Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк „Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №HAUBSE00000213 від 12.01.2006 року в розмірі 201978,26 грн. та судовий збір в розмірі 3029,67 грн. Представник позивача АТ комерційний банк "ПриватБанк" у відкрите судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в відкрите судове засідання повторно не з`явилися, причину неявки суд не повідомили, хоча були викликані своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Судом встановлено, що «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 12.01.2006 року уклали кредитний договір HAUBSE00000213 (надалі - Договір). Згідно п.п.1 п.1 договору «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 08.01.2009 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 5 000 грн. на наступні цілі: на власні потреби, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати плюс сума, яка розрахована відповідно до п.3.10 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: починаючи з першого місяця, наступного за датою надання кредиту, щомісяця в період сплати, за який приймається період з «12» по «18» числа кожного місяця позичальник (відповідач [PERSON] ) повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 272,04 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника (відповідача [PERSON] ) по повернення кредиту, сплаті відсотків і комісії в обумовлені даним договором строки. Згідно п.п.2.2.2 п.2 договору відповідач [PERSON] зобов`язувався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1 (за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.1.1. даного договору), 3.2 (згідно ст. 549 ЦК України при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1,2.3.1,2.3.2,3.3 даного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,30% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в п.1.1 сумии щомісячного платежу по кредиту разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу) даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здіснити не підніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно п.п.2.2.3 п.2 договору позичальник [PERSON] зобов`язувався сплатит банку комісію згідно п.1.1 і п.3.10 даного договору. Згідно п.п.2.2.7 п.2 договору позичальник [PERSON] зобов`язувався погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п.2.3.1,2.3.2 даного договору. Відаповідно до п.3.7 договору при непогашенні кредиту у строки, встановлені п.1.1. й 2.3.2 даного договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно п.4.1 договору при порушенні позичальником [PERSON] кожного із зобов`язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором HAUBSE00000213 від 12.01.2006, між Приватбанк та [PERSON] було укладено договір поруки № HAUBSE00000213 від 12.01.2006, згідно якого [PERSON] (поручитель) надає поруку перед кредитором (Приватбанк) за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 12.01.2006 № HAUBSE00000213, згідно якого кредитор надав [PERSON] (боржнику) кредит у сумі 5000 грн., а боржник повинен виконати зобов`язання з: повернення кредиту, наданого у вигляді строкового кредиту в сумі 5000,00 грн. у строк до 08.01.2009 року; сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2,0 % за період сплати з «12» по «18» число кожного місяця; надання грошових коштів (платіж) у період сплати сумою не менш 272,04 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, комісією; сплати відсотків за користування кредитом при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту у розмірі 8,30% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані згідно цього пункту договору відсотки сплачуються боржником окремо понад суми платежу за кредитом разом із несплаченим залишком попереднього платежу; сплати комісії в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту; сплати пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочки виконання зобов`язань зі сплати відсотків та комісії за користування кредитом, а також сплати інших винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків у відповідності порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Згідно пункту 3 та 4 договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 13.07.2021 року має заборгованість 201978,26 грн., яка складається з наступного: - 3135,43 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 34428,77 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1050,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 163364,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Наведені розрахунки надані банком, відповідачами не спростовані, вони відповідають вимогам закону та умовам договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення, яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення, яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтями 553,554 ЦК України (чинних на момент винекнення спірних правовідносин) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем 16.07.2021 було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу №30.1.0.0/2-890 із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором № HAUBSE00000213 від 12.01.2006 року, що підтверджується реєстром 210721-1 згрупованих відправлень - рекомендованих листів. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту ії отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителя - відповідача [PERSON] щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. За змістом статей 12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру забоволених вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір в розмірі 3029,67 грн., який був сплачений при подачі позову (а.с.1).

Outcome: approved