Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з відповідача на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в особі ВП Центральні електричні мережі 536 грн.06 коп., суми приросту інфляції у розмірі 86 грн. 13 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 51 грн. 46 коп., судові витрати у розмірі 114 грн. 70 коп.. 15.11.2013 року представник позивача надав заяву про уточнення по батькові відповідача, та просив вважати за правильне по батькові відповідача: «[PERSON]» замість помилково вказаного «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що між ним та відповідачем склалися цивільні правовідносини з постачання позивачем на об'єкт відповідача, який розташований за адресою [ADDRESS], електроенергії, контроль її споживання, пред'явлення відповідачу рахунків для сплати, а з боку відповідача - споживання електроенергії, оплата спожитої електроенергії. З метою належного обліку вказаних правовідносин позивачем було відкрито особистий рахунок [NUMBER]. Станом на 09.01.2013 року у відповідача у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 536 грн. 06 коп. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню приріст інфляції, що складає 86,31 грн. та 3% річних, що складають 51,46 грн. Представник позивача, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволені, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з'явився та не повідомив суд про поважні причини неявки. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Користування електричною енергією споживачами, регламентоване Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженними постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги Відповідно до довідки позивача без дати та номеру заборгованість [PERSON] за адресою [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], складає 536,06 грн. (а.с.9). В розрахунку ціни позову зазначено, що станом на 09.01.2012 року заборгованість відповідача за особовим рахунком становить 536,06 грн. (а.с.6). В детальній довідці споживача станом на 14.01.2013 року зазначено, що особовий рахунок [NUMBER] відкритий на власника «[PERSON]». Стан точки обліку - відключена від лічильника. Дата відключення - 05.11.2009 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% процентів річних за період заборгованості з 05.11.2009 року по 15.01 2013 року інфляційне збільшення становить 86,31 грн., (536,06 грн. х1,161-536,06); 3% річних складають - 51,46 грн. (3/365х1168 дні х536,06:100) Кожна сторона відповідно до статті 60 ЦПК України зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як підтверджені наданими суду письмовими доказами. На підставі ст. 258, 322, 526, 901, 903 ЦК України, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженних постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357,

Outcome: approved