Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

24.02.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 30.06.2016 року померла його мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 952367, виданим 06 липня 2016 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області (актовий запис №45). Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,670га (кадастровий номер 1421555300:03:000:0074), яка роташована на землях Благодатненської селищної ради, та належала покійній згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20 травня 2010 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1233, додатком до якого є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії ЯГ №741351, виданий 05 серпня 2008 року Волноваською райдержадміністрацією Донецької області. Окрім позивача спадкоємців у померлої немає. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, коли він звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом йому було відмовлено з підстав того, що у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402360362017 від 31.01.2017 року право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за його бабусею, [PERSON], та запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. На звернення позивача за розясненями до відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Донецької області отримано відповідь, що у 2013 році в Мінюсті помилково було зареєстровано право на оренду земельної ділянки, а також відкрита в Національній Кадастровій Системі (НКС) Поземельна книга в розділі «Оренда», між ПрАТ «Екопрод» та гр.[PERSON], замість ПрАТ «Екопрод» та гр.[PERSON]. На підставі вказаної помилки станом на 03.02.2017 року в НКС власником земельної ділянки (кадастровий номер 1421555300:03:000:0074) продовжує вважатись гр.[PERSON]. А згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення земельного кадастру, внесення змін в Поземельну книгу після оформлення права в Мінюсті не можливо. Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права. Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідач, Благодатненська селищна рада, надав заяву про розгяд справи без його участі, позов визнав. Третя особа, відділ Держгеокадастру у Волноваському районі Донецької області у судове засідання не з"явились про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 952367, виданого 06 липня 2016 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області 30.06.2016 року померла [PERSON] (актовий запис №45) (а.с. 7 ). З копій свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 20 травня 2010 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1233, додатком до якого є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії ЯГ №741351, виданий 05 серпня 2008 року Волноваським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №882 від 15.10.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №010815000077 та договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Екопрод» вбачається, що померла [PERSON], дійсно є власником земельної ділянки площею 5,670га (кадастровий №1421555300:03:000:0074), яка розташована на землях Благодатненської селищної ради (а.с. 9). ). Відповідно свідоцтва про народження серії VІ-НО №267394 позивач, [PERSON], дійсно є рідним сином померлої [PERSON] (а.с.6 ). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ №1402360362017 від 31.01.2017 року земельна ділянка (кадастровий номер 1421555300:03:000:0074) належить на праві власності [PERSON] (а.с. 11 ). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав того, що у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402360362017 від 31.01.2017 року право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за його бабусею, [PERSON] (а.с. 15 ). З листа відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Донецької області від 06.02.2017 року №29-28-09-831/2-17 вбачається, що що у 2013 році в Мінюсті помилково було зареєстровано право на оренду земельної ділянки, а також відкрита в Національній Кадастровій Системі (НКС) Поземельна книга в розділі «Оренда», між ПрАТ «Екопрод» та гр.[PERSON], замість ПрАТ «Екопрод» та гр.[PERSON]. На підставі вказаної помилки станом на 03.02.2017 року в НКС власником земельної ділянки (кадастровий номер 1421555300:03:000:0074) продовжує вважатись гр.[PERSON]. А згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення земельного кадастру, внесення змін в Поземельну книгу після оформлення права в Мінюсті не можливо.(а.с.14). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як сина та онука померлих. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,670га (кадастровий номер 1421555300:03:000:0074), яка роташована на землях Благодатненської селищної ради. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved