Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що 19 серпня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який було розірвано за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з відповідачем. Протягом останнього року відповідач перешкоджає, не надає можливості спілкуватися з дитиною. За його зверненням, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Баштанської районної державної адміністрації від 24.12.2013 року було прийнято рішення яким йому рекомендовано звернутися до суду для визначення годин спілкування з сином. В добровільному порядку вирішити питання, щодо можливості його (позивача) спілкування з сином та участі у його вихованні, відповідач відмовляється. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з сином та визначити способи участі у вихованні сина: побачення 5 разів на тиждень за місцем навчання сина або за місцем його проживання, перебування; спільний відпочинок у першу половину літніх канікул; необмежене спілкування з сином усіма існуючими засобами зв'язку; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з ним; в день побачення надання йому права забирати сина з дому, дитячого садка, школи особисто, а також встановити дні, в які він буде забирати сина до себе додому та зобов'язати відповідача за два дні до дня зустрічі з сином надавати йому (позивачу) точну інформацію, щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач визнала позов частково, згодна надавати дитину позивачу для побачень, однак лише за умови, що вона (або її мама) буде присутня при цих побаченнях. В судовому засіданні представник відповідача визнала позов частково, вважаючи можливим проведення побачень позивача з дитиною лише в присутності відповідача. Представник служби у справах дітей також вважає, що побачення дитини з батьком можливо лише у присутності матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копію свідоцтва про народження, згідно якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23.10.2013 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]; копію розрахунку заборгованості по аліментам, згідно якого станом на 01.05.2014 року [PERSON] має заборгованість в сумі 3893 грн.; копію витягу з протоколу від 24.12.2013 року №1-62/28 комісії з питань захисту прав дитини Баштанської райдержадміністрації, згідно якого [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для визначення годин спілкування з сином; копію характеристики на [PERSON]; копію довідки обласного наркологічного диспансеру від 03.04.2014 року за № 195, згідно якої [PERSON] на обліку не перебуває; довідку Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 від 04.06.2014 року за № 2494, згідно якої [PERSON] на обліку не перебуває), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2005 сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з відповідачем. Згідно рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2013 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON]. Відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Баштанської райдержадміністрації від 24.12.2013 року за №1-62/28, позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення годин спілкування з сином. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди, щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. Згідно ст.ст. 141, 142 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. В силу вимог статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір, щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Із змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вчинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, враховуючи те, що спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини та відсутність у позивача обмежень в законому порядку, щодо права на безперешкодне спілкування з дитиною, свідчить про необхідність захисту порушених прав позивача. З врахуванням встановлених по справі обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо можливості задоволення позову в частині зобов'язання відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON], [INFO] та його участі у вихованні дитини. В судовому засіданні відповідач заперечувала, що чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином і в той же час вказувала, що згодна, щоб спілкування між ними було тільки в її присутності, або ж в присутності її матері. Суд вважає, що такі умови відповідача і є однією з перешкод на які посилається позивач. Крім того відповідач наполягає на тому, що позивач перебуває на обліку в психіатричній лікарні і це є підставою для відмови йому в побаченнях з сином наодинці, однак згідно довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні від 28.05.2014 року позивач на обліку не перебуває згідно данних архіву і реєстратури. Беручи до уваги в першу чергу інтереси малолітньої дитини, суд вважає необхідним частково задовільнити позовні вимоги в частині способу участі позивача у спілкуванні та вихованні сина, а саме: визначити такий спосіб спілкування позивача з дитиною: побачення п'ять разів на тиждень - з понеділка по п'ятницю з 17.00 години до 19.00 години за місцем перебування сина або за місцем його проживання, без присутності матері; спільний відпочинок - два тижні в травні щорічно та у літній період з 1 червня по 31 серпня щорічно, не менше двох тижнів, за місцем обраним позивачем, без присутності матері; кожного першого та третього тижня місяця з 17.00 години п'ятниці до 19.00 години неділі за місцем обраним позивачем, без присутності матері, з обов"язком повернути дитину до місця постійного проживання. При цьому, враховуючи, що батько з сином не бачились більше року, побачення дитини з батьком і перебування у батька може бути тільки за згодою дитини. Крім того, необхідним є зобов"язання сторін, під час проживання або перебування дитини у одного із них, інформувати іншого з батьків, про місцезнаходження дитини та стан здоров"я, також виходячи з інтересів малолітньої дитини. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджено відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: partial