Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

19 жовтня 2016 року районний лікар-психіатр Горбатко Наталія Миколаївна, Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат та [PERSON] звернулися до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричної лікарні в примусовому порядку недієздатного [PERSON], народження [INFO], підопічного Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату. Заява мотивована тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, страждає на тяжкий психічний розлад. Неодноразово лікувався в ПОКЛ ім. Мальцева та ПОПЛ №2 «Снітино». Під час перебування в інтернаті із загостренням стану лікувався стаціонарно в ПОПЛ №2 «Снітино» з 11.03.2016 по 13.05.2016, виписаний з незначним покращенням стану. На протязі останнього місяця психічний стан хворого різко погіршився - став збуджений, агресивно відноситься до оточуючих (наносить їм ушкодження), висловлює звинувачення на адресу рідних та медичного персоналу, категорично відмовляється від прийому їжі та ліків. В зв'язку з цим [PERSON] становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.05.2015 [PERSON] визнаний недієздатним. Сестра [PERSON] призначена його опікуном. Опікун підписала добровільну згоду на лікування свого недієздатного брата. Згідно виписки із медичної карти хворого [PERSON] хворіє на шизофренію, параноїчної форми, параноїчного синдрому, епізодичний тип перебігу хвороби та зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до Полтавської обласної психіатричної лікарні №2 «Снітино» через погіршення стану та неефективність проведеного лікування в умовах Кротівського будинку-інтернату. В судовому засіданні заявники заяви про необхідність примусової госпіталізації підтримали та просили їх задовольнити. Прокурор заяву також підтримала, просила суд увалити рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. [PERSON] в судовому засіданні суть запитань не усвідомлював. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви підлягають задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України ,Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідності до цього рішення. У статтях 279 та 280 ЦПК України, які діють на даний час, законодавець закріпив, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи вказані правові норми, суд звертає увагу, що на даний час лікар-психіатр чи представник психіатричного закладу може звернутися із заявою про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку, про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заявою про продовження такої госпіталізації. Тобто, діюче законодавство передбачає розгляд судом лише справ про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Механізму здійснення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра чинним законодавством не визначено. Однак, суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON], народження [INFO], є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 07.10.201, має другу групу інвалідності (а.с.4). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.05.2015, [PERSON], народження [INFO], визнано недієздатним (а.с.11). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.07.2015 встановлено опіку над [PERSON] Опікуном призначеного сестру [PERSON] - [PERSON] (а.с.12). Згідно виписки із медичної карти хворого [PERSON] хворіє на шизофренію, параноїчної форми, параноїчного синдрому, епізодичний тип перебігу хвороби. Районним психіатром зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до Полтавської обласної психіатричної лікарні №2 «Снітино» через погіршення психічного стану ( став збуджений, агресивно відноситься до оточуючих, висловлює звинувачення на адресу рідних та медичного персоналу, категорично відмовляється від прийому їжі та ліків) та неефективність проведеного лікування в умовах Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату (а.с.2-3). Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку лікаря-психіатра страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, параноїчного синдрому, епізодичний тип перебігу хвороби, внаслідок чого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, на даний період його лікування можливе тільки в умовах стаціонару, а відтак суд вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. З огляду на викладене, заяви районного лікаря-психіатра Горбатко Наталії Миколаївни, адміністрації Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату та опікуна недієздатного [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved