Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, вказуючи на те , що вона 1969 року по даний час проживає в с. Тишківка Ічнянського району Чернігівської області. За період її проживання з грудня 1969 року по даний вона нікуди не виїжджала. В зв'язку втратою паспорту громадянки України вона звернулася до Ічнянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з метою вирішення питання про отримання паспорту громадянки України. Проте їй було відмовлено у видачі паспорту в зв'язку з відсутністю підтвердження проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому просить встановити факт постійного проживання на території України, оскільки встановлення даного факту необхідно для отримання паспорту громадянки України. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала повністю та просила встановити факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,так як це потрібно для отримання паспорта громадянки України. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Ічнянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог та зазначила, що встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року надасть заявниці можливість вирішити питання про отримання паспорту громадянки України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 3 Закону України ""Про громадянство України" вказує, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які під час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших поглядів, полу, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, які на час набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], народилася у с. Тишківка Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується копією актового запису про народження № 20, виданого 30 грудня 1969 року (а.с.10). Від народження по даний час, в тому числі і станом на 24 серпня 1991 року, заявниця постійно проживала на території України за адресою: [ADDRESS] Відповідно до акту про підтвердження факту встановлення особи від 10 грудня 2014 року (а.с.3) [PERSON] народилася в сім'ї [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали в [ADDRESS]. У зв'язку із втратою паспорта та свідоцтва про народження заявниця звернулася до Ічнянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з метою вирішення питання про отримання паспорту громадянки України. Проте їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю підтвердження проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України « Про громадянство України» від 18 січня 2001 року безперервне проживання на законних підставах на території України протягом п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 даного Закону України визначає поняття «безперервне проживання на території України» та « проживання на території України на законних підставах»: - безперервне проживання на території України - проживання особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України; - проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Згідно ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, вивчивши вищевказані матеріали справи та всі докази в сукупності, прийшов до висновку, що дійсно слід встановити факт проживання [PERSON] на території України. Підтвердженням її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є актовий запис про народження, акт про підтвердження факту встановлення особи від 10 грудня 2014 року. Також свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року у [ADDRESS] Встановлення факту проживання на території України для заявниці має юридичне значення, тому що дозволяє їй реалізувати своє право на отримання паспорту громадянки України.

Outcome: approved