overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 квітня 2014 року у відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 443. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем у них є малолітній син [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем не склався. На даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони за викликом у судове засідання не з"явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Також зазначає, що після розірвання шлюбу вона бажає змінити своє прізвище на те, яке в неї було до реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач [PERSON] за викликом в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 липня 2003 року в Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 736. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2005 року її чоловік поїхав працевлаштовуватись до м. Києва і з того часу вона його не бачила. На підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 30 березня 2006 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. На даний час відповідач так і не з'явився, ніяких звісток про місце його перебування немає, доказів того, що він помер теж немає. Тому вона вирішила розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу вона не бажає змінювати своє прізвище на те, яке в неї було до реєстрації шлюбу. Позивачка та її представник за викликом в судове засідання не з"явились і подали до суду письмову заяву я якій підтримують позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] за викликом в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки у справі, а тому шлюб між позивачкою та відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 липня 2011 року в відділі РАЦС Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №265, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, від шлюбу з відповідачем у них є малолітня дочка [PERSON]. Шлюб з відповідачем не склався через їх несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. З приводу цього між ними часто виникали сварки, що негативно відображається на психічне здоров"я її та їх малолітньої дитини. З вересня місяця 2013 року вона з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В даний час відповідач проживає з іншою жінкою, що робить неможливим їх спільне проживання. В даний час їх дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини. Тому відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дочки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею у позовній заяві вимоги і просила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки їх подальше спільне проживання неможливе. Після розірвання шлюбу вона не бажає змінювати своє прізвище. Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю і пояснив, що він згоден на розірвання шлюбу з позивачкою та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини, а тому їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, оскільки дочка сторін проживає з позивачкою у справі і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з вуличного комітету №2 Ніжинського міськвиконкому від 4 травня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 03.10.1987 року між нею та [PERSON] в відділі ЗАГС Золочівського райвиконкому Львівської області був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис № 166. Від шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітні. Сімейне життя не склалося, стосунки їх неприязні, відповідач підтримує відносини в Києві з іншою жінкою . З 02.01.2014 року відповідач покинув їхню квартиру і з того часу більше не повертався. З того часу вони не спілкуються, не цікаляться одне одним, ніхто з них не проявляє ініціативи на збереження шлюбу, тобто фактично шлюб розпався вже більше двох з половиною років тому. Позивач в судове засідання не з"явився, подала в суд заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву в якій вказує, що позов визнає, погоджується на розірвання шлюбу, справу просить слухати у його відсутності. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб03.10.1987 року в відділі ЗАГС Золочівського райвиконкому Львівської області, про що зроблено актовий запис №166. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не проживають як сім"я з січня 2014 р., близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача та відповідача продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, зазначила, що 07.11.2003 року вона вдруге одружилася з відповідачем . Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через зловживання спиртними напоями у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти . Зарплату додому відповідач не приносив, а як правило пропивав. В кінці травня 2015 р. відповідач пішов з дому та більше не повертався, про матеріальне становище сім"ї не дбає, присуджених аліментів не виплачує. Сім»я їх розпалася остаточно, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову просила задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відстності. Вимоги позову визнав. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім»я сторін розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду зазначила, що 14.02 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, перестав утримувати сім"ю. Через це у них виникали сварки, скандали, одного разу підняв на неї руку. Це все призвело до того, що з серпня 2014 року вони проживають окремо, подружніх відносин н6е підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім»я їх розпалася та примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала при цьому заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Вимоги позову не заперечив.. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. В раховуючи наведене, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~ \~ В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 02.07.2013 року між нею та відповідачем \~був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилися син [PERSON],[INFO] та син [PERSON], [INFO], якого відповідач усиновив. Їх сім»я розпалась з вини чоловіка, який вчиняє скандали, конфлікти, насильсьво щодо неї. Внаслідок цього, з травня 2016 року вони стали проживати окремо. Вважає, що сім»я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, подружніх відносин вони не підтримують, стали чужими людьми. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши при цьому заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви не заперечив. \~\~\~\~\~\~\~ Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, \~що сторони по справі проживають окремо, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 04.07.2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вважає, що сім»я їх розпалася, з вини чоловіка, який нехтує сімейними цінностями,відносинами. У неї з відповідачем різні характери, різні погляди на сім"ю, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, подружніх відносин вони не підтримують, стали чужими людьми. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши при цьому заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви не заперечив. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі пблизьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розрванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 17.07.2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Їх сім»я розпалась з вини чоловіка, який не приділяє належної уваги сім"ї, вчиняє скандали, конфлікти, вчиняє насильство. Внаслідок цього, з січня 2016 року вони стали проживати окремо. Вважає, що сім»я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, подружніх відносин вони не підтримують, стали чужими людьми. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши при цьому заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви не заперечив. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розрванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 20.07.2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Їх сім»я розпалась через відсутність між ними взаєморозуміння, внаслідок цього у них виникають скандали, конфлікти, при яких відповідач її ображає, принижує. Відповідач матеріально сім"ю не утримує, вихованням дитини не займається. Вважає, що сім»я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, подружніх відносин вони не підтримують, стали чужими людьми. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши при цьому заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви не заперечив. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розрванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві , зазначила, що з 05.10.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, через що в них часто виникали скварки та конфлікти. Відповідач протягом спільного життя часто зловживав спиртними напоями , піднімав на неї руку. Внаслідок цього вона втратила до відповідача почуття любові і не бажає надалі перебувати з ним у шлюбі. Усі намагання зберегти сім"ю ні до чого не призвели. Хоча вони і проживають разом, однак подружніх відносин не підтримують близько 6 місяців. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив, щоб суд шлюб їх розірвав. \~ \~ Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають разом, однак подружніх відносин не підтримують понад 6 місяців, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, під час наданого судом терміну для примирення, сторони не примирилися. Позивач та відповідач згідно поданих ними заяв, наполягають на розірванні шлюбу, їх поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved