Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій зазначила, що вони з 17 травня 1997 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2017 р. 15 грудня 1998 р., перебуваючи у шлюбі, сторони за спільні кошти придбали житлову квартиру, розташовану за адресою: м. Костянтинівка Донецької області по вул. Європейська, 38/53. Крім того, під час шлюбу, а саме 05 липня 2011 р. сторони за спільні кошти придбали автомобіль «Skoda Octavia Tour 1.6IСПГ», державний номерний знак [NUMBER]. Враховуючи викладене, позивачка просила здійснити поділ вищевказаного майна, що є обєктом права спільної сумісної власності сторін, визнавши за нею право приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Костянтинівка Донецької області по вул. Європейська, 38/53, а за відповідачем [PERSON] право приватної власності на автомобіль «Skoda Octavia Tour 1.6IСПГ», державний номерний знак [NUMBER]. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року за заявою позивачки [PERSON] про забезпечення позову накладено арешт на транспортний засіб марки «Shkoda», модель «Octavia Tour 1.6ІСПГ», рік випуску 2007, обєм двигуна 1598 куб.см, номер шасі (кузова, рами) № Y6UDK41U97B011288, TMBDK41U97B011288, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 801933 ВРЕР м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, який належить [PERSON] Ухвалою суду від 15 листопада 2017 року провадження у справі було зупинене на час проведення судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення ринкової вартості автотранспортного засобу марки «Shkoda Octavia Tour 1.6ІСПГ», типу легковий хетчбек, сірого кольору, реєстраційний номер АН 9778ВХ, 2007 року випуску, на дату оцінки. Провадження у справі поновлено судовою ухвалою від 16 березня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримавши доводи письмових заперечень (а.с.65-67), у яких зазначив, що у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними, докази протилежного позивачкою не надано. Усе майно купувалося за спільні сімейні кошти, тому відповідачу належить Ѕ частки спірних квартири та автомобіля. Іншого житлам окрім квартири розташованої за адресою: м. Костянтинівка Донецької області по вул. Європейська, 38/53, відповідач не має, вважає, що позивачка пропонує нерівноцінний поділ майна. Спірна квартира розташована в хорошому районі, в дев*ятиповерховому будинку на пятому поверсі, є трьохкімнатною, загальною площею 64,10 кв.м., з лоджією, пластиковими вікнами, дорогим сучасним ремонтом, а спірний автомобіль «Shkoda», модель «Octavia Tour 1.6ІСПГ», державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску є уживаним, застарілим (вік авто більше трьох років), має певний знос, крім того, його вартість знижена внаслідок неодноразового ДТП і ремонту. Надаючи пояснення у судовому засіданні, відповідач не погодився із варіантом розподілу спільного майна, викладеному у позові, заперечував проти визнання за позивачкою права власності на квартиру, а за ним - на транспортний засіб, також, заперечував проти присудження йому грошової компенсації вартості його частки нерухомого майна. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с.4-6, 35-37) народилась 26 вересня 1978 року у м. Таганрог Ростовської області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрована за адресою: [INFO] (Калініна)[ADDRESS], з 30 квітня 1999 р. (а.с.6, 37). Відповідач [PERSON] (а.с.8-9, 39-40) народився 22 травня 1976 року у м. Костянтинівка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрований за адресою: [INFO] (Калініна)[ADDRESS], з 30 квітня 1999 р. (а.с.9, 40). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 1997 року, заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2017 р., яке набрало законної сили 24 жовтня 2017 р., шлюб сторін розірвано (а.с.138). Відповідно до копії договору купівлі-продажу посвідченого 15 грудня 1998 р приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.12) [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру за №53 у будинку № 28 по вул. Європейській (Калініна), яка складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 38,3 кв.м. Вказаний договір зареєстровано у Костянтинівському міському БТІ за р.№ 3822 від 01 квітня 1999 р. (а.с.12 зворот), що також вбачається з відповіді КП «Костянтинівське БТІ» за вих. № 981 від 27 жовтня 2017 р. (а.с.68). Згідно копії технічного паспорту на квартиру № 53, розташовану у будинку № 38 по вул. Європейській (Калініна) власником зазначено [PERSON] (а.с.10-13). Згідно звіту № 2188084_15092017_2017-069 про оцінку майна: трикімнатної квартири, загальною площею 64,1 кв.м., вбудованої в пятий поверх дев*ятиповерхового житлового будинку без урахування ПДВ, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 15 вересня 2017 р. (а.с.104-131), діючого на час звернення позивачки з даним позовом, вартість квартири станом на 15 вересня 2017 р. склала 208403 грн. 65 коп. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 801933 ВРЕР м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, власником транспортного засобу «Shkoda Octavia Tour 1.6ІСПГ», АН 9778 ВХ, є [PERSON], дата реєстрації 05 липня 2011 року (а.с. 14, 41). Як вбачається з висновку експерта № 38/18 «Про вартість автомобіля: [NUMBER], складеного 27 лютого 2018 р. експертом [PERSON] (а.с.85-89) вартість автомобіля складає 137316,00 грн. (в т.ч. ПДВ). В силу положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України). Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з його дійсної вартості на час розгляду справи. Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Таким чином, задоволення позову щодо поділу майна подружжя з присудженням одному з подружжя грошової компенсації можливе лише за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При цьому, якщо поділ стосується неподільної речі, а жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вбачається з матеріалів справи, доказів внесення позивачкою [PERSON] коштів на депозитний рахунок суду з метою виплати грошової компенсації вартості частки майна у праві спільної сумісної власності відповідачеві надано не було. Крім того, з письмових заперечень відповідача [PERSON] та його пояснень в судовому засіданні вбачається, що відповідач категорично заперечує проти присудження йому такої грошової компенсації (а.с. 65-67), вказуючи, що не має іншого житла та вважає запропонований варіант поділу майна нерівноцінним. При цьому, факт придбання їх з позивачкою подружжям у шлюбі майна: - житлової квартири № 53, розташованої у будинку № 38 по вул. Європейській (Калінан) м. Костянтинівки Донецької області, - легкового автомобіля, марки «Skoda Octavia Tour 1.6IСПГ», типу легковий хетчбек, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, та необхідності його поділу відповідач не заперечував. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме визнання спільною сумісною власністю сторін у справі майна: - квартири за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Європейська (Калініна)[ADDRESS]; - транспортного засому марки «Shkoda», модель «Octavia Tour 1.6ІСПГ», рік випуску 2007, номер шасі (кузова, рами) № Y6UDK41U97B011288, TMBDK41U97B011288, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], а також визнання за позивачкою [PERSON], відповідачем [PERSON] право власності на ідеальну долю в розмірі Ѕ частини вказаного майна, кожному, без його реального поділу, та залишення майна в їх спільній частковій власності. Такі висновки суду узгоджуються із Правовою позицією ВСУ у цивільній справі № 6-2811цс15 від 30 березня 2016 року. Стосовно доводів відповідача щодо вартості нерухомого майна, визначеної на підставі звіту про оцінку від 15 вересня 2017 року (а.с. 104-131), суд зазначає, що під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов"язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань, зокрема про призначення судових експертиз, яких від учасників справи з приводу даного питання до суду не надходило. Крім того, учасникам справи слід роз*яснити право звернутися до суду після набрання рішенням законної сили із вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності із положеннями ч. 7 ст. 158 ЦПК України, згідно якої у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. В силу ст.141 ЦПК України у звязку із частковим задоволенням позову, з позивачки підлягає стягненню в дохід держави недоплачена сума судового збору в розмірі 1088,60 грн. (а.с. 1), а також з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1728,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial