Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 22 жовтня 2011 року, з посиланням на те, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 2012 року народження, шлюб виявився невдалим, з 2014 року сторони разом не проживають, позивач є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відповідач не утримує свою сім»ю, зокрема, свого сина, який є дитиною-інвалідом, примирення не можливе. Згідно заяв від 27 червня 2017 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують, позивач просить відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи сповіщений, що підтверджується повідомленням від 14 червня 2017 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, телефонограммою Ніжинського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та її представник відповідно до поданих письмових заяв не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», останні є батьками [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом, проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, позивач є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, контактна адреса в м.Ніжині Чернігівської області, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні характери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до поданої письмової заяви позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечення відповідача з цього приводу відсутнє, клопотання останніх про надання строку для примирення не заявлені. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Із врахуванням заяви позивача від 27 червня 2017 року підлягає відновленню її дошлюбне прізвище під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Позивач, як законний представник дитини-інваліда, звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", у зв»язку з чим судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до положень ст.88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved