Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] року її батько - [PERSON] помер в м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, яке на даний час відноситься до тимчасово окупованої території, а тому видане там свідоцтво про смерть батька не приймається до відому на іншій території України. Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця села Лиса Гора Ситковецького району Вінницької області, який помер [INFO] року в м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області. В судове засідання заявниця не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити її заяву. Заінтересована особа - Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м.Лутугіне Лутигинського району Луганської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 18 січня 2016 року Бородянським РС УДМС України в Київській області. (а.с.6) Згідно з копією довідки №958 від 13 лютого 2017 року, [PERSON], [INFO], взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, і її місце перебування на даний час зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Із листа Бородянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №16.5-25/681 від 27 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.9) Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 22 серпня 2017 року відділом записів актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської областісамопроголошеної Луганської народної республіки, [PERSON] помер [INFO] року в м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, про що 22 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 509. (а.с.10) Як убачається з копій довідки про причину смерті та лікарського свідоцтва про смерть №122 від 17 серпня 2017 року, виданого Зимогір'ївською міською лікарнею Слов'яносербського району Луганської областісамопроголошеної Луганської народної республіки, [PERSON] помер [INFO] року в м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області.(а.с.11) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 червня 1983 року Красноармійським РАЦС Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] року в м.Лутугіно, а батьками її зазначені - [PERSON] та [PERSON]. (а.с.12) Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 жовтня 2002 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 жовтня 2002 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 05 жовтня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за №941, і після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.13) Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 жовтня 2015 року, про що 17 жовтня 2015 складено відповідний актовий запис №332, і після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.14) Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Зимогір'я Слов'яносербського районуЛуганської області відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що [PERSON] помер в м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області [INFO] року, що за правилами ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved