Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт згідно якого все своє майно заповіла їй. Для оформлення спадщини за заповітом вона звернулась до приватного нотаріуса, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 137, 80 кв.м., житловою площею 40,30 кв. м. і допоміжною 97,50 кв. м. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав в суд клопотання про розгляд справи у відсутності представника, щодо позову не заперечує. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що спадкове майно, стосовно якого заявлено позов відноситься до майна колгоспного двору в якому, станом на 01.07.1990 р. проживали [PERSON] 1911 року народження та [PERSON] 1934 року народження. Згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] (а.с. 8) [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку по [ADDRESS] . Решта 1/2 частка зазначеного будинковолодіння, згідно цього свідоцтва, належала [PERSON] . Дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСТ № 144042 від 24 лютого 2004 р. (а.с. 10) встановлено, що 1/2 частка зазначеного житлового будинку після смерті [PERSON] була успадкована [PERSON] . Таким чином [PERSON] була єдиним власником житлового будинку по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Померла залишила заповіт посвідчений секретарем Загайпільської сільської ради Маланчук Г. Д. 02 квітня 2019 р. зареєстрований в реєстрі за № 73, згідно якого все своє майно та належні їй права, які належать їй на момент складання заповіту та майно і права які належатимуть їй у майбутньому заповіла позивачці [PERSON] (а.с.7). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 12-17) до складу будинковолодіння входить житловий будинок -А, прибудова - А1, прибудова - А2, стайня - В, літня кухня - Г, гараж - Д, погріб - Е, альтанка - Є, комора - Ж, криниця - 1/2 К, огорожа 1/2№1-2. Як вбачається з виписки з інвентаризаційних матеріалів №67014 від 17 серпня 2020 р. (а.с. 5) в графі "Примітки" наведено, що загальна площа житлового будинку змінилась. Звіт № 12.12/2020-С про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж реконструйованого житлового будинку та побудованих господарських будівель по [ADDRESS] на відповідність вимогам будівельних норм і правил житловий будинок з господарськими спорудами відповідає вимогами надійності та безпечної експлуатації. Вартість спадкового майна складає 90 041 грн. згідно висновку про оцінку вартості майна від 10 листопада 2020 р. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинне нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, позовні вимоги [PERSON] є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із житлового будинку - А з прибудовами А-1, А-2 та господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 137,80 кв. м., житловою площею 40,30 кв. м., і допоміжною 97,50 кв. м.

Outcome: approved