Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що він, [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після смерті його бабусі, [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO]. Крім нього, спадкоємцем за законом є його мати [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Також вказував, що його бабусі, [PERSON], на праві власності належало 11/100 часток житлового будинку №34А, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того зазначав, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. 01 червня 2016 року видано йому свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі №4/2016 на майно, яке належало його бабусі [PERSON]., а саме спадщина на яку видано свідоцтво, складається з: 11/200 часток житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд під [ADDRESS], що належали спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого Чернівецьким міським житловим управлінням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів 17.12.1997р., зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 22.12.1997р., в реєстровій книзі №83, за реєстровим №7903, та 11.04.2003 року зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №669051. Однак, на 11/200 часток вищезазначеного будинку свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке його бабуся успадкувала від дідуся [PERSON] йому не видали у зв'язку з тим, що ним надано тільки свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/200 часток будинку, виданого державним нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори Апрінцевою C.O. 02.04.2007року за реєстровим №5-606, при цьому інших документів, що підтверджують офіційне визнання державного факту, за життя спадкодавця - [PERSON] виникнення права на 11/200 часток успадкованого нерухомого майна, вказаного в свідоцтві про право на спадщину за законом, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, подано не було. На вказаному примірнику свідоцтванаявний штамп Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на зазначену частку житлового будинку відсутній. Відповідно до даних наданих нотаріусу Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації, згідно реєстрової книги та архівної справи [ADDRESS], що у м. Чернівці, право власності на 11/100 частини будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 17.12.1997року, виданого згідно рішення виконкому Чернівецької міської Ради за №921/24 та внесено в книгу за №83, дата реєстрації - 22.12.1997року. Тому, у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/200 часток житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд під [ADDRESS] з причин відсутності державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, він змушений звернутись за захистом своїх прав у судовому порядку, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину він не може. Враховуючи вищевикладене, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме 11/200 часток житлового будинку, з відповідною частиною будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Чернівецької міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після смерті його бабусі, [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на праві власності належало 11/100 часток житлового будинку №34А, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того, як встановлено судом, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. 01 червня 2016 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі №4/2016 на майно, яке належало його бабусі [PERSON]., а саме спадщина на яку видано свідоцтво, складається з: 11/200 часток житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд під [ADDRESS], що належали спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого Чернівецьким міським житловим управлінням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів 17.12.1997р., зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 22.12.1997р., в реєстровій книзі №83, за реєстровим №7903, та 11.04.2003 року зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №669051. Однак, на 11/200 часток вищезазначеного будинку свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке бабуся позивача успадкувала від дідуся [PERSON] йому не видали у зв'язку з тим, що ним надано тільки свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/200 часток будинку, виданого державним нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори Апрінцевою C.O. 02.04.2007 року за реєстровим №5-606, при цьому інших документів, що підтверджують офіційне визнання державного факту виникнення за життя спадкодавця - [PERSON] права на 11/200 часток успадкованого нерухомого майна, вказаного в свідоцтві про право на спадщину за законом, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, подано не було. На вказаному примірнику свідоцтва штамп Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на зазначену частку житлового будинку відсутній. Відповідно до даних наданих нотаріусу Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації, згідно реєстрової книги та архівної справи будинок [ADDRESS], право власності на 11/100 частини будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 17.12.1997року, виданого згідно рішення виконкому Чернівецької міської Ради за №921/24 та внесено в книгу за №83, дата реєстрації - 22.12.1997року. Тому, у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/200 часток житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд під [ADDRESS] з причин відсутності державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав у судовому порядку, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину він не може. Так, відповідно до ст. 25 ЦК України в зв"язку із смертю фізичної особи припиняється і її правоздатність. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). В силу дії ст. 1268 ЦК Україна, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України). За таких обставин, а також ураховуючи те, що позивач прийняв після смерті його бабусі [PERSON] спадщину у визначеному законом порядку, однак позбавлений можливості оформити її у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, поданий ними позов, ураховуючи відсутність заперечення з боку відповідача, підлягає до задоволення. З огляду на вказане, суд, виходячи з вищевикладеного та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за ними право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], а саме 11/200 часток житлового будинку, з відповідною частиною будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved