Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, 03.05.2016 р. близько 16 години 20 хвилин відповідач [PERSON], керуючи на 292 км. автодороги Стрий - Знам'янка, автомобілем марки «Ауді», д/н [NUMBER] з причепом марки «ПВА В5», д/н [NUMBER], в порушення п.п. 2.3 «а», 2.3 «б» ПДР України, перед виїздом не забезпечив належний технічний стан причепу, не слідкував по дорозі за справністю транспортного засобу, внаслідок чого відкрутилось колесо у причепа та здійснило зіткнення з його автомобілем марки «Фольксваген», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.06.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення. [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність у страховій компанії ТДВ «СТДВ «Глобус». Після ДТП страхова компанія була відразу повідомлена про настання страхового випадку. 05.05.2016 р., позивач подав до ТДВ «СТДВ «Глобус» заяву про отримання страхового відшкодування. Вказує, що матеріальний збиток, завданий позивачу, відповідно до Акту виконаних робіт №0206 від 02.06.2016р. та рахунку угоди №Т206 від 02.06.2016р. складає - 25 940,00 грн., проте ТДВ «СТДВ «Глобус» виплатило йому лише 12 583, 81 грн., що не відповідає вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Про свою незгоду із сумою відшкодування позивач зазначив в заяві від 15.07.2016 р., однак ТДВ «СТДВ «Глобус» у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі відмовляється. Таким чином, сума загального відшкодування збитків становить 13 356,19 грн., яку просить стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» в межах ліміту страхового відшкодування (згідно полісу страхування - 50 000,00 грн.). Також просить стягнути з [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 3000 грн., оскільки у нього відбулося порушення звичайного способу життя, негативний впливу на стан здоров'я, а також моральні страждань, пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою. 21 квітня 2017 року позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» на користь позивача відшкодування заподіяного матеріального збитку у сумі 7 767,30 грн., оскільки різниця становить: 20 841,11 - 12 573,81 - 500,00 (франшиза) = 7 767,30 гривень. Стягнути із [PERSON] 3000 грн. відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо стягнення з його довірителя моральної шкоди, оскільки така не підтверджена. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, направив суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що 04 травня 2016 року на виконання вимоги ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» аварійним комісаром у присутності [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний № [NUMBER], відповідно до якого було виявлено пошкодження, які не пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою, а саме: деформація дверей передніх правих, дефорімація дверей задніх правих, вм'ятина порогу правого та глибока подряпина облицювання бампера переднього, у зв'язку з чим було складено відповідний акт огляду транспортного засобу, який був підписаний обома сторонами без жодних застережень. Згідно Акту № 765/16 від 10 червня 2016 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику, транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний № [NUMBER], без урахування ПДВ, та з урахуванням фізичного зносу становить 13 073,81 грн., які було виплачено позивачу в сумі 12 573,81 грн. за мінусом 500 грн. франшизи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Так, судом встановлено, що 03.05.2016 р. близько 16 години 20 хвилин відповідач [PERSON], керуючи на 292 км. автодороги Стрий - Знам'янка, автомобілем марки «Ауді», д/н [NUMBER] з причепом марки «ПВА В5», д/н [NUMBER], в порушення п.п. 2.3 «а», 2.3 «б» ПДР України, перед виїздом не забезпечив належний технічний стан причепу, не слідкував по дорозі за справністю транспортного засобу, внаслідок чого відкрутилось колесо у причепа та здійснило зіткнення з його автомобілем марки «Фольксваген», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON], є власником автомобіля «Фольксваген», держ. номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспсотного засобу серії [NUMBER]. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.06.2016 року, яка набрала законної сили 17.06.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 26 вересня 2015 року між [PERSON] та ТДВ СТДВ «Глобус» був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5424106, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль «АУДІ», державний реєстраційний 11237XІ. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 500 грн. Після ДТП страхова компанія була відразу повідомлена про настання страхового випадку, що вбачається із повідомлень про ДТП. Позивач також подав до ТДВ «СТДВ «Глобус» заяву про отримання страхового відшкодування. 04.05.2016 р. аварійним комісаром у присутності [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний № [NUMBER], відповідно до якого було виявлено пошкодження, які не пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою, а саме: деформація дверей передніх правих, дефорімація дверей задніх правих, вм'ятина порогу правого та глибока подряпина облицювання бампера переднього, у зв'язку з чим було складено відповідний акт огляду транспортного засобу, який був підписаний обома сторонами. Згідно Акту № 765/16 від 10 червня 2016 року, ремонтної калькуляції, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику, транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний № [NUMBER], без урахування ПДВ, та з урахуванням фізичного зносу становить 13 073,81 грн., які було виплачено позивачу в сумі 12 573,81 грн. за мінусом 500 грн. франшизи, що вбачається із платіжного доручення № 4120 від 03.08.2016 р. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, повязану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). Ч. 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно ст. 2 Закону Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно ст. 3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1 статті 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З положень ст. 28 Закону слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 14 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, збитки, завданні джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються винною особою в повному обсязі, відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Механізм оцінки колісних транспортних засобів встановлюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) (далі Методика). Згідно п.2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження, з урахуванням фізичного зносу (п.2.4 Методики). Згідно Висновку епксперта №008/02/2017 судової автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля «Фольксваген», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], виходячи про стан пошкодження та необхідний об'єм і характер відновлювального ремонту, враховуючи пошкодження які визначені при його досліджені від 04.05.2016 року, які наявні в матеріалах справи, в цінах на дату ДТП - 03.05.2016 року без урахування ПДВ становить 20 841,11 грн. Із даного висновку вбачається, що при визначенні вартості матеріального збитку, експертом застосовувалася методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затверджена Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092. На виконання вимог п.п. 34. 2., 34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначення розміру збитків, проте оцінена шкода є значно меншою ніж оцінив експерт . Про свою незгоду із сумою відшкодування позивач зазначив в заяві від 15.07.2016 р., однак ТДВ «СТДВ «Глобус» у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі відмовляється. Враховуючи вищенаведене та те, що страховою компанією було виплачено лише 12 573,81 грн., що не відповідає вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому частина не виплаченої суми за завдану матеріальну шкоду в межах ліміту стахового відшкодування становить 8 267, 30 грн. (20 841,11 грн. - 12 573,81 грн. (з урахуванням франшизи 500 грн.). Однак позивач просить стягнули 7 767, 30 грн., а суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених вимог, а тому відшкодуванню підлягає 7 767, 30 грн. Що стосується стягнення моральної шкоди з [PERSON], слід зазначити наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що позивачу внаслідок ДТП завдано моральної шкоди, яка виявляється в душевних стражданнях, переживаннях, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, розмір компенсації моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, виходячи із глибини та тривалості душевних страждань, вимог розумності та справедливості, суд визначає в сумі 1000 грн., тим самим позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнивши частково. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 16, 22, 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 22, 23, 24, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial