Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, від якого у них народилося троє неповнолітніх дітей, син [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] та [PERSON], [INFO], яких просить залишити\~ на вихованні з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння під час вирішення сімейних проблем призвело до поступового погіршення стосунків. Між ними фактично припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вказала, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, крім того вказала, що просить прізвище залишити без змін. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, заперечення ( відзиву ) проти позову не подав, заяв про відкладення розгляду справи від якого не надходило, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі, проти чого позивач не заперечила. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 26 липня 2003 року зареєстрували шлюб в Дідовицькій сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 08, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивачки Заєць. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами\~ про народження/ копії а.с.9-11/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки та її неповнолітніх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітніх дітей слід \~ визначити за місцем проживання їх матері, про що у сторін спору не виникло. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу суд залишає без змін.

Outcome: approved