Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

09 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 20 квітня 2011 року між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ним було укладено договір оренди землі за умовами якого, йому надано в оренду земельну ділянку загальною площею 65,30 га ріллі на території Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Договір нотаріально посвідчено та зареєстровано у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 29 квітня 2011 року за №352088764000376. Строк договору закінчувався 29 квітня 2016 року, проте він до цього часу продовжує користуватися земельною ділянкою, виконує умови договору. Протягом місяця після закінчення строку дії договору відповідач не надіслав йому листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди. 11 лютого 2016 року, маючи намір поновити договір оренди землі, він звернувся до відповідача із письмовою пропозицією укласти додаткову угоду до договору до якої додав 3 примірники проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди, але відповідач ухилився від її укладення. Потім 13червня 2016 рорку повторно звернувся до відповідача із пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі, та 14.07.2016 року, з порушеннями строку визначеного ст.33 ЗУ "Про оренду землі" отримав від відповідача відповідь, де той заперечив у поновленні договору оренди землі. У звязку з цим позивач просив суд визнати поновленим договір оренди землі від 20 квітня 2011 року на тих самих умовах і на той самий строк, а також просив визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити посилаючись у своїх поясненнях на обставини викладені в позовній заяві додаючи, що до закінчення строку дії договору оренди позивач, бажаючи скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі, звертався до відповідача з приводу поновлення дії договору та пропонував збільшити строк оренди, але на його пропозицію відповідачем була надана відповідь із порушенням строків визначених законом де той відмовив у продовженні дії договору. Вказує, що протягом дії зазначеного договору позивач належним чином виконував його умови, порушень своїх зобовязань не допускав. Після спливу строку дії договору він продовжив і продовжує до цього часу користуватися земельною ділянкою. Відповідач у встановлений законодавством строк не висловив своїх заперечень з цього приводу. Така відмова відповідача не відповідає положенням Закону. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився повторно. Від його представника [PERSON] до суду у письмовій формі надійшло заперечення, де він просить відмовити у задоволенні позову у зв"язку із необгрунтованнністю вимог, при цьому він не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд, з урахуванням думки представника позивача вважає, що за таких обставин повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи представника відповідача не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20 квітня 2011 року між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області як орендодавцем і громадянином [PERSON] як орендарем було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 29 квітня 2011 року за №352088764000376. Обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею 65,30 га ріллі на території Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25.08.2016р. (а. с. 57) вбачається, що земельна ділянка площею 65,3 га, яка є обєктом оренди та прозташована на території Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області має кадастровий номер 3520887600:02:000:9008. Строк дії договору - 5 років, а тому строк оренди закінчився 20 квітня 2016 року. 11 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 20 квітня 2011 року про поновлення договору відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» до якої також було додано три примірники проекту додаткової угоди (а.с.17-18). 13 червня 2016 року позивач повторно направив на адресу відповідача у письмовій формі пропозицію укласти додаткову угоду та три примірники її примірники ( а.с.22-24). Відповідач листом-повідомленням від 13 липня 2016 року за №Б-2563/0-6390/0/6-16, тобто після закінчення строку , повідомив позивача про свої заперечення проти поновлення договору оренди земл на новий строк. Крім того, з матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач належним чином використовував обєкт оренди, заборгованості по орендній платі не має, продовжує користуватися земельнии ділянками після закінчення договору, що підтверджується довідками Федвївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а. с.19 23, 58-60). На підставі відомостей з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25.08.2016р. (а. с. 57) суд також встановив, що земельа ділянка (обєкт оренди) іншим особам в оренду не передані ( а.с.26). Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 вказаного Закону України «Про оренду землі», яка передбачає два випадки пролонгації договору. Згідно ч. ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При цьому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як вбачається із встановлених вище обставин справи, позивач належно виконував умови договору, до закінчення строку дії договору повідомив Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про бажання поновити договір (а.с. 17-18), після закінчення договору позивач продовжив користуватися земельними ділянками (обєктом оренди), відповідач мав всі можливості бути обізнаним щодо останнього, але протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, відповідач не направив позивачу лист-повідомлення з запереченнями проти поновлення договору оренди, іншим особам в оренду земельні ділянки не передав. Заперечення відповідача проти позову, надані після спливу строку, встановленого ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (а.с.25-26), не можуть вплинути на поновлення договору. Відповідно до ч. 3 ст. 205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. У випадку не реалізації орендодавцем протягом встановленого Законом строку свого права на подання заперечень проти поновлення договору оренди та за наявності інших обставин, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені раніше укладеним договором. Таким чином, враховуючи обставин справи, в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладений між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області, правонаступником якого у спірних правовідносинах являється відповідач (ст. 122 ЗК України), та [PERSON]Г є поновленим на той самий строк і на тих умовах, які передбачені цим договором оренди землі від 20 квітня 2011 року. На виконання вимог ч. 6, ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» 11 лютого 2016 року позивач направив відповідачу пропозицію укласти відповідну додаткову угоду і направив проект такої угоди та 13 червня 2016 року знову направив на адресу відповідача пропозицію укласти додаткову угоду разом із трьома примірниками такої угоди (а. с. 17-18, 22-24). Відповідач не заперечував факт отримання такої пропозиції від позивача, але всупереч вимогам Закону додаткову угоду не підписав, будь-якої відповіді на пропозицію позивача у строки визначені Законом не надав. Заперечення відповідача на позовну заяву щодо припинення договору оренди землі в наслідок закінчення строку, на який його було укладено, а також на те, що право позивача на поновлення договору оренди порушене не було у звязку з тим, що позивач не звертався з такою пропозицією у визначені Законом строки не заслуговують на увагу. Так положення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» повязує припинення дії договору оренди землі з закінченням строку, на який він був укладений. Проте положення ст. 33 цього ж Закону визначають умови поновлення (пролонгацію) договору, який припинився. Щодо іншого доводу відповідача, то у справі міститься пропозиція позивача укласти додаткову угоду до договору оренди землі з додаванням до неї проекту такої угоди (а. с.17 18), яка адресована відповідачу з відміткою про її отримання. Враховуючи, що право оренди позивача не визнається відповідачем, останній ухиляється від укладення додаткової угоди, а тому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, невизнане право підлягає захисту шляхом визнання договору оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 20 квітня 2011 року, та шляхом визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація документально підтверджених судових витрат (сплаченого позивачем судового збору) в сумі 1102,40 коп.

Outcome: approved