Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

позивач звернувся до [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9514,80 гривень, моральної шкоди в розмірі 20000 гривень та судових витрат у справі, включаючи витрати на проведення експертизи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником [ADDRESS]. 11.07.2013 р. о 18 год. 40 хв. сталось залиття його квартири, причиною якого була несправність сантехнічного обладнання в санвузлі кв.140, яка знаходиться поверхом вище. Позивач посилається на те, що внаслідок залиття йому була завдана матеріальна шкода, яка відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи становить 9514,80 гривень, що становить вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів. Крім того, в обґрунтування позову позивач зазначає, що внаслідок залиття квартири і пошкодження майна, яке належить йому на праві власності він зазнав переживань та страждань, відповідач добровільно відмовляється відшкодувати збитки, хвилювання з приводу необхідності відновлення майна створюють дискомфорт та нервове напруження. Моральну шкоду позивач оцінює в 20000 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок залиття квартири позивача через несправність сантехнічного обладнання в квартирі відповідача була пошкоджена натяжна стеля в квартирі, яка потребує відновлювального ремонту. Оскільки залиття квартири сталось з вини відповідача, посилаючись на положення ст..1166, 1167 ЦК України представник позивача просить стягнути з відповідача матеріальну і моральну шкоду, що завдана внаслідок пошкодження майна, що належить йому на праві власності. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що матеріали справи не містять доказів, що пошкодження натяжної стелі в кімнаті [ADDRESS] сталось внаслідок залиття, яке відбулось 11.07.2013 р. Акт про залиття був складений лише в квітні 2014 р. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи причини залиття встановити не виявилось можливим. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником [ADDRESS] 11.07.2013 р. сталось залиття квартири [ADDRESS]. 08.04.2014 р. комісією експлуатуючої організації ТОВ «Сучасний дім 1» був складений акт про те, що 13.02.2014 р. до Товариства звернувся мешканець квартири [ADDRESS] з заявою про те, що 11.07.2013 р. о 18.40 год трапилось залиття з кв.140. Заявка на диспетчерську службу надійшла о 19.00 год і слюсарем сантехніком встановлено, що причиною залиття є пошкодження запресованого кутника в маленькому санвузлі кв.140. На момент обстеження 11.02.2014 р. комісія встановила, що в [ADDRESS] на натяжній стелі видні сліди залиття. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між винними діями та наслідками, що настали. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачем в якості доказу на підтвердження вини відповідача у залитті квартири та розміру матеріального збитку наданий висновок експерта № 6890\\15-43 від 13.082015 р. за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого при візуально-інструментальному обстеженні квартири № [ADDRESS] встановлено: в кімнаті 4 площею 16,5 кв.м. виявлена деформація та провисання полотна натяжної стелі, термін, темно-брунатні та рожеві плями на зовнішній та внутрішній поверхні полотна натяжної стелі темно-брунатні плями на поверхні металевих кріплень натяжної стелі. Встановити за даними візуально-інструментального обстеження, коли виникли вище зазначені пошкодження, 11.07.2013 р. чи в інший час не вбачається можливим в зв»язку з відсутністю методики. Санітарно-технічне обладнання в [ADDRESS] на час проведення обстеження знаходилось в справному стані. В зв»язку з чим встановити причини залиття квартири 136 не виявилось можливим. Крім того, згідно з даним висновком розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири [ADDRESS] дорівнює вартості ремонтно-будівельних робіт, що становить 6402 гривні та вартості будівельних матеріалів, необхідних для усунення пошкоджень в розмірі 3112,80 гривень. Законодавець покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З боку позивача суду не надано доказів, що пошкодження натяжної стелі в кімнаті площею 16,5 кв.м., виявлені при проведенні судової будівельно-технічної експертизи виникли внаслідок залиття, що сталось 11.07.2013 р. Акт, складений 08.04.2014 р. комісією експлуатуючої організації ТОВ «Сучасний дім 1», на думку суду, не є належним доказом на підтвердження факту залиття, що сталось 11.07.2013 р. та настання наслідків у вигляді пошкодження натяжної стелі в кімнаті площею 16, 5 кв.м., оскільки він складений зі слів позивача, через тривалий період часу після настання залиття, без огляду квартири [ADDRESS] та не містить відомостей про виявлені пошкодження та їх обсяг, а лише зазначено, про виявлені пошкодження натяжної стелі без визначення приміщень, де виявлені такі пошкодження. Представник відповідача не заперечував факт залиття кв.[ADDRESS], що сталось 11.07.2013 р., однак заперечував, що пошкодження натяжної стелі в кімнаті стались не внаслідок зазначеного залиття, оскільки такі докази відсутні. Представник позивача вважав достатніми докази наявні в матеріалах справи для вирішення спору по суті, не зважаючи на те, що судом всім учасникам процесу були роз»яснені їх права і обов»язки щодо доказування тих обставин, на які вони посилаються під час звернення до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття кв.136, що сталось 13.07.2013 р. не підлягають задоволенню в зв»язку з недоведеність причинно-наслідкового зв»язку між залиттям і пошкодження натяжної стелі в кімнаті площею 16.5, що знаходиться в квартирі позивача, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, звертаючись до суду позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, яка полягає у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для вирішення питання про відшкодування шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичв; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню в зв»язку з недоведеністю причинно-наслідкового зв»язку між залиттям, що сталось 13.07.2013 р., та наслідками, що настали. З огляду на вищевикладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і недоведеними належними доказами у справі, в зв»язку з чим позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і не вбачає підстав для відшкодування судових витрат у справі, понесених позивачем при зверненні до суду, в зв»язку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, суд вважає, що є необґрунтованими вимоги позивача про відшкодування відповідачем витрат, понесених на проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки зазначена експертиза не призначалась судом у даному судовому провадженні, а тому витрати, понесені позивачем на її проведення, не можуть бути покладені на відповідача у даній справі, оскільки не є судовими витратами, понесеними позивачем в даному судовому провадженні.

Outcome: dismissed