Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в 2000 році позивачка з її колишній чоловіком [PERSON] побудували належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя будинок в [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу вказаний будинок між сторонами було розділено в рівних частках. 23 серпня 2003 року чоловік позивачки зібрав свої речі, знявся з реєстрації і виїхав до м. світловодськ, на сьогоднійшній день його місце знаходження їй не відоме. Позивач з 23 серпня 2003 року постійно проживає в зазначеному будинку, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується будинком та земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника через неможливість посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами. В судове засідання представник позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позов та просила його задоволити повністю. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. В 2000 році позивачка з її колишній чоловіком [PERSON] побудували належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя будинок в [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу вказаний будинок між сторонами було розділено в рівних частках. 23 серпня 2003 року чоловік позивачки зібрав свої речі, знявся з реєстрації і виїхав до м. світловодськ, на сьогоднійшній день його місце знаходження їй не відоме. Позивач з 23 серпня 2003 року постійно проживає в зазначеному будинку, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується будинком та земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника через неможливість посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами. За частиною 1 с т.344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). У відповідності до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також в разі втрати ним документа , який засвідчує його. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved