Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 грудня 2016 року по справі № 664/2582/16 видано виконавчий лист від 27 грудня 2016 року про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліментів щомісячно у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час у нього змінився сімейний стан 14.02.2018 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, від якого у них народився [INFO] син [PERSON] На даний час його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він утримує сім`ю за рахунок заробітної плати, інших доходів не має, у зв`язку з чим не може належним чином утримувати свою родину. Просив суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, присуджених рішенням Цюрупинського районного суду та стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач за даним позовом звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просила суд в задоволеннї позовних вимог [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки з усіх видів заробітку відмовити та змінити розмір аліментів, стягнувши з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але тне менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі зустрічного позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що платник аліментів є працездатною людиною, працює на посаді слідчого в органах поліції, що надає йому можливість приймати належну участь в утриманні дитини, тому зобов`язаний сплачувати кошти на утримання їх дочки до досягнення нею повноліття. Аліменти з [PERSON] стягуються в розмірі ј від його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи ту обставину, що дитина є школярем, має бути забезпечена відповідним одягом, підручниками, зошитами, учнівським обладнанням, повноцінним харчуванням тощо, то розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач за зустрічним позовом виховує дитину самостійною, іншої допомоги від батька дитини, крім аліментів, не отримує, батько дитини у фізичному та духовному розвитку дитини не приймає, не інтересується її здоров`ям, не піклується про неї, ліки та медичні препарати не купує, відсторонився від наявних дитячих проблем, які позивач вирішує самостійно, самостійно виховує та піклується про дитину, винаймає та оплачує житло та сплачує всі комунальні послуги, чим забезпечує дитину належними житловими умовами. З цих підстав не визнає позовні вимоги [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини його заробітку, оскільки такі вимоги погіршують матеріальне становище їх дитини і її права на повноцінний розвиток на рівні з іншими однолітками, які виховуються та зростають в повних сім`ях. Позивач за первісним позовом подав відзив на зустрічну позовну заяву в якому просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі, мотивувавши це тим, що стягнення з нього аліментів в розмірі ј від його заробітку, але не менше 30 % відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку значно перевищує суму мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини. Він утримує нову сім`ю лише за рахунок заробітної плати. Має додаткові витрати на проїзд до нового місця роботи, його переведено до Голопристанського відділу поліції, а проживає він в м. Олешки. Він з новою родиною проживає в будинку своєї матері, однак сплачує всі комунальні платежі від імені матері. При цьому приймає участь у вихованні дитини [PERSON] , 2010 року народження, при змозі забирає її до себе, купує одяг/іграшки. Стверджує, що при сплаті аліментів в існуючому розмірі та його витрат на проїзд до місця роботи, придбання продуктів харчання, сплату комунальних платежів він буде прозбавлений можливості утримувати нову сім`ю. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в порядку ст. 179 ЦПК України подала відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідно до змін у законодавстві платник аліментів на теперішній час повинен сплачувати аліменти не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] просив суд постановити рішення, яким зменшити сплачуваний ним розмір аліментів до 1/6 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з підстав наведених в позовній заяві та відзиві на зустрічний позов. Додав, що відповідно до п. 17 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, яка є позивачем за зустрічним позовом, просила суд постановити рішення, яким відмовити позивачу [PERSON] у зменшення розміру аліментів та збільшити розмір аліментів, який стягується з [PERSON] до ј від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою позицію вмотивувала доводами, викладеними в зустрічній позовній заяві та відповіді на відзив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Ухвалою суду від 19.02.2019 року зустрічний позов було об`єднано з первісним в одне провадження для їх спільного розгляду та перейдено до розгляду об`єднаної справи за правилами загального позовного провадження в порядку ст. 193 ЦПК України. 23.04.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.12.2016 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Рішення набрало законної сили, на підставі нього відкрито виконавче провадження. Як встановлено в судовому засіданні, з чим сторони погоджуються та даний факт не спростовується та не оспорюється сторонами, неповнолітня дочка сторін по справі [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В той же час ч.1 ст.182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту позову [PERSON] та його пояснень, обставинами які свідчать про необхідність зменшення призначеного судом розміру аліментів є наявність у відповідача на утриманні іншої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відсутність у нього іншого заробітку, крім заробітної плати, що потягло за собою зміну його матеріального стану в бік погіршення. Проте, відповідачем не подано доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища у зв`язку з вище викладеними обставинами, та неспроможність його сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 640/10064/16-ц від 09.08.2018 року. При цьому позивачем [PERSON] не доведено сплату саме з його сторони комунальних послуг за проживання в будинку його матері та витрат на проїзд до нового місця роботи так само як і не доведено його твердження про те, що сплата аліментів у розмірі ј від його заробітку поставить у скрутне матеріальне становище його нову сім`ю та новонародженого сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу № 43 о/с від 20.02.2019 року капітан поліції [PERSON] призначений на посаду слідчого слідчого відділення Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в порядку переведення. Позивачем [PERSON] надано суду звіти про відрахування з його заробітної плати за три місяці з грудня 2018 року по лютий 2019 року, відповідно до яких за даний період з нарахованої йому заробітної плати в загальному розмірі 43124,33 грн. з нього утримано аліментів ј від заробітку в розмірі 8678,78 грн. за три місяці. В зв`язку з наведеним, суд вважає, що підстав для задоволення позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів в судовому засіданні не встановлено. \~ \~ \~ \~Суд критично ставиться до посилань позивача, як на підставу відмови у задоволенні зустрічного позову про збільшення розміру аліментів, на п. 17 Постанови пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3, відповідно до якої зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, оскільки відповідно цивільного процесуального законодавства перегляд судових рішень здійснюється в апеляційному та касаційному провадженнях та переглядом судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами. Натомість позивачем за зустрічним позовом заявлено окремий позов про збільшення розміру аліментів, який повинен розглядатися судом першої інстанції в порядку позовного провадження і не відноситься до категорії справ, по яких здійснюється перегляд судових рішень. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню, що є наслідком захист майнових прав дитини. При прийнятті рішення суд бере до уваги, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] проживає в житлі, яке орендує, дочка [PERSON] , [INFO] потребує додаткових витрат у зв`язку з офтальмологічним діагностуванням та лікуванням. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу\~України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обов`язку рівність батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для відмови у задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів та задоволення позовних вимог зустрічного позову та змінення розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме - визначити аліменти у розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду. У відповідності до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved