Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

15 грудня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадщину за заповітом та законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в обсяг якої входять земельні ділянки, а позивач є спадкоємцем після померлої, у зв'язку із чим він звернувся до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в оформленні права власності на земельні ділянки, так як оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, видані померлій [PERSON] втрачені, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.44) [PERSON] померла [INFO]. Померла [PERSON] мала у власності земельні ділянки площею: 3.3688 га, 4,2307 га, 0,5664 га, 4,2307 га, 0,5664 га, які були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, право на які підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки [NUMBER] (а.с.15), [NUMBER] (а.с.16) та [NUMBER] (а.с.17), витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.23-37). Крім того, витягами з технічної документації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки від 06 серпня 2015 за № М-1223/0-1235/6-15, від 05 серпня 2015 року за № М-1222/0-1231/6-15, за № М-1221/0-1232/6-15, за № М-1217/0-1234/6-15, за № М-1220/0-1233/6-15 (а.с.18-22) підтверджується вартість вказаних земельних ділянок. Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори (а.с.67) та приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П. (а.с.65), спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Державні акти на право власності, що підтверджували право померлої [PERSON] на земельні ділянки, були втрачені, що підтверджується оголошенням в газеті „Голос Присеймів"я" від 22 серпня 2015 року (а.с.12). Відповідно до довідки Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області за № 9913 від 23 вересня 2015 року (а.с.14), втрачені акти на право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] до Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області не надходили. Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельні ділянки, що підтверджується листом приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П. від 24 грудня 2015 року за № 880/01-16 (а.с.53), оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки. З встановленого випливають наступні висновки. Положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту „г" статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набув його після смерті [PERSON] Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А стаття 392 ЦК дозволяє визнавати право власності у разі відсутності документа, що його засвідчує. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої [INFO] [PERSON], але оформити своє право на спірні земельні ділянки не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved