Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.02.2015 року [PERSON] отримала в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23748,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків за кредитним договором станом на 08.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25552,50 грн., з яких 19138,16 грн.- заборгованість за кредитом, 3670,65 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1150,72грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 1592,97грн. Виходячи з наведеного, ПАТ КБ „ПриватБанк" просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати у вигляді судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.02.2015 року отримала в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23748,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6,7,8-31). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та Банком договір. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 31 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 2204,98 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 13.02.2015 року (а.с. 5) станом на 08.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25552,50 грн., з яких 19138,16 грн.- заборгованість за кредитом, 3670,65 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1150,72грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 1592,97грн. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору б/н від 13.02.2015 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасила, тому банком - позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов'язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 13.02.2015 року у розмірі 25552,50 гривень, з яких 19138,16 грн.- заборгованість за кредитом, 3670,65 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1150,72грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 1592,97грн., що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved