Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй архівної довідки № Л-255/01-10/324 від 10.08.2016 року. Вказаний факт заявник просить встановити з метою реалізації нею права на пенсію. При зверненні до УПФУ заявнику повідомили, що у відомостях архівної довідки, яка підтверджує періоди її роботи, ім"я та по-батькові заявника не відповідає її паспортним даним, а тому заінтересована особа відмовила їй в призначенні пенсії за віком, у зв»язку з чим вона звернувся до суду. Заявник в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечувала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглягути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно даних паспорта - [PERSON], [INFO] (а.с. 3-5). 10.07.1980 року заявнику була оформлена трудова книжка на її ім'я. Записи в трудовій книжці про періоди її роботи співпадають із відомостями, вказаними в довідці, що видана заявнику об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області від 10.08.2016 року за № Л-255/01-10/324. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області № 59 від 19.08.2016 року, заявник має право на призначення пенсії за віком, однак, архівна довідка від 10.08.2016 року за № Л-255/01-10/324, видана об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області та надані для підтвердження періоду роботи не ідентифікується з паспортними даними заявника в частині правильності та повноти вказаних, ім»я та по-батькові, що унеможливлює призначення пенсії за віком без відповідного підтвердження в судовому порядку (а.с. 11). Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначала, що в позасудовому порядку вона не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про належність саме заявнику довідки від 10.08.2016 року за № Л-255/01-10/324, виданої об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області свідчить і той факт, що в трудовій книжці, оформленій на ім'я заявника та у довідці співпадають дати та записи про періоди роботи заявника. На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду його паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, копія трудової книжки, які підтверджують належність заявнику документів, належність яких вона просить встановити. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що архівна довідка від 10.08.2016 року за № Л-255/01-10/324, видана об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області в дійсності належить заявнику по справі - [PERSON]. Оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику архівної довідки неможливо, оскільки вказані документи видавались на підставі наказів, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаного заявнику документу необхідно останньому для призначення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved