Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У січні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року в розмірі 24257 грн. 03 коп. Свої вимоги аргументує тим, що 29 січня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір №010/0907/82/0132273, згідно якого банк надав відповідачу кредит. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 28.11.2017 між АТ «КІБ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 28 листопада 2017 року між акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20171128, відповідно до якого, АТ «КІБ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, що становить 24257 грн. 03 коп., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. 05 лютого 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що позивачем не надано доказів про перерахування або видачі відповідачу кредитних коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом на підтвердження заборгованості. 05 лютого 2020 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності, при цьому зазначив, що обставини переривання перебігу строку позовної давності, а саме: часткове погашення відповідачем кредиту, взагалі не підтверджено доказами, оскільки переривання перебігу позовної давності можливе лише діями безпосередньо позичальника, банк не надав на підтвердження таких його дій належних доказів (квитанцій, касового, ордеру, тощо), а доказування не може грунтуватися на припущеннях. 12 лютого 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що заперечення представника позивача є безпідставними, а матеріали справи містять докази наявної заборгованості. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 13.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год. 10 хв. 03 лютого 2020 року. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2020 року розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 02 березня 2020 року. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2020 року розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 02 березня 2020 року. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2020 року розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 25 березня 2020 року. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 березня 2020 року розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 04 травня 2020 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з"явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не надано докази, що відповідач надавав кредитні кошти, а саме: відсутність бухгалтерської документації на підтвердження перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON] про отримання коштів. Просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 29 січня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року (надалі кредитний договір), згідно якого банк зобов`язався надати йому кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 9100 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] з кінцевим строком повернення до 29 січня 2017 (а.с.5-8). Згідно з додатку №1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0907/0132273 від 29 січня 2013 року щодо тарифного плану «Кредитна картка - прозора», додатку №2 до вказаного договору, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора», правил ведення поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та до яких встановлено ліміт кредитування, та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль», умови видачі кредиту: сума поточного ліміту кредиту згідно договору - 9100 грн., строк кредиту - 48 місяців, процентна ставка при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду - 30 %, дата видачі кредиту 29 січня 2013 року, дата остаточного погашення 29 січня 2017 року, дата щомісячного платежу 20 число кожного місяця. Розмір щомісячно нарахованих процентів за кредитом : при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду -231 грн. 86 коп., комісія за зняття коштів в банкоматі - 288 грн., розмір щомісячного платежу 5 %,: за умови користування кредитом поза межами пільгового періоду - 754 грн. 59 коп., за умови користування кредитом в межах пільгового періоду - 455 грн. Розмір щомісячного страхового платежу -36 грн. 40 коп. В тарифному плані «Кредитна картка - прозора» передбачено витрати за отримання та використання кредитною карткою. З додатками до договору, довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора», правилами ведення поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та до яких встановлено ліміт кредитування, та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] ознайомлений під підпис(а.с.88-93 ) 28 листопада 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до якого до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрах боржників(а.с.14-15) 28 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20171128, відповідно до якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрах боржників(а.с.16-18) Відповідно до витягу від 24.12.2019 з реєстру боржників №4 до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року становить 24257 грн. 03 коп. із них: заборгованість за основною сумою боргу 23903 грн. 38 коп., заборгованість за відсотками - 353 грн.65 коп. (а.с.19) Згідно з повідомлення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» на адресу [PERSON] №002269700 від 22 лютого 2018 року, останнього було повідомлено, що 13.02.2018 року всі права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року, отримані банком на підставі договору відступлення права вимоги №114/48 -F від 28.11.2017 укладеному банком з АТ «Райффайзен Банк Аваль», були відступлені товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів». Тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором необхідно повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів»(а.с.20) Відповідно до повідомлення №002269700-1 від 22 лютого 2018 товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» на адресу [PERSON] , останнього повідомлялось про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року у сумі 24257 грн. 03 коп. 13 лютого 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» проведено розрахунок заборгованості по картковому кредиту, договір № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року, з якого вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] на час проведення розрахунку становить 24257 грн. 03 коп., із них: заборгованість за кредитом -23903 грн. 38 коп., заборгованість за відсотками -353 грн. 65 коп.(а.с.22-23). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, згідно якого банк надав йому кредит, шляхом відкриття кредитної лінії з встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків у строк до 29 січня 2017 року. Відповідно до п. 15.2 кредитного договору, позичальник перед укладенням договору в письмовій формі повідомлений про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що підтверджується підписом клієнта про ознайомлення з умовами кредитування(а.с.8). Відповідно до п.15.4 кредитного договору, підписуючи договір клієнт засвідчує, що він до його підписання отримав, повністю ознайомлений та згоден зі змістом Договору, а також ознайомлений та згоден з передбаченим договором порядком зміни правил, встановлення тарифів та лімітів(а.с.8). З договором та додатками до договору, довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора », правилами ведення поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та до яких встановлено ліміт кредитування, та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] ознайомлений під підпис. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» уклало договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк». Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» уклало договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів». Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» надсилало на адресу відповідача письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором та визначено грошову вимогу, тобто розмір заборгованості у сумі 24257 грн. 03 коп., яка підлягає виконанню. Відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним кредитним договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Суд вважє, безпідставними твердження представника відповідача щодо недоведенності факту видачі відповідачу коштів по кредитному договору № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року, оскільки дані твердження спростовані дослідженим в судовому засіданні доказами. Так, [PERSON] звернувся до АТ «РайффайзенБанк Аваль» з письмовою заявою про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів - платіжної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі та на умовах відповідно до прийнятого банком рішення та підключення відповідних сервісів. Заява підписана особисто [PERSON] . За кредитним договором №010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року(надалі кредитного договору), банк, клієнт та страховик, які разом іменуються «сторони», уклали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування на наступних умовах: п 1.1 кредитного договору, розмір поточного ліміту кредиту - на дату укладення договору складає 9100 грн., в подальшому встановлюється та визначається відповідно до п.10 договору ; п.1.2 кредитного договору, строк протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту 48 місяців, що починається з 29 січня 2013 року та закінчується 29 січня 2017 року; згідно п.9.2, кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій з картковим рахунком. Виконання банком своїх зобов`язань та надання кредитних коштів позичальнику відображено в розрахунку заборгованості за кредитним договором. В якому встановлено, що користування кредитним лімітом позичальник здійснював в період з 11.02.2013 по 06.09.2017 р., шляхом зняття готівки з крединої карти та шляхом здійснення безготівкових платежів, оплачуючи вартість товарів та послуг. Відповідач відповідно до п. 15.2 кредитного договору, перед укладенням договору в письмовій формі повідомлений про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що підтверджується підписом клієнта про ознайомлення з умовами кредитування. Відповідно до п.15.4 кредитного договору, підписуючи договір клієнт засвідчує, що він до його підписання отримав, повністю ознайомлений та згоден зі змістом Договору, а також ознайомлений та згоден з передбаченим договором порядком зміни правил, встановлення тарифів та лімітів(а.с.8). Відповідач не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані кредитором кредитні кошти. Тому твердження представника відповідача, щодо ненадання доказів стосовно укладення вищевказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Також є безпідставними доводи представника позивача щодо необґрунтованості розрахунку виходячи з того, що позивачу надано кредитний ліміт 9100,00 гривень, а стягнути просить 24 257,03 гривні. Відповідно до п 1.1 кредитного договору № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року (надалі кредитного договору) розмір поточного ліміту кредиту складає: 9100,00 гривень, в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст.10 договору(а.с.5) . Відповідно до п.10.1 кредитного договору, максимальний розмір кредиту за договором складає 200000 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт Кредиту. Поточний ліміт діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений.(а.с.5) Згідно з п.10.2 кредитного договору, перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Всі інші періоди щомісячно починаються з 1 числа календарного місяця та завершуються в останній календарний день місяця. Банк має право встановити іншу дату закінчення поточного періоду та іншу дату початку наступного періоду, повідомивши про це клієнта письмово, шляхом надсилання клієнту відповідного письмового повідомлення за 7 календарних днів до такого встановлення. При цьому дата закінчення наступного періоду визначається в порядку, зазначеному в абзаці першому цього пункту(а.с.6). Відповідно до п.10.3 кредитного договору, поточний ліміт встановлюється банком в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на 1000 % та були меншими більше ніж на 100 % розміру поточного ліміту в попередньому періоді(а.с.6). В будь-який період розмір поточного ліміту не перевищує розміру максимального ліміту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором: 20.09.2013 відбулася зміна кредитного ліміту з 9100 до 9600 грн.; 18.07.2014 - зміна кредитного ліміту з 9600 грн. до 13400 грн.; 14.08.2015 - зміна кредитного ліміту з 13400 грн. до 17400 грн.; 25.01.2017 - пролонгація дії кредитного договору; 26.05.2017 - зміна кредитного ліміту з 17400 до 20900 грн. За таких, обставин Банк здійснюючи зміну ліміту кредитування діяв в межає умов кредитного договору, що і пояснює,наявність заборгованості, яка перевищує кредитний ліміт установлений на дату укладення договору. Також суд вважає, безпідставними доводи представника позивача щодо незаконності розрахунку заборгованості за кредитним договором в зв`язку з відсутності доказів отримання кредитних коштів відповідачем. Судом встановлено, що всі нарахування, відсотки, пеня за порушення кредитних зобов`язань, та інші платежі нараховувались виключно первісними кредиторами, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль». ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути заборгованість, що нарахована попереднім кредитором. Суд погоджується з доводами представника позивача в тій частині, що розрахунок заборгованості не є первинним обліковим бухгалтерським документом, але він містить узагальнений розмір усіх складових кредитної заборгованості протягом усього періоду здійснення відповідних нарахувань, що відбувалися на підставі умов кредитного договору. Розрахунок заборгованості є підтвердженням існування заборгованості по кредитному договору. Крім того, у відповідності до Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 у справі №6-14194 св14, підтвердженням про суму заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунку кредитної заборгованості, здійсненому банком при відступлення права вимоги. Якщо відповідач буде не згодний з розрахунком заборгованості наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність доданного до позовної заяви розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку , але з таким клопотанням відповідач та його представник не зверталися. Предстаником позивача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності , посилаючись на те, що заборгованість виникла 11.02.2013 року. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної довності укладається у письмовій формі. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Згідно правової позиції, що висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі №6-1824цс15 « якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст.6 і ч.1 ст.259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленною сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором». Відповідно до п.18.6 Кредитного договору, до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності. За таких обставин підстав для застосування норм права, щодо пропуску позовної давності немає, а твердження відповідача про пропуск строку позовної давності позивачем є необгрунтованими. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору № 010/0907/82/0132273 від 29 січня 2013 року в сумі 24257 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят сім) грн. 03 коп. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного, ст.ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved