Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги мотивував тим, що 04 червня 2016 року рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» його призначено головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив». 01 серпня 2016 року наказом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» № 1 позивача прийнято на посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» з 01 серпня 2016 року. Однак з березня 2019 року відповідач не виплачує заробітну плату позивачу. 29 травня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про необхідність виплати заборгованості по заробітній платі у розмірі 27 300,00 грн. Однак станом на день звернення до суду відповідач так і виплатив позивачу заробітну плату. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 27 300,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 730,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 04 червня 2016 року рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» призначено позивача головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» (а.с. 55-69). 01 серпня 2016 року наказом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» № 1 позивача прийнято на посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» з 01 серпня 2016 року (а.с. 13). 29 травня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про необхідність виплати заборгованості по заробітній платі у розмірі 27 300,00 грн. (а.с. 14-18, 19). Позивач просив про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 27 300,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиплату відповідачем заробітної плати за період з березня 2019 року у загальному розмірі 27 300,00 грн. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за період з січня 2017 року по грудень 2019 року (а.с. 42, 43), відповідь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» на претензію та заяви від 03 липня 2020 року, що з позивачем трудових(цивільно-правових угод) не укладалось, обов"язки голови правління здійснювалися заступником голови правління Гайваном А.М. до березня 2019 року та заступником голови правління Колодніцькою Н.Б. - з березня 2019 року (а.с. 44-45), заяву до Голови ревізійної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» про виплату заробітної плати за період з 01 березня 2019 року по 01 квітня 2020 року (а.с. 46). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до зазначив, що 04 червня 2016 року рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» призначено позивача головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив». Однак в межах діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» не приймалося жодного рішення щодо визначення діяльності позивача на оплатній основі. Крім того, між позивачем та відповідачем не укладався ні контракт, ні трудовий чи цивільно-правовий договір, та не приймалося рішення про роботу позивача на постійній основі чи за сумісництвом. Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Статтею 2 Закону України "Про оплату праці " визначено поняття основної заробітної плати. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Поняття додаткової заробітної плати визначено як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат віднесено виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Визначення поняття основної заробітної плати закріплено також у статті 94 КЗпП України, а саме, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року наказом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» № 1 позивача прийнято на посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» з 01 серпня 2016 року Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів нарахування та невиплати заробітної плати, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За встановлених обставин у задоволенні вимог [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператив» про стягнення заборгованості по заробітній платі слід відмовити за недоведеністю. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 730,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Отже, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed