Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 21 лютого 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області та складено актовий запис №84 Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, проте надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являлася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у його відсутність, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторонами шлюб зареєструвано 21 лютого 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області та складено актовий запис № 84./а.с.4/ Від шлюбу у сторін народились діти: : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження./а.с. 5-6/ Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя і дитини, та враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved