overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 18.03.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № 001-05015-180311, за умовами якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER]. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2500 грн. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, утворилась прострочена заборгованість станом на 04.08.2014 року на загальну суму 3250, 10 грн., що складається з тіла кредиту - 2043, 42 грн., простроченого тіла кредиту 358, 34 грн., заборгованість за відсотками 0, 00 грн., заборгованість за комісіями 848, 34 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання 25.12.2014 року не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 25.12.2014 року не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням (а.с. 19). Заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надано. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини, зазначені вище, які підтверджуються письмовими доказами по справі. Між сторонами у справі діють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем та вважає його вірним.(а.с. 9-11) Суд дослідивши матеріали справи вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 19.08.2011 року між "Дельта Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № 005-05504-190811, за умовами якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER]. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 5400 грн. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, утворилась прострочена заборгованість станом на 19.08.2014 року на загальну суму 7144, 31 грн., що складається з тіла кредиту - 7144, 31 грн. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання 25.12.2014 року не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 25.12.2014 року не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням (а.с. 18). Заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надано. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини, зазначені вище, які підтверджуються письмовими доказами по справі. Між сторонами у справі діють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем та вважає його вірним. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20.05.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № 005-05509-200511, за умовами якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER]. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2000 грн. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, утворилась прострочена заборгованість станом на 19.08.2014 року на загальну суму 1902, 05 грн., що складається з тіла кредиту - 1902, 05 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання 25.12.2014 року не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 25.12.2014 року не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням (а.с. 16). Заяви про розгляд справи у його відсітності суду не надано. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини, зазначені вище, які підтверджуються письмовими доказами по справі. Між сторонами у справі діють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем та вважає його вірним.(а.с. 9) Суд дослідивши матеріали справи вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22.09.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № 007-05503-220911, за умовами якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER]. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 1816,75 грн. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, утворилась прострочена заборгованість станом на 19.08.2014 року на загальну суму 2213, 53 грн., що складається з тіла кредиту - 2213, 53 грн. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання 25.12.2014 року не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 25.12.2014 року надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини, зазначені вище, які підтверджуються письмовими доказами по справі. Між сторонами у справі діють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем та вважає його вірним.(а.с. 9) Суд дослідивши матеріали справи вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому вказує, що між ним та [PERSON] 20.12.2013 року було укладено договір споживчого кредиту №124к5, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 60000 грн., з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1315%, з кінцевим поверненням в строк до 20.06.2015 року, проте свої зобовязання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого заборгувала Кредитній Спілці станом на 04.08.2014 р. 80734,75 грн., з них: заборгованість по кредиту 56613 грн. 98 коп., заборгованість за процентами 24120 грн. 77. Крім того позивач просить стягнути з відповідачки судовий збір. В забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачки [PERSON] її поручителями перед Кредитною Спілкою виступили [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що укладений договір поруки № 124к5 від 20.12.2013 р. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановив, що між позивачем КС «Оберіг» та [PERSON] 20.12.2013 року було укладено договір споживчого кредиту №124к5, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 60000 грн., з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1315%, з кінцевим поверненням в строк до 20.06.2015 року, проте свої зобовязання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого заборгувала Кредитній Спілці станом на 04.08.2014 р. 80734,75 грн., з них: заборгованість по кредиту 56613 грн. 98 коп., заборгованість за процентами 24120 грн. 77. Також стягненню підлягає судовий збір. Крім того, відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" підлягають поверненню КС «Оберіг» сплачені кошти на оплату судового збору, загальний розмір яких становить 1185,08 гривень (а.с.38-39). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 01.02.2011 року вона позичила відповідачу 36 265,00 грн., строком повернення до 01.12.2011 року, що підтверджується відповідною розпискою. Однак в порушення взятих на себе зобов"язань остання ухиляється від повернення боргу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на її користь 1000 грн. боргу за договором позики, а також просить стягнути судові витрати.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із зазначених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2011 між сторонами по справі був укладений у письмовій формі договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 36 265,00 грн., які позичальник зобов'язувався повернути до 01.12.2011 року, що підтверджується розпискою (а.с.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобой»язання . Однак в порушення взятих на себе зобов"язань позичальник ухиляється від повернення взятих коштів, в зв"язку з чим суд стягує з відповідача на користь позивача вказану заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 362 грн. 65 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 06 квітня 1976 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають різні характери, у зв"язку з чим при вирішенні сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникали конфлікти. З жовтня 2010 року шлюбні відносин фактично припинені, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явився, 25.10.2016 р. від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 06.04.1976 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що з 13 жовтня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить їх інтересам, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 07.08.1993 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, шлюбні відносини між ними фактично припинилися протягом останніх років, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій позов визнала повністю, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.08.1993 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 07 серпня 1993 року, актовий запис №262 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та повнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 5-7). Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має. Спільного господарства сторони не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки неодноразові спроби зберегти сім"ю були марними. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 08 квітня 1991 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, в зв"язку з чим при вирішенні різних сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникають конфлікти і спільне життя стало неможливе. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з"явилася, телефонограмою повідомила, що позов визнає не заперечує проти розірвання шлюбу та просила розгляд справи проводити в її відсутність. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~08 квітня 1991 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). \~ \~ \~ \~Подружжя неповнолітніх дітей не має. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved