Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що з 23.04.2005р. по 17.01.2012р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою, яка утримує доньку, піклується про стан її здоров'я, моральний і фізичний розвиток. Доходів позивачки, яка неофіційно працює перукарем, не достатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Впродовж останнього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову у до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач, його представник пояснили, що відповідач у добровільному порядку завжди сплачував аліменти на утримання доньки, не заперечують проти ухвалення рішення про стягнення аліментів, однак просять аліменти стягнути у частці від заробітку (доходу) відповідача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 23.04.2005р. перебували у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №271. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2012р. шлюб між сторонами розірваний. 24.10.2005р. у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом зі своєю матір'ю, що визнається відповідачем і підтверджується довідкою ПП "ЖЕУ "Алафітон" (м. Алушта). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], а отже, зобов'язаний утримувати її. Відповідач має постійний заробіток, згідно довідки від 07.04.2015р., [PERSON] працює директором ТОВ "Металтрейдсервіс". Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку постійно сплачував аліменти на утримання доньки, перераховуючи щомісячно кошти на відповідний банківський рахунок, що підтверджується копіями платіжних доручень за період з грудня 2012 року по лютий 2015 року. Позивачка вважає, що оскільки вона з дитиною проживає на території АР Крим, отримання переказів може бути ускладненим, також вважає, що відповідач може припинити добровільно сплачувати аліменти. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково. Визначений позивачкою розмір аліментів у сумі 3000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки відповідач працює і має постійний заробіток, а тому аліменти слід стягнути в ? частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial