Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

07.09.2015 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі за текстом ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №NKN0G40000004939 від 25.04.2008 року у розмірі 66963,13 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 1414261,24 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовував тим, що 25.04.2008 року на підставі укладеного Договору про іпотечний кредит №NKN0G40000004939 та Додаткової угоди до договору від 13.08.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21571,38 дол. США. На термін до 25.04.2017 рік. В звязку з невиконанням умов договору, у відповідача станом на 03.08.2015 рік виникла заборгованість у розмірі 66963,13 дол.США, яка складається з заборгованості за кредитом 19948,87 дол.США, заборгованості за процентами за користування кредитом 12055,49 дол.США, заборгованості по комісії за користування кредитом 2522,08 дол.США, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 26349,13 дол.США, штрафу 6087,56 дол.США. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. Ухвалою судді Андрощука В.В. від 10.09.2015 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до попереднього розгляду. Ухвалою судді Андрощука В.В. від 04.12.2015 року справу призначено до судового розгляду. 13.01.2016 року представник [PERSON] надав суду заперечення на позов ПАТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою судді Щербини С.В. від 25.07.2017 року справу було прийнято до провадження і призначено до судового розгляду. 14.02.2018 року представником [PERSON] надано відзив на позов ПАТ КБ «ПриватБанк». У відзиві представник просить суд застосувати позовну давність до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором та пені. Крім того просить суд відмовити у задоволенні позову за його незаконністю та необґрунтованістю. Зазначав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно збільшив розмір процентної ставки з 15% річних до 25,08 %річних, безпідставно нарахував суму комісії у розмірі 2522,08 дол.США, необґрунтовано нарахував пеню та штраф, таблиця розрахунку заборгованості є невірною та необґрунтованою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 25.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №NKN0G40000004939. Відповідно до п.1.1. Договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» зобовязується надати [PERSON] грошові кошти у сумі 100000,00 гривень, а остання зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 10000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Відповідно п.1.3 Договору кредит надається строком погашення не пізніше 25.04.2017 року на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 13.08.2008 року на підставі заяви [PERSON] про зміну валюти кредиту від 08.07.2008 року, між нею та ПриватБанк була укладена Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит №NKN0G40000004939 від 25.04.2008 року. Відповідно до Додаткової угоди [PERSON] зобовязується надати [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок №29097050028603 на строк з 13.08.2008 року по 25.04.2017 рік у вигляді строкового кредиту у розмірі 21571,38 дол.США на придбання нерухомості, зі сплатою користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяця на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того відповідно до п. 5.5 Додаткової угоди термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобовязання перед позичальником у повному обсязі, надавши їй кредит у розмірі 21571,38 дол.США. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору ухиляється від виконання своїх зобов`язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем станом на 31.03.2016 року становить 66963,13 дол. США., з яких: заборгованість за кредитом 19948,87 дол.США, заборгованість за процентами за користування кредитом 12055,49 дол.США, заборгованість по комісії за користування кредитом 2522,08 дол.США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 26349,13 дол.США, штраф 6087,56 дол.США Відповідно до наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку суми заборгованості , заборгованість [PERSON] за тілом кредиту складає 19948,87 дол.США. Суд вважає що зазначена сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст.525, 526, 611 ЦК України. Суд не приймає до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст.261 ЦК України). Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за договором, свідчить, що 05.10.2011 року відповідачем [PERSON] вносились кошти в рахунок погашення заборгованості. Крім того п.5.5. Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором, був встановлений сторонами - тривалістю 5 років, вказані умови Додаткової угоди відповідачем були прийняті, про що свідчить підпис на додатковій угоді. Вищезазначене свідчить, що відповідно до ст.264 ЦК України, строк позовної давності позивачем не пропущений. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку суми заборгованості, заборгованість [PERSON] за відсотками за користування кредитом складає 12055,49 дол.США. Суд вважає, що зазначена сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача стосовно безпідставного нарахування відсотків за користування кредитом, та збільшення Банком в односторонньому порядку процентної ставки, оскільки зазначена сума відсотків була нарахована ПАТ КБ «ПриватБанк» з розрахунку 14,04% річних, що передбачено Додаткової угодою до Договору про іпотечний кредит, та підписано і прийнято відповідачем. Що стосується вимог про стягнення заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 2522,08 дол.США, то суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, так як відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, та враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 року у справі №6-1746цс16, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 2522,08 дол.США. Вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача нарахованої суми пені та штрафу суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннямист. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21.10.2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положеньст.360-7 ЦПК Україниє обов'язком для судів при застосуванні цих норм права. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. З урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише сума штрафу, при визначенні розміру якої суд виходить з наступного. Так, Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до п.6.6.Договору про іпотечний кредит при порушенні позичальником строків платежів по зобовязанням, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобовязання. Розмір штрафу в межах 10% від суми невиконаного зобовязання у розмірі 32004,36 дол. США, складає 3200,04 дол.США, який підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи та надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 35204,40 дол.США. з яких: заборгованість за кредитом 19948,87 дол.США, заборгованість за процентами за користування кредитом 12055,49 дол.США, штраф 3200,04 дол.США. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України \~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи викладене, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1936,62 грн.

Outcome: partial