Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~22 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/40 частку житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, розташованого в с.Память Комунарів по вул. Новоселів, 29, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 14 січня 2015 року, також просить визнати за її неповнолітньою донькою [PERSON] право власності на 2/40 частини вказаного майна. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилася спадщина, в тому числі у виді 1/10 частини вищевказаного житлового будинку. На день смерті її чоловіка, із ним були зареєстровані його матір [PERSON], дочка [PERSON] Батько спадкодавця - [PERSON] відмовився від своєї частки на користь онуки [PERSON]. Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав та спадкових прав своєї доньки [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на імя спадкодавця на вказане майно, а також не проведенням реєстрації його права власності у відповідному реєстрі, тобто наявності спору про право, вона просить про захист своїх спадкових прав та спадкових прав її неповнолітньої доньки судом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення, пославшись на вищевикладене. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись на безпідставність визнання за [PERSON] права власності щодо вищевказаного майна та наміром оскаржувати рішення суду від 09.08.2002 року за нововиявленими обставинами. Відповідач М-Погорілівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області за підписом сільського голови звернулася до суду із заявою, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала та просила справу розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що за даними копії свідоцтва про смерть І-ФП № 212862, [PERSON] помер 14 січня 2015 року, про що виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 6 від 21.01.2015 року (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про шлюб І-ФП № 086102, позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем з 26 листопада 2012 року (а.с. 18). Відповідно до копії свідоцтва про народження І-ФП № 202932, 1 квітня 2014 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с. 16). Згідно даних М-Погорілівської сільської ради, на час смерті [PERSON] із ним, з кола спадкоємців першої черги, були зареєстровані мати [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 20). За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина - позивач [PERSON] (а.с. 34-48). Батько спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь доньки спадкодавця [PERSON], [INFO], відповідно до положень, визначених п. 3.3 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с. 43 зворотній бік). Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом письмового розяснення нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18.11.2015 року № 1205/02-14, згідно якого позивачці [PERSON] було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаного майна. Як зазначено у розясненні, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів та враховуючи ненадання оригіналу правовстановлюючого документу, повідомлено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку (а.с. 28, 48). Відповідно до п.4.12 [PERSON] 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.15 вказаного Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.18 Порядку - Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно рішення Жовтневого району Миколаївської області від 09 серпня 2002 року, що набрало законної сили 09.09.2002 року, за [PERSON] визнано право власності на 5/10 частин вказаного житлового будинку, за [PERSON] на 1/ 10 частину вказаного будинку (а.с. 26-27). Право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON] на 4/10 частин відповідно до свідоцтва про право приватної власності, за [PERSON] на 5/10 частин та [PERSON] на 1/10 частину на підставі вищевказаного рішення суду (а.с. 15) . В той же час, за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відомості про реєстрацію права власності [PERSON] щодо належної йому частки у вказаному майні відсутні (а.с. 51). Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування" від 27.09.2012 року N 10-1387/0/4-12, в яких зазначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Враховуючи наведене, а також з урахуванням загальних положень дії Закону у часі (ст. 58 Конституції України), зі зміною законодавчих норм, право власності спадкодавця [PERSON] на належну йому частку в спірному нерухомому майні не припинилася. В той же час, можливість позивачки оформлення її спадкових прав та спадкових прав її неповнолітньої доньки в нотаріальному порядку вичерпана, адже вона позбавлена можливості надати всі необхідні документи, а саме: дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси після смерті спадкодавця [PERSON], що відповідно до вимог ст.ст.1261 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] є спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України їх право на спадщину гарантовано державою, однак вичерпано можливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку з підстав, про які зазначено вище, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право позивачів підлягає захисту судом, шляхом визнання за ними права власності на відповідну частку вказаного спадкового майна з урахуванням прав іншого спадкоємця ([PERSON]Г.), що прийняла спадщину, та [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився на користь онуки [PERSON]

Outcome: approved