Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

15.07.2021 засобом поштового зв"язку (а.с. 13 штамп поштового відділення) позивач звернулась до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з [PERSON] на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивовані тим, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі . У судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. На а.с.24 долучено його заяву, скеровану до суду 07.09.2021 року засобом електронного зв"язку, про визнання позову на суму 2500 гривень як аліменти та про розгляд справи у його відсутності, а також 50 % судового збору повернути позивачу з державного бюджету. Суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності сторін, задовольнивши їх письмові клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідачем не оспорюється, що дитина проживає разом з матір"ю. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримання в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі, як просить позивач. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини і те, що він проживає з матір`ю. Також судом враховується, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу у розмірі, вказаному позивачем. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений рівень є мінімальним та гарантованим розміром аліментів, що не може бути меншим. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи доводи позову та надані документи про визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про підстави для задоволення позову повністю та про стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, що буде достатнім для забезпечення матеріальних затрат на дитину, з урахуванням того, що відповідні затрати також несе інша сторона, а також того, що зазначений розмір є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та яку буде мати можливість сплачувати батько дитини, з урахуванням того, що він є особою працездатного віку, оскільки доказів зворотнього суду не надано. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави, що грунтується на нормах ст. 141 ЦПК України, а повернення 50 % судового збору позивачу, як клопоче відповідач, супересить процесуальному законодавству. У відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені і документально підтверджені нею судові витрати. Так, згідно вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В матеріалах справи наявні: договір № 7072021 від 07.07.2021, укладений між адвокатом Вотінцевим Є.Г. та позивачем про надання правової (правничої) допомоги, та додаткова угода, де визначений розмір оплати адвоката, який складає 3000 грн, а підтвердженням сплати гонорару є квитанція до прибуткового касового ордеру від 14.07.2021 року на суму 3000 грн (а.с.10-11). Дані докази надані стороною позивача при поданні позову. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved