Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим та підписаним її представником - адвокатом Біленським А.Г., до відповідача Новошмидтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини в два місяці. На обґрунтування позову послалася на те, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , з поважних причин у зв`язку з відсутністю відомостей про існування заповіту та необізнаністю спадкоємця про існування заповіту. Посилається на те, що нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, просить про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в два місяці. Ухвалою суду від 24.06.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, витребувано у приватного нотаріуса Новоодеського районного округу Філіпенка Д.В. витяг із Спадкового реєстру про наявність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] .. У судове засідання 16.11.2020 року сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Біленський А.Г. надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, вказавши про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача - Новошмидтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач та представник відповідача не зявилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новошмидтівською сільською радою, [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років у с. Новошмидтівка Новоодеського району Миколаївської області (актовий запис №03). За життя [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,76 га, що розташована на території Новошмидтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №035455 від 23.02.2001 року. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.12.1994 року державним нотаріусом Новошмидтівської сільської ради Білоокою В.О., [PERSON] заповідала своїй дочці [PERSON] житловий будинок, надвірні споруди, які розташовані по [ADDRESS] і все майно, яке належить їй на праві особистої власності, а також державний акт на право приватної власності на землю серії МК №3455 для ведення особистого підсобного господарства земельною площею 0,39 га за №204, а також державний акт на право приватної власності на землю серії МК №3456 для обслуговування житлового будинку за [ADDRESS] , земельна ділянка 0,12 га. Згідно до матеріалів спадкової справи № 55/2020 до майна померлої [INFO] . [PERSON] , остання померла [INFO] у віці 80 років у с. Новошмидтівка Новоодеського району Миколаївської області (актовий запис № 03). За даним свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з повідомленням Новоодеського РВ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №2065/129-24 від 06.11.2020 року, наданого на запит суду, повідомлено, що 26.12.1966 року виконавчим комітетом Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області зареєстровано шлюб за актовим записом №38 між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] ». Вказаним правовстановлюючим документом підтверджено, що [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] . 11 червня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 55/2020. Згідно з даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60505199, виданої 11.06.2020 р. приватним нотаріусом Філіпенко Д.В., інформація про відкриття спадщини у Спадковому реєстрі за параметрами запиту [PERSON] , дата смерті [INFO] , відсутня. Даним Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60505288, виданим 11.06.2020 р. приватним нотаріусом Філіпенко Д.В. підтверджується, що спадкову справу зареєстровано у спадковому реєстрі 11.06.2020 р. за №65946503, номер у нотаріуса 55/2020, місце зберігання: приватний нотаріус Філіпенко Д.В., [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області за №120 від 04.06.2020 року на день смерті [PERSON] в спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] , ніхто не проживав і не був зареєстрований по теперішній час включно. Малолітні та неповнолітні за даною адресою не зареєстровані і не проживають. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. №165/02-31 від 11.06.2020 року відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та роз`яснено про необхідність вирішення питання щодо визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини в суді. Як встановлено судом, строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, та необізнаністю спадкоємця про існування заповіту. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка повинна була у шестимісячний строк звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері, проте протягом встановленого законом шестимісячного строку не виконала дій, передбачених ст.ст.1269,1270 ЦК України, які б свідчили про прийняття нею спадщини. Проте, правилами ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При цьому, поняття поважності пропуску вказаного строку є оціночним критерієм та питання щодо цього вирішується на загальних підставах та з врахуванням обставин справи. 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Верховний Суд України у своїй постанові від 26.06.2019 року (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При цьому суд виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку, а необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З наданих позивачем суду доказів вбачається, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач була необізнана про існування заповіту. З метою захисту права спадкоємця на спадщину, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в 2 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Саме такий строк суд вважає достатнім для звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved