Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 20 серпня 1997 року уклав шлюб з [PERSON] Спільних дітей від шлюбу вони не мали. 05 січня 2011 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Веселе, вул.Сонячна, 90 (колишня вулиця Жовтнева, 70). Спадщину після смерті дружини він прийняв, оскільки був зареєстрований та мешкав в будинку, який розташований на зазначеній земельній ділянці. Після смерті дружини він звернувся до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, але нотаріус відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка земельної ділянки, належна його дружині, не була зареєстрована у встановленому законом порядку. Тому просив припинити право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] 19 жовтня 2000 року за реєстровим №2-2165, [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка, розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Веселе, вул.Жовтня, 70, площею 0,25, яка розміщена на землях, які відносяться до відання Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області (а.с.19-21). Як вбачається з довідки №670 від 13.10.2009 року рішенням XVII сесії виконкому Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області ХХІІІ скликання від 15 січня 2001 року була змінена нумерація будинків по вулиці Жовтневій у с.Веселе і номер земельної ділянки 70 був змінений на номер 90 (а.с.22). Рішенням IV сесії виконкому Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області VII скликання від 25 лютого 2016 року вулиця Жовтнева у с.Веселе була переіменована на вулицю Сонячну (а.с.24). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 05 січня 2011 року (а.с.18). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, виданим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округа Харківської області [PERSON] 25 липня 2012 року за реєстровим №2733, позивач після смерті дружини прийняв спадщину у вигляді 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Веселе, вул.Сонячна, 90 (колишня вулиця Жовтнева, 70) (а.с.12). 09 червня 2016 року позивач звернувся до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав на 1/2 частку земельної ділянки №90 по вулиці Сонячній у с.Веселе Харківського району Харківської області. Але нотаріус своєю постановою від 09 червня 2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки зазначена частка земельної ділянки, не була зареєстрована у встановленому законом порядку (а.с.28). Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що [PERSON], будучи на час смерті спадкодавця - [PERSON], зареєстрованим у житловому будинку, який розташований на спірній земельній ділянці та мешкаючи в ньому, фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, крім того, позивачем було отримано свідоцтво про право на частку спадкового майна, яке залишилось після смерті дружини. У той же час, суд зазначає, що зі смерттю фізичної особи припиняються усі її права та обов"язки, а тому визнати за [PERSON], яка померла 05 січня 2011 року, право власності на земельну ділянку не є можливим. За таких обставин, а також враховуючи те, що прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться, суд вважає за можливе задовольнити позов частково і визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після смерті дружини, припинивши право спільної сумісної власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст.1216, 1217, 1218, 1235, 1236 ЦК України (в редакції 2004 року),

Outcome: partial