Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У травні 2018 року заявник - [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], договору купівлі - продажу житлового будинку, з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], що розташований за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Козленок С.І. від 18.11.1992 року за реєстровим № 1-3986, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 26.11.1992 року. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив, що 23.11.2004 року його мати - [PERSON], залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Якушевою О.І., р. [NUMBER], яким заповіла усе належне їй на день смерті майно, в тому числі і житловий будинок, розташований в [ADDRESS], своїм синам [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному. Після смерті матері - - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у вигляді цілого житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], що розташований за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS]). Дане домоволодіння належало [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Козленок С.І. від 18.11.1992 року, за реєстровим № 1-3986 та зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 26.11.1992 року. 13.02.2018 року заявник - [PERSON] та його брат, заінтересована особа по справі - [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Іваненко С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їм було відмовлено з тих підстав, що з правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, а саме : з договір купівлі -продажу, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Козленок СІ. від 18.11.1992 року за реєстровим № 1-3986, вбачається, що прізвище спадкодавця, українською мовою, вказано як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як «[PERSON]», що не відповідає даним в написанні прізвища за свідоцтвом про смерть спадкодавця. На підставі викладеного, заявнику було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник та зацікавлені особи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують. Представник заявника - [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, 294, п.6 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст.ст. 318-319 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення", оскільки по справі встановлений і доведений факт належності [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], договору купівлі - продажу житлового будинку, з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], що розташований за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Козленок С.І. від 18.11.1992 року за реєстровим № 1-3986, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 26.11.1992 року. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, а саме - надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Outcome: approved