Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 06.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] , [PERSON] . 03.08.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої лохвицької державної нотаріальної контори, на яку 26.10.2018 року було надано інформацію про те, що претензія кредитора не прийнята. 12.09.2019 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, яку не було виконано. Станом на 03.05.2020 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 11110,55 грн. Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1054, 1218, 1219, 1268-1270, 1273, 1282 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника, просить позов задоволити. Відповідачі по справі в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають, подали відзиви на позовну заяву. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне. 06.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2017 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція викладена в постанові ВСУ від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15, а також в постанові ВС/КЦС від 11 березня 2019 року у справі № 759/12484/15-ц Як вбачається з документів, поданих позивачем до позовної заяви, ПАТ КБ «Приватбанк» направив 03.08.2018 року засобами поштового зв`язку до Другої лохвицької державної нотаріальної контори претензію від 11.07.2018 року, в якій Банк просив включити кредиторські вимоги в розмірі 11110,55 грн. до спадкової маси, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Разом з претензією ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до нотаріальної контори копію свідоцтва про смерть позичальника. 21.09.2018 року Другою лохвицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області направлено на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» відповідь про неприйняття претензії кредитора. В цій же відповіді державний нотаріус нагадала кредиторові про передбачений ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, який обраховується від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини; а також попередила про наслідки не пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців - позбавлення права вимоги. На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позивач АТ КБ «Приватбанк» станом на 11.07.2018 року мав в своєму розпорядженні інформацію про смерть позичальника [PERSON] , тобто про відкриття спадщини, а відтак міг в строк до 11.01.2019 року звернутися до спадкоємців з вимогою про сплату заборгованості. Позивач АТ КБ «Приватбанк» розпорядився своїм правом на власний розсуд, так як звернувся з вимогою від 05.09.2019 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості, яка рахується за померлим [PERSON] лише 12.09.2019 року, що випливає з відмітки на реєстрі відправки рекомендованої кореспонденції на ім`я відповідачів, тобто поза межами передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, який є присічним, а тому втратив право вимоги до відповідачів. Крім того, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємці отримали у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця. Позивач в своїй позовній заяві як на підставу для задоволення позову посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності та вартості спадкового майна. Згідно із 1, 5, 7ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи наведені обставини, а саме відсутність підстав для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, позов АТ КБ «Приватбанк» є безпідставним, не доведеним в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed