Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно наданих матеріалів КП „ЖКС „Північний" Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради, відповідно доповідної записки № 570 вих. від 18 травня 2016 року стало відомо, що [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , самочинно огородив металевим парканом земельну ділянку прибудинкової території площею 180 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 16 від 29.01.2015 р. «Про затвердження Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у м. Одесі та вжиттям заходів реагування». 06 травня 2016 року майстром дільниці № 4 КП „ЖКС „Північний" було вручено припис [PERSON] щодо демонтування самочинно встановленого металевого забору. 11 травня 2016 року складено протокол № 003298 Серія омр-ЖКС/СП про порушення ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з яким [PERSON] ознайомився. Припис та протокол [PERSON] були проігноровані. 10 серпня 2016 року Суворовською районною адміністрацією було винесено розпорядження № 646р. про демонтаж огорожі та звільнення земельної ділянки, належної до прибудинкової території житлового будинку комунальної власності територіальної громади міста, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на момент подачі позову вказане розпорядження не виконане. Таким чином позивач просить зобов`язати відповідача [PERSON] за власних рахунок демонтувати самочинно встановлену огорожу на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] а також стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 1762 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року, було відкрито загальне позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 30). Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті зазначеного позову. (а.с. 49). Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів, що викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, окрім того зазначив, що зазначеною огорожею користуються всі мешканці будинку, зазначив, що огорожа йому не належить, тому він і не буде її демонтувати. Зазначив, що сплатив штраф за адміністративне правопорушення в сфері містобудівної діяльності, оскільки йому необхідно було виїжджати за кордон, а у разі наявності неоплачених штрафів, вказане зробити не уявлялось можливим. З`ясував обставини справи, вислухав представника позивача та відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданих матеріалів КП „ЖКС „Північний" Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради, відповідно доповідної записки № 570 вих. від 18 травня 2016 року стало відомо, що гр. [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , самочинно огородив металевим парканом земельну ділянку прибудинкової території площею 180 кв.м. (а.с. 8). 10 серпня 2016 року Суворовською районною адміністрацією було винесено розпорядження № 646р. про демонтаж огорожі та звільнення земельної ділянки, належної до прибудинкової території житлового будинку комунальної власності територіальної громади міста, що розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12). Згідно технічного паспорту квартири [ADDRESS] , вбачається, що зазначена квартира знаходиться на другому поверсі будинку № 8. (а.с. 14-16). У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Даною нормою права встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено, що відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про знесення самочинно збудованого нерухомого майна. За змістом ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Матеріали справи не містять доказів того, що саме [PERSON] належить встановлена огорожа на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] Окрім того, матеріали справи (а.с. 60) містять лист Управителя ОСББ «Успіх-Суворовський» Князь Б. Ю. в котрому зазначено, що [PERSON] огорожа за зазначеною адресою не встановлювалась, спірна огорожа розташована в межах прибудинкової території, відповідно рішення ОМР №1622-VII від 08.02.2017р. будинок [ADDRESS], був переданий з балансу в управління ОСББ «Успіх-Суворовський» та згідно правил благоустрою м. Одеси, зона відповідальності ОСББ, як юридичної особи, не менше 15 метрів від стіни будинку. Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином в судовому засіданні, було встановлено, що управителем прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], з 01.07.2017 року є ОСББ «Успіх-Суворовський», тому [PERSON] не є належним відповідачем по даній справі. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. В судовому засіданні судом з`ясовувалося питання щодо пред`явлення позову до належного відповідача, однак позивач із заявою про заміну неналежного відповідача на належного до суду не зверталася та жодного клопотання в судовому засіданні не заявив. Нормами ЦПК не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові. Таким чином, судом виявлено обставини, що можуть порушити права та інтереси інших осіб (ОСББ «Успіх-Суворовський»), тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені при зверненні до суду і документально підтвердженні судові витрати у виді суми судового збору в загальному розмірі 1762 грн. відшкодуванню на користь позивача з боку відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed