Частина 2 ст.128 ЖК наголошує, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Статтею 129 ЖК передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Крім того, згідно з ч.І, ст.2, ст,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до п.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України №1077 від 22.11.2012, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення у день подання особою документів. Як вбачається з вищевикладеного, адміністрація навчального закладу погодження на реєстрацію відповідача у гуртожитку не надавала, отже реєстрація місця проживання [PERSON] в гуртожитку є безпідставною та незаконною. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Встановлено, що відповідач [PERSON] в гуртожитку навчального закладу не проживає. Таким чином, [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки рішенням суду про визнанні особи такий, що втратила право користування жилим приміщеним є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зняття з реєстрації. Відповідно до статті 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial