Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

30.12.2016 представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №609RNCA130700001 від 11.03.2013 в сумі 108748,20 грн та судовового збору в сумі 1631,22 В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] 11.03.2013 було укладено кредитний договір №609RNCA130700001, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 99760,00 гривень строком до 11.03.2018 зі сплатою 15,00% річних. Позивач виконав своє зобов'язання за договором, надав відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.10.2016 становить 131 470,37 грн. і складається з такого: - заборгованість за кредитом- 79954,76 грн ; - заборгованість по процентам за користування кредитом- 26349,02 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 16724,25 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів - 8442,42 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині основного кредиту та відсотків в сумі 106 303 грн. 70 коп., решту позовних вимог про стягнення пені не визнає, а також просить звільнити його від судового збору у зв'язку з наявністю в нього другої групи інвалідності. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини. 11.03.2013 між [PERSON] та ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено кредитний договір №609RNCA130700001 (а.с.5-8). Предметом договору є кредит в національній валюті на загальну суму 99760,00 грн, для придбання транспотртного засобу (п.1.1 договору) Згідно з п.1.2,1.31,4 Договору кредит надається позичальнику строком з «11» березня 2013 року по «11» березня 2018 року, зі сплатою 15,00% річних, при цьому процентна ставка є фіксованою. Згідно з п.4.1 видача кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] в ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». Позичальник в свою чергу зобов'язався забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів ( п.6.1.1 договору) Крім того сторони погодили в дев'ятому розділі дострокове погашення заборгованості за кредитом, зокрема в п.9.1 визначили, що банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за ним у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за Кредитом, що залишилася, надежних процентів, пені, штрафних санкцій при настанні будь яких х подій визначених в п. 9.1.1-9.1.11 цього Договору, які Сторони домовилися вважати суттєвим порушенням умов цього договору. Однією з умов є затримання Позичальником платежів, встановлених п. 4.4,4.5 даного Договору (погашати заборгованість шляхом внесення грошових коштів щомісяця до 11 числа наступного місяця включно на свій поточний рахунок та доручає банку списання відповідної суми; проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця за час фактичного користування грошовими коштами протягом процентного періоду, яким вважається період з 11 числа попереднього місяця по 10 число поточного календарного місяця, 11 числа кожного наступного місяця, а також на момент припинення строку користування Кредитом, зазначеного в п.1.2 шляхом внесення грошових коштівна свій поточний рахунок та доручає банку списання відповідної суми;) на один місяць. Крім того в п 7.1.5 договору, сторони передбачили, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами банк має право стягнути пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,1% від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобов'язання. Пунктом 7.1.6 договору погоджено стягнення пені в розмірі 0,1% від суми кредиту вказаної п.1.1 даного договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п.6.1.8,6.1.9. Додатком №1 до договору сторони встановили графік погашення кредиту та процентів з 11.03.2013 по 11.03.2018 року (а.с.8 зворотній бік). 11.03.2013 позичальник підписав заяву на перерахування йому коштів в сумі 99 760,00 грн на його поточний рахунок (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом 21.10.2016 відповідач має заборгованість: по кредиту - 79954,76 грн, процентам - 26349,02 грн, пені по кредиту - 16724,25 грн, пені по процентам - 8442,42 грн (а.с.9-10). При цьому заборгованість по тілу кредиту виникла з 11.07.2014, до цього погашення кредиту відбувалося відповідно до договору, за період з 11.07.2014-11.08.2014 позичальник повинен був сплатити 1355,74 грн проте після 11.07.2014 жодної проплати по тілу кредиту не було. Всього погашено кредиту - 19 805,32 грн. Заборгованість по процентам виникла з 11.07.2014 до цього погашення відсотків за кредитом відбувалося відповідно до договору, за період з 11.07.2014-11.08.2014 позичальник повинен був сплатити 1018,60 грн проте 11.07.2014 ним сплачено 995,39 грн внаслідок чого виникла прострочена заборгованість в сумі 26021,33 грн. Після 11.08.2014 жодної сплати по процентам не було. Всього погашено процентів - 19 184,45 грн. Пеня нарахована з 11.05.2014 по 31.10.2016. Таким чином між сторонами склалися зобов'язальні цивільно - правові правовідносини у сфері кредитування. Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти відповідно до його заяви (а.с.4) у розмірі встановленому договором, відповідач в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.9-10). В той час, як відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Крім того Позичальник зобов'язувався забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів ( п.6.1.1 договору). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Кредитним договором встановлено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом з розрахунку - 15,00% річних, при цьому процентна ставка є фіксованою п.1.3,1.4). Таким чином відповідач порушив графік погашення кредиту внаслідок чого станом на 21.10.2016 виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 79 954,76 грн та за поцентами в сумі - 26 349,02 грн, і ці вимоги підлягають задоволенню. Щодо нарахування пені за вказаним кредитним договором, суд виходить з наступного. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Нарахування пені за порушення зобов'язань передбачено п.7.1.5 та 7.1.6 кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості пеня позивачем за тілом кредиту та за відсотками нарахована з 11.05.2014 по 20.10.2016. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно цього Розпорядження м. Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено с.Сичанське Марківського району Луганської області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до якого банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі. Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Оскільки пеня нарахована з 11.05.2014 то вимоги про її стягнення задоволенню не підлягають. Отже, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог представника позивача та стягнення з відповідача - 106 303,78 грн., а саме: заборгованість за кредитом- 79 954,76 грн; - заборгованість по процентам за користування кредитом- 26 349,02 грн. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідач, згідно посвідченнь серії [NUMBER] [NUMBER], довідки до Акту огляду МСЕК серії 10ААБ №101854 та тимчвсової вкладки №000041 являється інвалідом 2 групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесеною до першої категорії, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п.9,10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З цього приводу у аб.2 п.35 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 07.12.2016 був сплачений судовий збір у сумі 1 631,22 гривень., а тому він підлягає частковій компенсації за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 1594,55 гривень (106 303,78 грн : 108748,20 грн х 1 631,22 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial