Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

13.02.2018 року [PERSON] подав до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 19.05.2001 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 520. Вказує, що за час їх спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO] Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, стосунки з часом погіршились, і в зв"язку з цим подальше підтримання шлюбних відносин є неможливим. Позивач стверджує, що їх з відповідачем нічого вже не пов"язує, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків з листопада 2016 року. Іхня сім"я розпалась остаточно і зберігати шлюб немає сенсу, оскільки примирення між ними неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зазначивши, що спору про поділ майна та місце проживання дітей на даний час немає. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розірвати шлюб, щодо стягнення з відповідача на його користь сплаченого судового збору не наполягав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечувала, підтвердила, що з листопада 2016 року вони не проживають, як сім'я. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.05.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №520, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. 4). Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство з листопада 2016 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а. с. 5, 6). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved