Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач 16.02.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №CHL-0BC/008/2006 від 09.10.2006 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 9\~828,75 доларів США, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення суду; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. В обгрунтування в позові вказано, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір від 09.10.2006 року. Проте, внаслідок порушення умов кредитного договору, а саме несплати платежів згідно графіку, у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 27.08.2015 року складала 9\~828,75 доларів США, з яких 9\~045,86 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 782,89 доларів США заборгованість по нарахованим відсоткам. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість у солідарному порядку, посилаючись на те, що 09.10.2006 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-0BC/008/2006, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником зобовязань перед кредитором в повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу в заочному порядку, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 21.02.2018 року не зявилась, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатись правничою допомогою. В судові засідання 26.05.2016 року, 21.03.2017 року, 18.10.2017 року відповідачі та їх представники не з"явились, про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В судовому засіданні 29.09.2016 року, 19.06.2017 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відкласти розгляд справи для врегулювання спору в добровільному порядку, в судове засідання 21.03.2017 року представник відповідача [PERSON] не з"явилась в зв"язку з участю в іншому судовому засіданні. 17.10.2017 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи для вирішення питання про часткове погашення заборгованості по кредиту . Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, враховуючи, що відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] неодноразово подавали до суду клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому будь яких заперечень на позовну заяву не подано, про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] була повідомлена належним чином, про що свідчить заява останньої від 21.02.2018 року, з огляду на строки розгляду цивільних справ, встановлені ЦПК України, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи, а тому проводить розгляд справи в заочному порядку, про що не заперечує представиник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 09.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «[PERSON] Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №CHL-0BC/008/2006. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 70000,00 доларів США, строком до 09.10.2016 року та позичальник зобовязався прийняти кредит та належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту банку, сплатити плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, визначені у цьому договорі. Умовами договору передбачена відповідальність позичальника, а саме за порушення взятих на себе зобовязань стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у визначені договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожен день прострочки. 09.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «[PERSON] банк Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-0BC/008/2006. За умовами договору поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором №CHL-0BC/008/2006 від 09.10.2006 року, в повному обсязі таких зобовязань. Як вбачається з ст. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «ОТП [PERSON]», останнє є правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку «[PERSON] Україна». 25.09.2015 року, у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ «ОТП [PERSON]» направлено [PERSON] та [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №CHL-0BC/008/2006 від 09.10.2006 року у розмірі 90828,75 грн. протягом 30 днів з дати одержання цієї вимоги. Проте, [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконано належним чином, заборгованість за кредитним договором не погашено. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання це як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтями 553, 554 ЦК України визначено поняття договору поруки. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підтвердження виникнення заборгованості відповідачів за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості. Зі змісту розрахунку вбачається, що загальна заборгованість за кредитним договором станом на 27.08.2015 року становить 9\~828,75 доларів США та складається із: - заборгованості кредитом 9\~045,86 доларів США, - заборгованості за відсотками 782,89 доларів США. Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземні валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Національним банком України\~на 21.02.2018 року\~встановлено офіційний курс долару США 27,07 грн. З урахуванням викладеного, оскільки сторони зобовязані належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, але відповідач [PERSON] порушила умови договору, наслідком чого стало утворення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ОТП [PERSON]» до [PERSON] та стягує заборгованість у розмірі 9\~828,75 доларів США (що еквівалентно 266\~064,26 грн. по курсу НБУ станом на 21.02.2018 року), з них заборгованость за кредитом 9\~045,86 доларів США (що еквівалентно 244\~871,43 грн. по курсу НБУ станом на 21.02.2018 року ), заборгованість за відсотками 782,89 доларів США (що еквівалентно 21\~192,83 грн. по курсу НБУ станом на 21.02.2018 року). На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. З урахуванням суми сплаченого позивачем судового збору та пропорційно до суми задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3158,82 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 832,14 грн.

Outcome: approved