Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до ОСББ " Мій дім" про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії. Мотивуючи свої вимоги тим, що йому [PERSON], як колишньому власнику, та [PERSON], як дійсномувласнику квартири [ADDRESS], незаконним діями відповідача, які полягають в будівництві конструкції даху над ганком під»їзду будинку, яка прикріплена до плити лоджії їх квартири ззовні, згоду на будівництво якої вони не надавали, порушуються права. Вказана конструкція своєю масою спирається на зовнішню плиту лоджії їх квартири та на 20 см заходить на саму лоджію, що вцілому знизило вид та цінність квартири, а також унеможливлює проведення робіт по ремонту та утопленню квартири ззовні вцілому те лоджії безпосередньо. Її наявність перед вікнами квартири спонукає накопиченню сміття, які скидаються мешканцями будинку з верхніх поверхів й оглядається з їх квартири, чим порушується якість візуального та естетичного фону з квартири, порушує санітарно-гігієнічні норми, й у тому числі вона закриває огляд квартири, значно виступаючи за межі першого поверху будинку, знижує її цінність. Вважають, що самовільне, без погодження з власником квартири рішення щодо будівництва конструкції даху над ганком під»їзду, яка прикріплена за допомогою зварювання до плити лоджії квартири, протиправними й просять зобов»язати відповідача привести фасад будинку до первинного технічного стану відповідно до проектної документації будинку шляхом демонтажу незаконної конструкції даху під ганком під»їзду, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON]позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.52). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивачів, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що дійсним власником квартири [ADDRESS] є [PERSON](а.с.8-9, 17, 18). Житловий будинок [ADDRESS]. Віхід в під»їзд будинку здійснюється через ганок з прибудованою кімнатою для конс»єржа. Дах над кімнатою виконаний двосхилий, а над ганком односхилий. Покрівля над кімнатою конс»єржа та ганком виконана з металокочерепиці. Квартира [ADDRESS] розташована на ІІ-му поверсі будинку, обладнана двома лоджіями, має три вікна, одне - на боковому фасаді будинку /під»їзді/, два - з житлової кімнати та кухні й виходять на головний фасад будинку /під»їзду/, де розташовані лоджії /висновок експерта а.с.27/. Позивач вважає, що незаконним діями відповідача, які полягають в будівництві вказаної конструкції даху над ганком під»їзду будинку, яка прикріплена до плити лоджії його квартири ззовні, згоду на будівництво якої він не надавав, порушуються права. Відповідно до висновку експерта № 18491/15-43 за результатами будівельно-технічного дослідження від 04.11.2015 року, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за замовленням позивача, й на розгляд експерта поставлено питання: «Чи відповідає встановлена металоконструкція - покриття над дахом до під»їзду, яка фактично прикріплена до балконної плити квартири [ADDRESS], будівельним нормам?», встановлено, що конструкція даху над ганком та прибудованою кімнатою консьєржа влаштована таким чином, що відмітка гребеня даху вище на 20 см, ніж верхня відмітка огороджувальної лоджії ІІ-го поверху, також конструкції даху кріпляться до огороджувальної плити конструкції лоджії ІІ-го поверху та частково спираються на плити лоджії, рівень покрівлі перевищує позначку підлоги квартири [ADDRESS] на 1,4 м, що порушує вимоги п. 10.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки.Реконструкція та капітальний ремонт», п.п. 2.20, 2.54, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.Основні положення», п.1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (а.с.25-32). Так, експертом досліджувалась оспорювана металоконструкція над прибудованою кімнатою конс»єржа /вхід в під»їзд над ганком будинку [ADDRESS] шляхом візуально-інструментального обстеження, без проведення технічних замірів розмірів конструкції, яка є предметом спору. Відповідно, наданий позивачем експертний висновок проведений за результатими технічного обстеження не може прийматись судом, як належний доказ. Вказаний висновок не містить технічних розмірів конструкції, яка мала б бути досліджена експертом, не встановлені її параметри, й дані вимоги не закладені в позовні вимоги, що суперечить вимогам закону, відповідно, не можуть бути покладені в основу рішення суду для його постановлення та належного виконання. Окрім того, оскільки позивачем оскаржуються дії ОСББ щодо незаконного, на його думку, будівництва не вцілому прибудови, а її даху над нею - металевої конструкції, відповідно це питання також не було предметом експертного дослідження на предмет можливого будівництва даху прибудови без порушення будівельних норм та стандартів й з урахуванням майнових прав мешканця квартири [NUMBER] вказаного будинку. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази по справі, суд розцінює доказування позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України, ухвалюється судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України. У цивільному судочинстві судове рішення виноситься по суті правових вимог місцевими загальними судами, а у разі зміни судового рішення по суті - в апеляційному і в касаційному порядку. Діюче процесуальне законодавство, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, за положенням якої суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, судом запропоновано позивачу уточнити зміст вимог, проте позивачем позовні вимоги не уточнені. Відповідно, судом встановлено, що матеріали справи не містять технічних розмірів конструкції, які мали б бути досліджені експертом, та їх технічні розрахунки покладені в основу позовних вимог. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем ставиться вимога в редакції, яка не допускає ухвалення рішення, яке буде зрозумілим для його виконання, а суд при постановленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Окрім того, суд надавши правову оцінку редакції позовних вимог (а.с.6), вважає, що останні є не лише недоведеними, а й такими, що частково спрямовані на втручання в права певного кола осіб (мешканців будинку), які не уповноважували позивача звертись до суду з даним позовом. Й надавши правову оцінку статусу позича [PERSON], вважає його не належним позивачем, оскільки останній не є власником квартири, відповідно, його права згідно спірних правовідносин не порушуються, а тому й не підлягають захисту. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed