overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

28 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якій зазначила, що відповідно до рішення суду відповідач повинен на її користь платити аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Але відповідач з липня 2009 року не платив аліменти у присудженій судом сумі, тому просить стягнути з нього борг з аліментів в сумі 25397 грн., пеню на загальну суму 7905 грн. Третьою особою зазначила відділ державної виконавчої служби Шепетівського МРУЮ. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримує свої позовні вимоги частково - суму боргу з несплачених аліментів зменшила до суми боргу за останні три роки, а в частині стягнення пені позов підтримує повністю. Відповідач та його адвокат позов визнають частково - пеню в сумі 911 грн. Представник третьої особи [PERSON] покладається на суд при прийнятті рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за рішенням суду повинен платити аліменти позивачці на утримання їх дочки [PERSON] та сина [PERSON] по 300 грн. в місяць на кожну дитину. Аліменти платив нерегулярно з серпня 2009 року по вересень 2014 року, тому утворився борг на загальну суму 23396,50 грн. Дані обставини встановлені в суді з пояснень сторін та підтверджені дослідженими в суді письмовими доказами - розрахунком державного виконавця заборгованості [PERSON], розрахунком пені, виконавчим листом суду про стягнення аліментів, свідоцтвами про народження дочки та сина сторін, свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач [PERSON] не надав доказів відсутності його вини за прострочення сплати аліментів. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню підлягають у повному обсязі, їх розмір не суперечить закону. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з нарахованих аліментів задоволенню не підлягають, тому що вказана сума боргу вже стягнута за рішенням суду і підлягає стягненню державними виконавцями в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

28 жовтня 2014 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт (треті особи - профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів - механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту) про визнання наказу незаконним та скасування наказу. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, були належним чином повідомлені про день і час судового розгляду справи. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, що випливає із трудових правовідносин, тому при подачі позову до суду ним не сплачено судовий збір. Згідно ч.1-3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року позов [PERSON] до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт - задоволено у повному обсязі. Таким чином, з відповідача - Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

28 жовтня 2014 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт (треті особи - профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів - механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту) про визнання наказу незаконним та скасування наказу. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, були належним чином повідомлені про день і час судового розгляду справи. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, що випливає із трудових правовідносин, тому при подачі позову до суду ним не сплачено судовий збір. Згідно ч.1-3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року позов [PERSON] до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт - задоволено у повному обсязі. Таким чином, з відповідача - Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

28 листопада 2019 року позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 10042.95 грн. вартості необлікованої електроенергії, яка виникла внаслідок самовільного підключення до електричної мережі. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2019 року о 13 год. працівниками АТ «Прикарпаттяобленерго" "Західна" в присутності споживача [PERSON] виявлено самовільне підключення струмоприймачів без порушення схеми обліку з проводів на трубостійці будинку. При включенні навантаження до поза облікового вводу імпульси обліку лічильника електроенергії не формуються, сСпожита електроенергія не обліковується. За результатами перевірки складено Акт про порушення №085044 від 31 травня 2019 року. На засіданні комісії 13 червня 2019 року прийнято рішення,оформлене протоколом №100, про проведення розрахунок обсягу не облікованої електричної енергії відповідно до п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за період з 07 лютого 2019 року по31 травня 2019 року. Потужність для розрахунку взначено по допустимому тривалому струму, який може протікати в кабелі з мідними жилами площею поперечного перерізу 1.5 мм.кв. Згідно проведених позивачем розрахунків, відповідачем спожито 3400 кВт/год. не облікованої електроенергії на суму 10042.95 грн. На вказану суму виписано рахунок, який 14 червня 2019 року направлено відповідачу рекомендованим листом, а також протокол засідання комісії №100 від 13 червня 2019 року, які 20 червня 2019 року відповідач отримав., але розрахунок не провів, що і стало підставою для звернення до суду. 04 грудня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 09 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце цього засідання повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та не подав відзив на позов (а.с.53-54,66-67). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) на утримання трьох дітей через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши письмові клопотання в порядку ст.158 ЦПК України, про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив. Відповідач письмово визнав заявлені вимоги і розмір аліментів до стягнення. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що суду надано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №077768, видане на підставі актового запису №89, проведеного у Відділі реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5). Від спільного життя вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних батьків у їх свідоцтвах про народження серії 1-ФП №№032327, 112864, 218960, виданих на підставі актових записів №119,148,5 відділом ДРАЦС Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6-8). Згідно довідки про склад сім'ї від виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області №6945, діти проживають з матір"ю за адресою реєстрації в м.Снігурівка, вул.В.Бойченка,29 (а.с.9). Позивачка ствердила про те, що відповідач обов"язку утримання дітей не виконує. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дітей та відповідача, те, що власного майна діти не мають, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд не встановив обставин, що мають істотне значення та могли б вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/2 частки його заробітку (доходу), починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~28 серпня 2018 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання\~ шлюбу, який\~\~ зареєстрований\~ із\~ відповідачем\~\~\~ 07 листопада 1996\~ року\~\~\~\~\~ Кам"янобрідською селищною радою\~ Баранівського району\~ Житомирської області, актовий запис №\~\~\~ 15, після\~ розірвання\~ шлюбу\~ залишити прізвище\~\~\~ [PERSON],\~\~ стягнути із відповідача на її\~\~ користь понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~В обгрунтування вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі , зареєстрованому 07 листопада 1996 року. Протягом 10 років вони проживали добре, але 6 років тому відповідач забрав свої документи і поїхав на заробітки, де почав проживати з іншою жінкою. Розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач відмовляється, тому вона звертається до суду . \~\~Мір для примирення вони не приймали і приймати не будуть. Тому вона прийшла до висновку, що їх сімя розпалася і шлюб необхідно розірвати, миритися з відповідачем не бажає. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, згідно поданої заяви вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, згідно поштового повідомлення. Крім цього, він подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності . \~ \~ \~ \~ \~ \~При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступного . \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач в судове засідання не зявився , подав письмову заяву про визнання позовних вимог , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги позивача, а тому відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. \~ \~ \~ \~По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. , а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~Решту суми 352 грн. 40 коп. судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача , так як ці витрати документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

28 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Великокиріївській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 6). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що їх сімейне життя не склалося і на протязі останнього року вони живуть, як чужі люди, подружніх відносин не підтримують, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 травня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Великокиріївській сільській раді Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу про що надав суду заяву відповідного змісту, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

29.01.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 3080 грн. 07 коп. В обґрунтування позову вказує, що 14 січня 2008 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5-0151002/ФК-08, згідно якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2050.00 грн. з розрахунку 24 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 14.01.2008 року до повного погашення кредиту. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором. [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 17.11.2014 року в сумі 3080 грн. 07 коп. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. ст. 526, 536 ЦК України. Встановлено, що 14.01.2008 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5-0151002/ФК-08, згідно якого позивачу було надано кошти в розмірі 2050.00 грн. з розрахунку 24 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 14.01.2008 року до повного погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання згідно укладеного договору [PERSON] не виконує. Заборгованість станом на 17.11.2014 року складає - 3080.07 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1261.52 грн.; заборгованість за відсотками - 1818.55 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 3183. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу у них дітей немає. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач перед одруженням повідомила його про те, що вагітна, однак як виявилось згодом це було неправда. Після одруження вони проживали разом, проте близько року вони остаточно роз'їхались, оскільки він працює закордоном, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обов"язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім"я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та додатково пояснила, що вони з позивачем дійсно близько року не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім"я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. Просила суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 12 листопада 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 3183 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і вже на протязі року проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved