Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] 07.08.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 08.02.1992 року у виконкомі Болозівської сільської ради зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є двоє доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В березні 2016 року позивач одержала спадщину після смерті батьків і стала одноособовим власником житлового будинку в [ADDRESS] В жовтні 1994 року відповідач перейшов жити і був зареєстрований у даному житловому будинку. В січні 2015 року відповідач покинув їх і перейшов жити до своїх батьків в с.Конів. Більше в будинку не появлявся. 16.02.2007 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області шлюб між ними було розірвано. На даний час відповідач не є членом сім'ї позивача, не проживає з нею більше шести місяців і не веде з нею спільного господарства. У добровільному порядку відмовляється виселитися з даного житлового будинку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку по [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і дала суду пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, а також додатково пояснила, що відповідач, зібравши всі свої речі, в січні 2015 року покинув її та перейшов жити до своїх батьків в с.Конів і з цього часу у будинку не появлявся. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, заперечення чи відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. А тому, при таких обставинах, суд із згоди позивачки, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Допитавши свідків та дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім"ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України вбачається, що член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.14-15). З довідки Старосамбірського РС ГУДМСУ у Львівській області (а.с.28) та з копії будинкової книги (а.с.19-24), вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] з 20.10.1994 року. З довідки, виданої виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 25.07.2017 року №1620 (а.с.7), відомо, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживає з січня 2015 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], виданого 16.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.6). З акту(а.с.8) відомо, що в результаті обстеження факту постійного проживання [PERSON] виявлено, що він зареєстрований в [ADDRESS] але за даною адресою не проживає з січня 2015 року, будинок залишив добровільно, забрав свої власні речі і більше по місцю реєстрації не повертався. Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], односельчан позивачки, відомо, що відповідач [PERSON] біля трьох років не проживає в будинку позивача, з будинку пішов жити до своїх батьків в с.Конів, з цього часу спільного господарства не ведуть. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто по [ADDRESS], який знаходиться в [ADDRESS], відповідач не веде спільного господарства з позивачкою, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладав, будь-яких доказів про те, що позивачкою йому створювались перешкоди на проживання у даному будинку, відповідач суду не представив, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК України відповідач втратив право на користування жилим приміщенням у будинку позивача. Останні неявки відповідача у судове засідання суд розцінює як його байдуже ставлення до вирішення питання щодо користування спірним житловим приміщенням. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved