Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Громадянка [PERSON], [INFO], до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала одна в [ADDRESS]. 11 вересня 2007 року [PERSON] видала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила слідуюче заповітне розпорядження : все її майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі, на все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, в тому числі: на будинковолодіння під [ADDRESS]; на грошові вклади, що знаходяться в Бахмацькому Ощадному банку, філія 3049/044 в [ADDRESS] , на рахунках № [NUMBER] № [NUMBER], № [NUMBER]/[NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER], та на інших рахунках; на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Кропивненської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.03.2007 року ; на майновий сертифікат, акти, всі цінні папери вона заповіла [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Кропивненської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області, реєстровий номер [NUMBER]. Цим же заповітом вона скасувала раніше посвідчений заповіт від 23.11.2000 року за реєстровим номером [NUMBER]. Заповіт від 11.09.2007 року за № [NUMBER] внесений до Спадкового реєстру 17.09.2007 року за номером [NUMBER]. У жовтні 2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до Бахмацького райсуду із позовною заявою до [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] і Кропивненської сільської ради про визнання заповіту від 11.09.2007 року за реєстровим № [NUMBER], виданого від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], недійсним, посилаючись на те, що [INFO] в [ADDRESS], Чернігівської області померла [PERSON], яка їм доводилася тіткою, а вони їй - племінницями. 21.07.1997 року [PERSON] було складено заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Кропивненської сільської ради на ім'я [PERSON] та [PERSON] за реєстровим № [NUMBER]. Заповіт від 21.07.1997 року було скасовано 23.11.2000 року за заявою [PERSON], та складено [PERSON] новий заповіт від 21.11.2000 року на ім'я [PERSON], за № [NUMBER]. До дня смерті [PERSON] вони здійснювали догляд за [PERSON], забезпечували її продуктами харчування,ліками, допомагали вести домашнє господарство, обробляли присадибну земельну ділянку. Після смерті [PERSON] стало відомо, що існує ще один заповіт від 11.09.2007 року за реєстровим № [NUMBER], згідно якого [PERSON], начебто, все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, що їй належатиме на день її смерті, та те, на що вона матиме право за законом, вона заповідає [PERSON]. Цей заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Бахмацького міського нотаріального округу [PERSON] Вважають, що заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, оскільки цей заповіт не був усвідомлено підписаний [PERSON] та не відповідав її волі спадкодавця, що є підставою для визнання цього заповіту недійсним. До дня смерті [PERSON] була схильна до вживання алкогольних напоїв разом із [PERSON], що інколи було предметом неприємних розмов між ними і [PERSON] з приводу не доведення їх тітки до алкогольної залежності [PERSON], але [PERSON], уникаючи зустрічей з ними, та не зважаючи на їх прохання не втягувати тітку у пияцтво, забезпечувала тітку спиртними напоями і розпивала спільно з нею алкогольні напої, впливаючи таким чином на свідомість померлої, про що можуть підтвердити свідки. Від свідків їм стало відомо, що покійна мала систематичну фінансову залежність від [PERSON], яка постійно давала в борг [PERSON] певні суми коштів на спиртне. Зі слів свідків їй відомо, що на момент складання заповіту [PERSON] на користь [PERSON] тітка була в нетверезому стані і складала заповіт проти своєї внутрішньої волі, так як на той момент [PERSON] заборгувала перед [PERSON] певну суму коштів, 07 листопада 2016 року у попередньому судовому засіданні позивачами була подана позовна заява про визнання заповіту недійсним, де було зазначено про заміну первісного відповідача [PERSON] - приватного нотаріуса Бахмацького нотаріального округу на Кропивненську сільську раду, секретар якої посвідчувала заповіт від 11.09.2007 року за № [NUMBER]. В судовому засіданні позивачі - [PERSON] і [PERSON] підтримали свої позовні вимоги і просять їх задовільнити, визнавши недійсним заповіт від 11 вересня 2007 року за реєстровим номером [NUMBER], посвідчений секретарем Кропивненської сільської ради, від імені [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до ст. 215 ч. І, ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України, а також ст. 225 ЦК України. Вони вважають, що поскільки перебували у родинних відносинах із померлою [PERSON], мають переважне право на отримання спадкового майна перед [PERSON] Представник позивачів - адвокат Кухта В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав і просить їх задовільнити. Представник позивача пояснив, що перед складанням заповіту від 11 вересня 2007 року зі сторони матері [PERSON] - [PERSON] вчинювався тиск на свідомість [PERSON], так як [PERSON] і [PERSON] тривалий час перебували в дружніх стосунках, спільно вживали спиртні напої. Заповіт від 11 вересня 2007 року зі сторони [PERSON] було складено не свідомо, і можливо, в період перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння. Відповідачка [PERSON] і її представник - [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали і пояснили, що позивачі не надали суду ніяких доказів, які б підтверджували їх родинні відносини таким чином, що вони є племінницями [PERSON] Із сім'єю [PERSON] сім'я [PERSON] підтримувала дружні стосунки з моменту переїзду сім'ї [PERSON] в [ADDRESS]. Зазначені сім'ї допомагали один одному в сільськогосподарських роботах. У зимовий час відповідачка у [PERSON] відкидала сніг, заносила топливо, воду, так як взимку до [PERSON] ніхто із родичів не заходив і не приїжджав. [PERSON] не бажала йти проживати до [PERSON], так як зазначала, що та скоріше її загонить в могилу. Свої грошові кошти [PERSON] передавала їм на зберігання, так як боялася, що позивачі їх у неї відберуть. Після смерті [PERSON] на вимогу [PERSON] грошові кошти в сумі 13.000 гривень були передані їй в присутності сільського голови - Ткаченка В.В. Як складався заповіт, коли, ким , де їй не було відомо. Особисто нею ніякого тиску на [PERSON] не чинилося, і ніяких особистих коштів у борг вона [PERSON] ніколи не давала, так як у [PERSON] було достатньо своїх коштів, бо частину з них вона ще передавала їм на зберігання. Після смерті [PERSON] стало відомо, що вона раніше складала заповіти на [PERSON] і [PERSON], а потім їх скасовувала. Відповідач [PERSON], приватний нотаріус Бахмацького нотаріального округу, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, і в задоволенні позову щодо неї відмовити, так як вона не є належним відповідачем. Вона, як нотаріус, отримала свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю за № [NUMBER] 09 лютого 2010 року, а заповіт був посвідчений в 2007 році, коли вона ще не працювала нотаріусом ( а.с.28, 29, а.с.59 ). Представник відповідача - Кропивненської сільської ради Ткаченко В.В., який є сільським головою [ADDRESS], позовних вимог не визнав, і в їх задоволенні просить відмовити, так як для визнання заповіту від 11 вересня 2007 року за реєстровим номером [NUMBER] не має законних підстав. Заповіт був посвідчений секретарем Кропивненської сільської ради [PERSON], тобто, уповноваженою на це особою, у письмовій формі. Дієздатність [PERSON] була перевірена. Позивачі не надали суду доказів про те, що [PERSON] на момент складання заповіту була обмежена в дієздатності, чи визнана недієздатною. Він особисто знав громадянку [PERSON] з 1980 року, а з 1992 року став проживати неподалік від неї. Це була працьовита , чесна і порядна людина, яка своєю працею створила собі матеріальне благополуччя, про що свідчить наявність у неї майна, зазначеного в заповіті . Був випадок за час роботи [PERSON] в сільській раді, коли вона звернулась до нього по питанню, щоб він поговорив з [PERSON], щодо переїзду для проживання до неї. Під час розмови [PERSON] відмовилася від пропозиції [PERSON] і зазначила , що остання скоріше загонить її до могили. В момент складання заповіту [PERSON] не могла знаходитись у стані сп'яніння , так як секретар сільської ради, яка посвідчувала заповіт, тривалий час добросовісно працювала, ніяких нарікань з боку людей не мала, і дорожила своєю посадою. [PERSON], дійсно, тривалий час підтримувала дружні стосунки із сім'єю [PERSON]. Відповідачка [PERSON] є набожною людиною, взагалі не вживає спиртного, є чесною людиною, і після смерті [PERSON] в його присутності віддала [PERSON] 13.000 гривень, які знаходились у неї на зберіганні для поховання [PERSON] після вчиненої [PERSON] сварки. Вважає, що заповіт складений з дотриманням його письмової форми, і з дотриманням процедури його посвідчення уповноваженою на це посадовою особою Кропивненської сільської ради. Заповіт внесений до журналу реєстрації нотаріальних дій і до Спадкового реєстру, і викладена воля заповідача в заповіті є законом для спадкоємців за заповітом. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачам слід відмовити з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок його смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю . Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. За приписами ч. І статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; ч. 2 - заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно із ч. І ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення; ч. 2 - заповіт має бути особисто підписаний заповідачем ; ч. 3 - заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу ; ч. 4 - заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України . Відповідно до статті 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно із ч. І ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт; ч. 2 - заповідач має право у будь-якій час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; ч.3 - кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним; ч. 6 - скасування заповіту, внесення до нього змін , проводяться заповідачем особисто; ч. 7 - скасування заповіту, внесення до нього змін проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. 11 вересня 2007 року в [ADDRESS], Чернігівської області громадянка [PERSON] , [INFO], яка мешкала в [ADDRESS], видала заповіт на випадок своєї смерті і зробила таке заповітне розпорядження : все її майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті, на що вона за законом матиме право, в тому числі, будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS]; грошові вклади, що знаходяться в Бахмацькому Ощадному банку, філія 3049/044 в [ADDRESS], на рахунках № [NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER]/[NUMBER]; [NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER], та на інших рахунках; земельну ділянку, що знаходиться на території Кропивненської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.03.2007 року; майновий сертифікат, акти, всі цінні папери, заповіла громадянці [PERSON]. Цим же заповітом вона скасувала раніше виданий нею заповіт у виконкомі Кропивненської сільської ради від 23 листопада 2000 року за реєстровим № [NUMBER]. Цей заповіт було складено і підписано в 2-х примірниках, що мають однакову силу оригіналу, один із яких залишився на зберіганні в справах виконавчого комітету Кропивненської сільської ради, а другий - виданий заповідачу. Заповіт був підписаний заповідачем. Зазначений заповіт був посвідчений 11 вересня 2007 року, о 14 годині 30 хвилин, [PERSON], секретарем Кропивненської сільської ради та виконкому Бахмацького району. Заповіт був записаний секретарем Кропивненської сільської ради зі слів [PERSON] Заповіт до його підписання був прочитаний вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний нею в присутності секретаря Кропивненської сільської ради. Особу заповідача встановлено, її дієздатність перевірено. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № [NUMBER]. Підписано секретарем Кропивненської сільської ради (а. с. 81). Зазначений заповіт не скасований і не змінений, про що підтверджує книга обліку заповітів та обліку скасованих заповітів Кропивненської сільської, розпочата в 1987 році (а. с. 82-83), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні. Записи із цієї книги підтверджують, що заповіт від імені [PERSON], який був посвідчений 21.07.1997 року за № [NUMBER], було відмінено 23.11.2000 року за реєстровим № [NUMBER]; а заповіт від імені [PERSON], посвідчений 23.11. 2000 за № [NUMBER], був відмінений 11. 09. 2007 року за реєстровим № [NUMBER] (а. с. 82-83). Позивачкою [PERSON] до матеріалів цивільної справи було прикладено заповіт від 21.07.1997 року від імені [PERSON] із відміткою секретаря сільської ради про скасування заповіту 23.11.2000 року за реєстровим № [NUMBER] (а. с. 12). Довідкою Кропивненської сільської ради від 31.05.2016 року № 191 (а. с. 13) підтверджується, що на території Кропивненської сільської ради 21.07.1997 року за реєстровим № [NUMBER] було посвідчено заповіт від імені [PERSON], який було скасовано заповітом, посвідченим 23.11.2000 року за реєстровим № [NUMBER]. Заповіт за реєстровим № [NUMBER] від 23.11.2000 року було скасовано заповітом, посвідченим 11.09.2007 року за реєстровим № [NUMBER]. Останній заповіт від 11. 09. 2007 року не змінювався і не скасовувався. За повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу від 19. 10. 2016 року № 171/01-16 (а. с. 84), заповіт, посвідчений Кропивненською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області за реєстровим № [NUMBER] 11 вересня 2007 року від імені [PERSON], згідно даних із Спадкового реєстру зареєстрований у спадковому реєстрі 17. 09. 2007 року за № [NUMBER], і є чинним. [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS], Бахмацького арену, Чернігівської області, про що підтверджує копія свідоцтва про її смерть від 16. 12. 2015 року серії [NUMBER] (а. с. 7). П. 16 Постанови Пленуму Верховного „суду України № 7 від 30.05. 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування зазначає, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі 6 ЦК немає відповідного правила. П. 17 вищезазначеної Постанови Пленуму зазначає, що право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою, особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 203 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент складання заповіту) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчинює правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; ч 2 - за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] мала право на складання заповіту, так як мала повну цивільну дієздатність. В судовому засіданні як позивачі, так і відповідачі, не заперечували тієї обставини, що [PERSON] не була в судовому порядку обмежена в дієздатності чи визнана недієздатною, а також тієї обставини, що [PERSON] на момент укладення заповіту не перебувала на обліку у лікарів психіатра і нарколога, так як відповідно до ст. 60 ЦПК України не надали відповідних доказів на підтвердження її недієздатності. Заповіт від 11 вересня 2007 року за реєстровим № [NUMBER] складений у письмовій формі із дотриманням вимог, викладених у ст. 1247 ЦК України. Заповіт був підписаний особисто заповідачем, і в судовому засіданні ця обставина не заперечувалась. Заповіт був посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування, а саме, секретарем Кропивненської сільської ради відповідно до ст. 1251, ч. 3 ст. 1247 ЦК. Заповіт був внесений до спадкового реєстру відповідно до ч. 4 ст. 1247 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачі не надали суду відповідних доказів, які б підтвердили, що в момент складання і посвідчення заповіту від 11.09.2007 року волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивачів свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що їм невідомо, коли і де складався заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON], і в якому стані перебувала [PERSON] в момент складання заповіту . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що свідок [PERSON] на момент укладення заповіту взагалі не проживала в [ADDRESS], так як за даними її паспорта вона була зареєстрована в [ADDRESS] 04. 03. 2008 року. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] раніше видавала 2 заповіти щодо позивачів, так як відповідно до ст. 1254 ЦК України [PERSON] мала право на скасування та зміну заповіту, а також на видачу нового заповіту. Допитані в судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] також пояснили, що у них відсутні відповідні докази, які б підтвердили, що відповідачка [PERSON] постійно надавала в борг [PERSON] кошти на придбання спиртних напоїв, а потім спільно із [PERSON] розпивала придбані спиртні напої, і що в момент складання і посвідчення заповіту [PERSON] перебувала в стані сп'яніння. Із пояснень свідків, представника Кропивненської сільської ради встановлено, що [PERSON] була гарною господинею, в чистоті і порядку утримувала будинок, двір, город і до смерті сама себе утримувала і фізично, і матеріально, не бажала проживати разом із [PERSON] у її господарстві, не проявляла ніяких ознак психічних захворювань чи розладів психіки. Суд також вважає, що посилання позивачів і їх представника на статтю 225 ЦК України „правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка в момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними" є недоречними і не підтверджені відповідними доказами відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначає, що „правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово - психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини 2 статті 1257 ЦК, суд відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово - психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватись стану особи саме на момент вчинення правочину". Про те, що [PERSON] на момент вчинення правочину мала тимчасовий психічний розлад здоров'я, нервове потрясіння ніхто із сторін, свідків в суді не зазначав. Жодна із сторін про призначення посмертної судово - психіатричної експертизи клопотання не заявляла і відповідних доказів для призначення такої експертизи суду не надала. Досліджені в судовому засіданні докази дають суду підставу зробити висновок про те, що в момент складення і посвідчення заповіту від 11.09.2007 року волевиявлення заповідача щодо розпорядження її майном на випадок смерті було вільним і відповідало її волі, а тому, зазначений заповіт не можна визнати недійсним.

Outcome: dismissed