Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов'язались в строк до першого травня дві тисячі шістнадцятого року укласти договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу позивач передав, а відповідач отримав гроші в сумі 5000 доларів США, що на день підписання договору становило 135000 (сто тридцять п'ять тисяч) гривень за курсом НБУ. Зазначена сума розцінювалася сторонами по договору як аванс у рахунок наступного договору купівлі-продажу. Так, пунктом 4 вищевказаного попереднього договору встановлено, що в разі невиконання зобов'язань, передбачених цим договором з вини Продавця ([PERSON]О.) покупцю ([PERSON]О.) повертається аванс - 135 000 (сто тридцять п'ять тисяч гривень) та відшкодовується шкода за невиконання зобов'язань в розмірі авансу - 135 000 (сто тридцять п'ять тисяч гривень). Таким чином, укладаючи вищевказаний попередній договір, [PERSON] зобов'язався в строк до 01.05.2016 року підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири та не погіршити технічний стан нерухомості, не змінювати його комплектність без узгодження з [PERSON], та до 01.05.2016 укласти із [PERSON] договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Проте на разі зазначена вище квартира і на даний час належит [PERSON] на праві приватної власності. Тобто відповідач не виконав взятого на себе обов'язку з підготовки документів для нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, де просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час та дату судового засідання в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд неодноразово належним чином викликав відповідача, проте відповідач ухиляються від явки до суду, достовірно знаючи про знаходження справи в провадженні суду. Позивач наполягав на ухвалені заочного рішення. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у квітні 2017 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином була повідомлена про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 04 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов'язались в строк до першого травня дві тисячі шістнадцятого року укласти договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу позивач передав, а відповідач отримав гроші в сумі 5000 доларів США, що на день підписання договору становило 135000 (сто тридцять п'ять тисяч) гривень за курсом НБУ. Зазначена сума розцінювалася сторонами по договору як аванс у рахунок наступного договору купівлі-продажу. Так, пунктом 4 вищевказаного попереднього договору встановлено, що в разі невиконання зобов'язань, передбачених цим договором з вини Продавця ([PERSON]О.) покупцю ([PERSON]О.) повертається аванс - 135 000 (сто тридцять п'ять тисяч гривень) та відшкодовується шкода за невиконання зобов'язань в розмірі авансу - 135 000 (сто тридцять п'ять тисяч гривень). Таким чином, укладаючи вищевказаний попередній договір, [PERSON] зобов'язався в строк до 01.05.2016 року підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири та не погіршити технічний стан нерухомості, не змінювати його комплектність без узгодження з [PERSON], та до 01.05.2016 укласти із [PERSON] договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Як зазначено вище, відповідно до пункту 2.5. попереднього договору, [PERSON] зобов'язався в строк, до укладення основного договору до 01.05.2016 року підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №93900017 від 08.08.2017, зазначена вище квартира і на даний час належит [PERSON] на праві приватної власності. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чиної відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інши вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 3 статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як зазначено вище, відповідно до пункту 2.5. попереднього договору, [PERSON] зобов'язався в строк, до укладення основного договору до 01.05.2016 року підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продаж квартири. Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухом; майно №93900017 від 08.08.2017, зазначена вище квартира і на даний час належит [PERSON] на праві приватної власності. Тобто відповідач не виконав взятого на себе обов'язку з підготовки документів для нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу. Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства України, наявну судову практику, зважаючи на той факт, що позивач жодним чином не ухилявся від виконанню обов'язків за попереднім договором, та договір купівлі-продажу не був укладений сааме з вини відповідача, попередній договір укладений письмово, та посвідчено нотаріусом, тобто укладено в тій же формі, що й повинен був укладатися основний договір купівлі-продажу квартири, в суду є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст.ст.525,610,611, 625 ЦК України,

Outcome: approved