Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

19.01.2021 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6602589083 від 18.04.2018 р. в розмірі 25 420, 68 грн.. В обґрунтування позову послався на те, що 18.04.2018 р. між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір № 6602589083. В подальшому ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 09.12.2019 року було укладено договір про відступлення права вимоги №20191209, за яким право вимоги по зазначеному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з нього заборгованість за договором кредиту, яка складає 25 420, 68 грн.. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 02.02.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 02.03.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено, востаннє, на 16.08.2021 р.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судові засідання 02.03.2021, 05.04.2021, 07.05.2021, 14.06.2021, 16.08.2021 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 18.04.2018 р. [PERSON] подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 6602589083 від 18.04.2018 р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що дана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від даного товариства становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем як позичальником, а також, що він отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно копії паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2589083 вбачається, що сумою кредиту [PERSON] є кошти у розмірі 12 120,00 грн., а також вбачається, що кредит надається на 6 місяців; в даному паспорті зазначається про вид зобов`язання, сукупна вартість кредиту, база нарахування та її розмір, а також порядок повернення кредиту. Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (в редакції від 30.03.2015 року), умови разом із заявою про приєднання, паспортом кредиту і заявою про отримання кредиту становлять кредитний договір. 09.12.2019 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги №20191209, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель заборгованості). На виконання умов договору на адресу відповідача від імені ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20191209 від 09.12.2019 р., позивач набув права грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором №6602589083 від 18.04.2018 р. в сумі 25 420,68 грн.. Відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості, станом на 09.12.2019 становить 25 420, 68 грн., з яких: 9 676,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 798,28 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7 898, 09 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами, 6 048,11 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по кредитному договору та внаслідок цього заборгував позивачу кошти у розмірі 25 420, 68 грн.. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 270,00 грн..

Outcome: approved