Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вашківецької міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем. У позові вказував, [INFO] в м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області помер його сусід [PERSON] ,який протягом 8 років тяжко хворів і потребував постійного догляду. Проживаючи по сусідству, здійснював за ним повсякденний догляд. Однак на протязі останніх 5 років стан здоров`я [PERSON] значно погіршився в зв`язку з чим змушений був проживати разом із ним в його будинку [ADDRESS] протягом п`яти років без реєстрації за місцем проживання ж до настання смерті останнього оскільки виникла потреба в ного цілодобовому догляді. 22 листопада 2017 року [PERSON] склав заповіт на її ім`я, яким заповів йому земельну ділянку площею 1,2951 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вашківецької міської ради Вижницького району, Чернівецької області, кадастровий номер 7320510400:02:002:0530. Цей заповіт цього ж числа посвідчений секретарем Вашківецької міської ради, Вижницького району, Чернівецької області і зареєстрований в реєстрі за №199. Право власності заповідача на земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень . Після смерті спадкодавця , як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини без реєстрації за місцем проживання оскільки здійснював догляд за ним, звернувся із заявою про видачу мені свідоцтва про право власності на спадкове майно згідно з заповітом, до приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу Штефюк Н.В.. Але постановою приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу від 01.06. 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини . За таких обставин змушений звернутись до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спірну земельну ділянку, оскільки від встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить подальше здійснення ним майнових прав визнання права власності на спадкове майно. Просить встановити факт постійного проживання, [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті останнього за адресою [ADDRESS] . Позивач та його представник в адресованих суду заявах заявлені вимоги підтримали , просили його задовольнити. Представник Вашківецької міської ради Чернівецької області ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві щодо вирішення даного спору покладаються на розсуд суду. [PERSON] в адресованій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність , заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . 22 листопада 2017 року [PERSON] склав заповіт на його ім`я, яким заповів земельну ділянку площею 1,2951 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вашківецької міської ради Вижницького району, Чернівецької області, кадастровий номер 7320510400:02:002:0530. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Спадкоємцем першої черги є дружина, померлого [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Штефюк Н.В. за №103/02-31/49-2020 від 01.06.2021 року відмовлено зпозивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з тим, що протягом шести місяців спадкоємець не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов виконавчим комітетом Вашківецької міської ради домогосподарства від 16.03.2021 року встановлено, що на день обстеження в житловому приміщенні (будинку) згідно погосподарської книги зареєстровані за місцем постійного проживання - [PERSON] . Шляхом опитування сусідів покійного [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] встановлено, що на день смерті [PERSON] в його будинку разом з ним проживав ; без реєстрації за місцем постійного проживання гр. [PERSON] , який здійснював догляд за померлим та його дружиною. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов"язане з наступним вирішенням спору про право. Аналогічна Позиція Верховного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 521/13620/18. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації спадкоємцем права на отримання спадщини. Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані позивачем, суд приходить до висновку щодо задоволення позову. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved