Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області (Головне управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області), [PERSON], третіх осіб: реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області; Городоцької районної ради Хмельницької області про визнання незаконним та скасування правового акту органу виконавчої влади, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації речового права, зазначивши, що Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області при наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, розпорядився однією і тією земельною ділянкою двічі, чим обмежив його право на набуття ним земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності в оренду для сінокосіння і випасання худоби, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що 06 червня 2014 року позивач звернувся до начальника Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 11,0 га, розташованої за межами населених пунктів Кремінянської сільської ради з метою подальшої передачі цієї земельної ділянки йому в оренду для сінокосіння і випасання худоби. Наказом Головного управління від 26 червня 2014 року № 22-1638/14-14-сг йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 11, 0 га, розташованої за межами населених пунктів Кремінянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби. На виконання зазначеного наказу ним було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 11,0 га та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Також було замовлено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та проведено державну експертизу землевпорядної документації, за виготовлення даних документів було сплачено відповідні грошові кошти. 05 вересня 2014 року відділ Держземагенства в Городоцькому районі Хмельницької області звернувся до Городоцької районної ради з проханням затвердити технічну документацію про нормативно-грошову оцінку даної земельної ділянки. На черговій 29-й сесії Городоцької районної ради 02 жовтня 2014 року технічну документацію про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки затверджено не було. 04 листопада 2014 року відділ Держземагенства в Городоцькому районі Хмельницької області повторно звернувся до Городоцької районної ради з проханням затвердити технічну документацію про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, проте дана технічна документація не була затверджена. [PERSON] оскаржив дії Городоцької районної ради до суду, постановою Городоцького районного суду від 03 лютого 2015 року визнано протиправною бездіяльність Городоцької районної ради та зобов'язано розглянути питання про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року дану постанову залишено без змін. Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 22 квітня 2015 року за № 22-3234-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на ім'я [PERSON]. Проте, 17 лютого 2015 року наказом № 22-814/14-15 Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області дану земельну ділянку площею 11,0 га кадастровий номер [NUMBER] було надано у користування на умовах оренди [PERSON]. 10 квітня 2015 року було укладено договір оренди спірної земельної ділянки з [PERSON]. Вважають, що позивач [PERSON] на дану земельну ділянку першим реалізував своє право на її отримання, а тому просять у зустрічній позовній заяві [PERSON] відмовити, оскільки наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-814/14-15 сг від 17 лютого 2015 року видано незаконно з порушенням прав позивача - самим Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області, яке проігнорувало факт порушення права [PERSON] на передачу їй спірної земельної ділянки. Представник відповідача Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області надав суду письмове заперечення на позовну заяву [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними з тих підстав, що згідно до роз'яснень викладених у листі Держземагенства України №22-28-017-1784/2-13 від 14 жовтня 2013 року наявність рішень (розпоряджень) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності не є підставою для відмови іншій особі у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування. [PERSON] звернувся до Головного управління із заявою на розробку документації із землеустрою на неоформлену земельну ділянку, в той час [PERSON] звернулася із заявою про передачу в оренду земельної ділянки уже з визначеним кадастровим номером, при наявній документації із землеустрою. Зустрічний позов [PERSON] визнав. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали з тих підстав, що наказ № 22-3234-сг від 22 квітня 2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 11,0га кадастровий номер [NUMBER], тобто ту земельну ділянку, яка надана їй в оренду, є незаконним, оскільки порушує її законні права та інтереси громади с.Кремінна, якою на сході села обрано її уповноваженою особою на оформлення громадського пасовища, просять в позові [PERSON] відмовити, зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача - Городоцької районної ради Паславський С.В. позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки вважає, що позивачу безпідставно виділено земельну ділянку, питання щодо затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки відносно [PERSON] розглядалось двічі на сесіях районної ради, однак воно не знайшло підтримки серед депутатів, оскільки дану земельну ділянку виділено без згоди місцевої громади. Зустрічний позов [PERSON] визнав. Представник реєстраційної служби Городоцького РУЮ Косінський А.В. в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяви про слухання справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, свідка -сільського голову Кремінянської сільської ради [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] маючи намір отримати земельну ділянку в оренду 06 червня 2014 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 11,0 га розташованої за межами населених пунктів Кремінянської сільської ради з метою подальшої передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Розглянувши подані документи Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області було видано наказ № 22-1638/14-14 сг від 26 червня 2014 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів Кремінянської сільської ради з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби. Отже позивач маючи законні підстави вважати, що Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області має намір передати земельну ділянку в оренду в його користування, в разі виконання приписів щодо порядку ст.ст.123,124 ЗК України у відповідності до наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, [PERSON] звернувся до Городоцького районного виробничого відділу « Центру державного земельного кадастру» щодо розробки проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби. Проект відведення 22 липня 2014 року був погоджений відповідно до ст.186 ЗК України з начальником відділу Держземагенства у Городоцькому районі, що свідчить про те, що проект відведення відповідав вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. Окрім того, відділ Держземагенства у Городоцькому районі 22 липня 2014 року надав висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 23 липня 2014 року було складено акт прийомки-передачі межових знаків, наявних обмежень та обтяжень не було зазначено. Згідно із ст.198 ЗК України позивачем [PERSON] було погоджено межу земельної ділянки з суміжними землевласниками та користувачами, що підтверджується актом визначення та погодження меж землекористування від 23 липня 2014 року. Однак, при неодноразовому зверненні в Городоцьку районну раду з проханням затвердити технічну документацію про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, було відмовлено. Протиправні дії Городоцької районної ради було оскаржено до Городоцького районного суду, заявлені вимоги [PERSON] задоволено. Постановою Городоцького районного суду від 03 лютого 2015 року визнано протиправною бездіяльність Городоцької районної ради та зобов'язано розглянути питання про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року дану постанову залишено без змін. Крім того встановлено, що згідно наказу № 22-814/14-15-сг від 17 лютого 2015 року Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області надало у користування [PERSON] спірну земельну ділянку на умовах оренди площею 11,0 га кадастровий номер [NUMBER], строком на десять років з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби за межами населених пунктів Кремінянської сільської ради. Таким чином, зазначені накази, які були видані на ім'я [PERSON] передували наказу виданого на ім'я [PERSON], не були скасовані та не втратили чинності. Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області видавши наказ № 22-814/14-15-сг від 17 лютого 2015 року про надання у користування на умовах оренди спірної земельної ділянки [PERSON] та укладення з останньою договору оренди даної земельної ділянки від 10 квітня 2015 року, фактично розпорядилося однією і тією ж ділянкою двічі, чим порушило права [PERSON] Посилання представника Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області на роз'яснення Держземагенства земельних ресурсів України від 14 жовтня 2013 року № 22-28-0.17-17842/2-13 в якому зазначалось, що наявність рішень(розпоряджень) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності не є підставою для відмови іншій особі у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування, суд до уваги не бере. Частиною 3 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 ЗК встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу (ч. 3). Однак, ч. 6 ст. 123 ЗК визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Вказана норма також вказує на те, що орган, уповноважений на передачу земель державної власності, надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, бере на себе зобов'язання в майбутньому передати земельну ділянку в оренду особі, якій надано дозвіл. Таким чином, Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області, видавши накази №22-1638/14-14-сгГ від 26 червня 2014 року та №22-3234-сг від 22 квітня 2015 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення документації із землеустрою та затвердження проекту землеустрою втратило своє право на подальше самостійне розпорядження земельною ділянкою до остаточного вирішення питання про надання ділянки в користування [PERSON] або відмову у такому наданні. Видачею наказу №22-814/14-15- сг від 17 лютого 2015 року про надання земельної ділянки [PERSON] Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області порушило право [PERSON] на отримання земельної ділянки в оренду. Конституцією України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що діяльність міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, в тому числі і відповідача, ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, безперервності, законності, забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, відповідальності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області стосовно [PERSON] діяло в межах повноважень та в порядку встановленому законом, а [PERSON] в свою чергу мав законні підстави вважати, що земельна ділянка буде передана йому в оренду. Однак, в порушення законних прав [PERSON], не враховуючи несприятливі наслідки для останнього щодо завершення процедури про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки Городоцькою районною радою, [PERSON] спричинено матеріальну шкоду, оскільки він замовляв проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, державну експертизу землевпорядної документації та сплатив відповідні кошти за їх виготовлення. Таким чином суд вважає, що наказ № 22-814/14-15-сг від 17 лютого 2015 року про надання у користування на умовах оренди земельної ділянки [PERSON] видано всупереч вимогам чинного законодавства, а тому виходячи із специфіки предмету спірних правовідносин, зазначений наказ не може вважатись законним, оскільки у користування [PERSON] надано ту ж саму земельну ділянку що і [PERSON], що є неможливим у сфері регулювання земельних правовідносин. Щодо скасування даного наказу № 22-814/14-15-сг від 17 лютого 2015 року про надання у користування на умовах оренди земельної ділянки [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме визнання наказу незаконним з підстав невідповідності його вимогам законодавства якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому порядку може бути визнано рішення незаконним, що відповідно тягне його недійсність, а скасоване воно може бути лише тим органом, що його прийняв або вищестоящим органом. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до п.4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки, наданої у користування [PERSON], задоволенню не підлягають, оскільки нормативно-правовими актами передбачено внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно даної земельної ділянки Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та відділом Держземагенства у Городоцькому районі Хмельницької області. За даних обставин, беручи до уваги вищевикладене, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 22 квітня 2015 року задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд виходить із наступного. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.88 ЦПК України. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", де ст.1 визначено, що : Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. Справа N 1- 23/2009, у справі за конституційнім зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) визначено, що : Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. З наданої суду квитанції та розрахунку про суму понесених витрат на правову допомогу вбачається, що [PERSON] поніс такі витрати в сумі 15000 грн., що належним чином підтверджено матеріалами справи (квитанція до прибуткового касового ордеру №282 від 28 вересня 2015 року). Отже, з врахуванням принципу пропорційності, до стягнення підлягає половина від понесених позивачем витрат на правову допомогу, тобто в сумі 7500 грн.

Outcome: partial