Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, мотивуючи тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою . [PERSON] навчається у Національному університеті біоресурсів і природокористування України та у зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги , оскільки навчається на стаціонарі та не має ніяких доходів. Відповідач не працює, однак може надавати йому матеріальну допомогу у зв"язку з навчанням дитини. На підставі викладеного, [PERSON] прохала суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь та утримання [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнач частково, пояснив, що може сплачувати аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно , тобто в такому розмірі в якому він платив аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду листа, в якому прохала справу розглядати без неї та позов задовольнити. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі торін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття. [PERSON] навчається на 3 курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України , термін закінчення навчання 18.06.2016 р. Суд вважає, що у зв»зку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не має ніяких доходів, перебуває на утриманні матері [PERSON], що визнається сторонами по справі. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у встановленій законом формі не досягнуто. Згідно ст. ст. 199-201 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі по 350 грн. щомісячно, враховуючи, що він хоча офіційно ніде і не працевлаштований, однак є працездатним та має змогу надавати матеріальну допомогу в даному розмірі. При цьому суд також враховує, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі по 350 грн. щомісячно та дане визнання позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Можливість сплати відповідачем аліментів в розмірі по 400 грн. щомісячно позивачем не доведена. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн., від сплати якого позивач був звільнений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial