Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до п.2.2.4 розділу 2 Договору про співробітництво, укладеного 02 квітня 2008 року між ним та «Пайовим товариством «Світлана» сторони домовились, що товариство зобов'язується, виходячи з положень розділів ІІ та ІV Статуту товариства «Статутний фонд товариства» та «Власність товариства», що відповідають вимогам чинного законодавства України; в рахунок компенсації за частку в майні [PERSON], що закріпляється за іншими засновниками товариства, а також належних йому дивідендів по результатам щорічної діяльності Товариства, виплачувати [PERSON] щорічно тверду грошову суму двадцять тисяч гривень з урахуванням індексу інфляції. Виплата цієї суми проводиться до 20 серпня поточного року. Відповідач здійснював виплату по результатам щорічної діяльності Товариства з урахуванням індексу інфляції лише за рік, в якому здійснювалась виплата. На його неодноразові звернення щодо порядку виплати по результатам щорічної діяльності Товариства на його користь твердої суми з урахуванням індексу інфляції шляхом коригування розміру річної виплати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік відповідач відповідав відмовою, оскільки здійснював всі виплати відповідно до п.2.2.4 договору. Оскільки між ним та відповідачем виник спір щодо розуміння умов договору, а саме порядку та розміру виплат за результатами діяльності товариства просив здійснити тлумачення змісту договору про співробітництво від 02 квітня 2008 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Пайове товариство «Світлана» та [PERSON], а саме змісту п.2.2.4 розділу 2 договору про співробітництво щодо розуміння розміру виплат «по результатам щорічної діяльності Товариства [PERSON] щорічно твердої грошової суми двадцять тисяч гривень з урахуванням індексу інфляції» та порядку індексації зазначених виплат. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки з моменту підписання договору товариство щороку виплачувало [PERSON] вказану фіксовану суму та нараховане відповідно до річного індексу інфляції за попередній рік інфляційне збільшення до даної суми. Кожна сума сплачувалась в поточному році з урахуванням індексу інфляції за минулий рік. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пайове товариство «Світлана» та [PERSON] укладений договір про співробітництво (а.с.7-8). Відповідно до п.2.2.4 вказаного договору товариство зобов'язується, виходячи з положень розділів ІІ та ІV Статуту товариства «Статутний фонд товариства» та «Власність товариства» що відповідають вимогам чинного законодавства України; в рахунок компенсації за частку в майні [PERSON], що закріплюється за іншими засновниками Товариства, а також належних йому дивідендів по результатам щорічної діяльності Товариства виплачувати [PERSON] щорічно тверду грошову суму двадцять тисяч гривень з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до ст.637 ЦК України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. Статтею 213 ЦК України передбачено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту. Оскільки сторонами по різному тлумачиться пункт 2.2.4. Договору, кінцевий результат якого може вплинути на його виконання, суд вважає необхідним протлумачити умови вказаного пункту. Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Частиною 4 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, Чинним законодавством передбачені також і інші випадки застосування індексу інфляції. З аналізу зазначених норм можливо прийти до висновку, що інфляційні нарахування є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат особі яка має право на отримання грошової суми від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні відповідної компенсації за весь період. Таким чином, при розрахунку компенсації за частку в майні та дивідендів, виходячи із твердої грошової суми, що встановлена в 2008 році, застосування індексу інфляції лише за рік, що передує розрахунку, а не наростаючим підсумком за весь період з 2008 року по місяць, що передує розрахунку не відшкодовує втрат, що відбуваються внаслідок подорожчання споживчих товарів і послуг з 2008 року. Тому необхідно здійснити тлумачення пункту 2.2.4. Договору про співробітництво, укладеного 02 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пайове товариство «Світлана» та [PERSON] наступним чином: - Товариство зобов'язується, виходячи з положень розділів ІІ та IV Статуту товариства «Статутний фонд товариства» та «Власність товариства», що відповідають вимогам чинного законодавства України, в рахунок компенсації за частку в майні [PERSON], що закріпляється за іншими засновниками Товариства, а також належних йому дивідендів по результатам щорічної діяльності Товариства виплачувати [PERSON] щорічно тверду грошову суму двадцять тисяч гривень з урахуванням індексу інфляції за період з 02 квітня 2008 року по місяць, що передує даті виплати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved