Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

21 березня 2016 р. позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області про позбавлення батьківських прав. Позивачка мотивує заяву тим, що з початку 2010 року вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [INFO]. Фактично між ними цивільно- шлюбні стосунки було припинено з вересня 2012 року, дитина проживає з позивачкою. За весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. 22.10.2015 року, [PERSON] було подано заяву до Каховського відділу у справах дітей Каховської міської ради про позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На засіданні органу опіки та піклування Каховської міської ради від 05.11.2015 року було встановлено, що батько долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участь у її вихованні не приймає, з сином не спілкується. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Від органу опіки та піклування - Щорської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують. Суд дослідивши письмові докази справи приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Новоолександрівською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області від 04.02.2011 року. Між позивачкою та відповідачем фактично - шлюбні стосунки було припинено з вересня 2012 року, вони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Спорів стосовно міста проживання дитини не було. За весь час час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитина не пам'ятає батька, не має до нього ніяких почуттів. Також в спілкуванні з позивачкою ніколи про сина не питав та не цікавився. 22.10.2015 року [PERSON] подав заяву до Каховського відділу у справах дітей Каховської міської ради про позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 05.11.2015 року виконкомом Каховської міської ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 164 СК України, батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводиться з нею. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи наведені обставини, та визнання позову самим відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], а саме не займається його вихованням, не цікавиться його життям, здоров"ям, матеріально не утримує, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved