Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме заповіту, складеного 9 жовтня 1986 року [PERSON], та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 червня 1989 року на ім'я [PERSON]. Заява обґрунтована наступним. При народженні заявника (1976 рік) батьки дали їй ім'я [PERSON], однак працівниками сільської ради у свідоцтво про народження її ім'я було помилково записано як [PERSON]. У 1999 році заявникові було повторно видано свідоцтво про її народження, де її ім'я було записано вже як [PERSON]. За життя дід заявника склав заповіт у якому вказане її неправильне ім'я [PERSON] і таке ім'я було записане у свідоцтві про право на спадщину. У зв'язку з цим представник заявника звернувся до Житомирської державної нотаріальної контори з метою внесення виправлень у свідоцтво про право на спадщину на яку отримала відповідь про неможливість вчинення таких дій, з огляду на ліквідацію нотаріальної контори, яка видала вказане свідоцтво. Таким чином, задля реалізації спадкових прав, заявник вказує, що вимушена звернутись до суду, оскільки інших шляхом встановити факт належності їй правовстановлюючих документів неможливо. У судове засідання сторони не з'явились, проте надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника заяву підтримала та просила задовольнити. Представник нотаріальної контори при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - сільської ради у судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про його проведення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності її учасників, адже матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні її фактичні обставини. Відповідно до паспорта громадянина України заявник - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 1 листопада 1976 року (а.с.13) [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] Згідно іншого свідоцтва про народження (повторного) серії "[NUMBER] виданого 27 травня 1999 року (а.с.14) [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є також особи з іменами, які вказані у вищевказаному свідоцтві про народження від 1 листопада 1976 року. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.10) [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [INFO] народилась [PERSON] (а.с.12). 9 жовтня 1986 року [PERSON] склав заповіт, яким, зокрема, заповів онуці [PERSON] житловий будинок (а.с.6) на підставі якого 19 червня 1989 року на ім'я останньої Третьою житомирською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.8). 7 серпня 1993 року [PERSON] уклала шлюб внаслідок чого її прізвище змінилось на "[PERSON]" (а.с.15). Процесуальним законом передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи достатність та взаємний зв'язок досліджених у даній справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення заяви, адже, як встановлено у ході розгляду справи заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані і невстановлення такого факту обмежує її спадкові права. Також, суд бере до уваги і те, що іншим шляхом встановити дані факти, як тільки звернення до суду, не представляється можливим. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved