Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину посилаючись на те, що 26 червня 1993 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі народилося двоє діточок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 08 липня 2004 року шлюб між сторонами розірвано. 23 липня 2004 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу стягнуто з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, стягнення аліментів на його утримання було припинено, однак на утримання молодшої доньки стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини. Донька, [PERSON] перебуває на утриманні позивача та проживає разом із позивачем тому позивач просить збільшити розмір аліментів що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] до ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04.03.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач [PERSON] отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма закріплена в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.1993 р., який було зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 351 (а.с.5). Шлюб між позивачем та відповідачем 08.07.2004 року розірвано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , про що зроблено актовий запис №237 (а.с.6) . Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.06.2003 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено відповідний актовий запис № 303 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.1998 р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 336 (а.с.7.8). Діти мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.9). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2004 року стягнуто з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до позовної заяви позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тис, що відпали підстави, які передували стягненню аліментів в розмірі 1/6 частини. Положеннями ч. 2 та 3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. [INFO] [PERSON] , старша дитина сторін досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 18.06.1998 року (а.с. 8) Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає, що положення частини третьої статті183 СК України надає позивачу безумовне право пред`явлення до суду позову про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 7-III від 10.01.2002ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 від 10.01.2002 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до Закону України "Про охорону дитинства; нормативно-правовий акт № 2402-III від 26.04.2001 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, суд керується положеннями статті 182 СК України, згідно з якою судом повинно бути враховано: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд враховує, що рішення приймається на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано докази того, що після досягнення сином повноліття, стягнення аліментів з відповідача на її користь відбувається у меншому розмірі, ніж вирішено судом рішенням від 23.07.2004р., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, не надав доказів наявності у нього на утриманні інших осіб, або свого матеріального стану на час надходження позову до суду та розгляду справи судом. Водночас, суд зазначає про те, що зміна матеріального або сімейного стану не позбавляє сторони права звернутися до суду з відповідними позовами про зменшення (збільшення) розміру аліментів в подальшому. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, та визначення їх розміру, а також права одержувача або платника аліментів на їх збільшення, або зменшення. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані. Суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , а саме з 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягненню [PERSON] , [INFO] повноліття, оскільки з 10.05.2016 року з відповідача припинилось стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved