Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 15.10.2010 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 143 від 15.10.2010 року, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін «[PERSON]» та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів зазначає, що малолітній син [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, належним чином його не утримує, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу зазначає, що спільне життя у них не склалося, одруження з відповідачем виявилося невдалим, шлюбні стосунки між ними припинені з квітня 2014 року по причині зневажливого ставлення до неї та її дитини, застосування до них психологічного насилля, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння, почуттів любові та довіри. Наміру продовження подружнього життя не має, вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та недоцільним. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, наполягають на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві та просять укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити прізвище позивачки без змін «[PERSON]» та стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON], лише не згодний з обґрунтуваннями заявлених позовних вимог в цій частині. Проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.10.2010 року Дніпрорудненськорю міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.5). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Дніпрорудненською міською радою Запорізької області № 182 від 14.04.2014 року (а.с.6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, виходячи з прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття з тих підстав, що відповідач на теперішній час працює, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, утриманців (неповнолітніх та непрацездатних осіб) не має, аліментів на користь інших осіб не сплачує, а позивачка самостійно матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування вона самостійно не в змозі. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. за подання заяви про стягнення аліментів, оскільки за даною категорією справ позивачка звільнена від оплати судового збору при пред'явленні позву до суду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved