Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

14.01.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з позивачем перебувають у шлюбі з 07 грудня 2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усих видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 23.01.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що з 07.12.2013 року він перебуває в шлюбі з [PERSON]. Шлюбні відносини з [PERSON] не склалися, і спільне проживання і сімейні зв"язки були припинені. [INFO] позивач за перівісним позовом народила сина [PERSON], батьком якого з її слів записаний відповідач. Відповідач вважає, що [PERSON] не його син, оскільки на момент зачаття дитини вони разом не проживали та не мали інтимних стосунків. Крім того [PERSON] не раз заявляла, що це дитина не від нього, а тому просив виключити з актового запису №1118 від 09 липня 2014 року, що зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, запис про його батьківство щодо [PERSON]. 28 січня 2015 року відповідач за первісним позовом подав до суду клопотання про призначення по справі судово-генетичної експертизи, проведення якої доручити Київському міському бюро судово-медичних експертиз. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства і виключення із актового запису про народження дитини запису про батька прийняти до спільного розгляду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів і об'єднано обидві позовні заяви в одне провадження. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року по справі призначено судово-генетичну експертизу. Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №53 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%, таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутності та просила основний позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився до суду подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, оскільки згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №53 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%, таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с.40)., а первісний позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав: Так, згідно свідоцтва про шлюб від 07 грудня 2013 року, шлюб сторони зареєстрували 07 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №16. Із свідоцтва про народження від 09.07.2014 року, актовий запис №1118, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, вбачається, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.15). Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб, заявами позивача та відповідача, згідно якої відповідач первісний позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітнього сина, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved