Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 29.09.2001 року по 12.08.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] року народився син [PERSON], який мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивач вдруге уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Відповідач отримала рішення суду про виїзд дитини за кордон без дозволу батька. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, станом здоров'я дитини не цікавиться, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, тому просить позовні вимоги задовольнити. У подальшому позивач доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на кристь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], щомісячо, почитаючи з дня пред'явлення позову і до досягнння [PERSON] повнолітя в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволені, проти ухвалення зачоного рішення не заперечували. Зазначивши що відповідач не займається вихованням дитини, не спілкується із сином. Дитина вважає своїм батьком відчима. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи було повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення у пресі - газета "Урядовий кур'єр" № 207 від 06.11.2015 року , про причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Свідок [PERSON] зазначила, що востаннє відповідача бачила у березні 2007 року, зараз у позивача інша сім'я, вихованням дитини займається позивач. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що рідного батька свого вихованця [PERSON] не знає, на всі батьківськи збори приходить відчим. Дитиною займається його мати та відчим. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 26.04.2002 року. Батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12.08.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. 05 лютого 2010 року позивач уклал шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідно сідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 07.07.2015 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно довідки №1/2 від 12.08.2015 виданої Житлово-будівельним кооперативом «Бригантина», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], до складу сім'ї якої входять: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] р.н: . Висновком органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації від 23.09.2015 року №05-830-13 встановлено, що [PERSON] не з'явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини Жовтневої районної адміністрації, яке відбулося 12.08.2015 та 16.09.2015. В матеріалах справи відсутній вичерпний обсяг документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов'язків або його участь у вихованні малолітньої дитини. Вважає доцільним залишити на розсуд суду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] склав заяву, у якій зазначив, що є учнем 7-го класу, свого рідного батька не пам'ятає, бачив його коли ходив у дітсадок, але ого не вважає батьком. Батька звуть [PERSON], який разом з мамою водить його до школи, на заннятя з тенісу, та англійської мови. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, при цьому вона не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як роз'яснено п. п. 15, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З урахуванням вказаного суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 26.08.2015 і до повноліття дитини. Таким чином, судом встановлений факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, таке ставлення відповідача є неприпустимим, суперечить моральним засадам суспільства, що підтверджується зібраними по справі доказами, та є достатнім для вжиття судом крайнього заходу впливу на відповідача [PERSON], а саме до позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved