Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідачі, що проживають у [ADDRESS] за фактичними договірними відносинами отримують послуги у виді постачання теплової енергії . Відповідачі не уклали договір на надання житлово-комунальних послуг, тому позивачем надано послуги з теплопостачання без укладання письмового договору, а відповідачі повинні сплачувати кошти за їх надання на підставі відкритого на їх ім`я особового рахунку . Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за теплову енергію, відповідно до ст.. 67 ЖК України береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, які встановлює орган місцевого самоврядування. Відповідачі протягом опалювальних періодів несвоєчасно сплачують за поставлену теплову енергію, тому станом на 1 квітня 2013 року заборгованість відповідачів складає 1719,62 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі , позовні вимоги підтримав. Відповідачі також в судове засідання не з`явилися, звернувшись з заявою про розгляд справи без їх участі , просять відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність у них заборгованості, яку вони погасили на час розгляду справи, просять застосувати трирічний строк позовної давності. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Відповідачі, проживають у приватизованій квартирі [ADDRESS] та отримують послуги з теплопостачання за цією квартирою, площею 28,8 кв.м. а.с. 25 Відповідно до виписки з особистого рахунку відповідачів, наданого КП "Дружківкатепломережа" послуги опалення житла відповідачі сплачували несвоєчасно та дійсно, станом на 1 квітня 2013 року мали заборгованість. а.с. 5,6 Згідно ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Заборгованість власників квартир, яка пов'язана з утриманням будинку і оплатою комунальних послуг, стягується у безспірному порядку. Відповідно до ст..162 ЖК України та ст.. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572( зі змінами від 24 січня 2006 року № 45) , власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони перебували у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав послуги з постачання теплової енергії до квартири відповідачів. Відповідачі не заперечують обставини надання послуг, також відсутній спір щодо тарифів на послуги та нарахованих сум за послуги. . В той же час відповідачі наполягають на відсутності заборгованості, станом на 1 квітня 2013 року в зв'язку з її сплатою на час розгляду позову. Вирішуючи спір суд виходив з наданого позивачем розрахунку заборгованості, підтвердженого особовим рахунком. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Наслідки спливу позовної давності визначені ч. 4 ст. 267 ЦК України,відповідно до якої, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності - з 1 січня 2011 року . Суд вважає за необхідне також прийняти до розрахунку період з квітня по жовтень 2013 , коли відповідачі сплачували заборгованість за минулий опалювальний період. Відповідно до нарахувань за особовим рахунком, відповідачі за період з 1 січня 2011 року по 1жовтня 2013 року отримали послуги з постачання теплової енергії на суму 3948,14 грн. Відповідачами у цей період було сплачено за отримані послуги (відповідно до сум у квитанціях) - 3797,92 грн. Заборгованість складає 150,22 грн. Суд враховує, що відповідачі на день розгляду справи в суді до заяви надали квитанцію щодо сплати суми 150, 22 грн. на погашення зазначеної заборгованості. За таких обставин позов не підлягає задоволенню через відсутність у відповідачів боргу станом на 1 квітня 2013 року. Враховуючи, що остаточно сума заборгованості сплачена відповідачами після звернення позивачів до суду, позивачеві підлягає відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 229,4 грн.

Outcome: approved