Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Управління поліції охорони у Львівській області, з участю третьої особи Дрогобицького районного відділу управління державної служби України при ГУМВС у Львівській області про спонукання до виконання умов договору. У ході розгляду справи судом Дрогобицький районний відділ управління державної служби України при ГУМВС України у Львівській області виключено з числа третьої особи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.05.2015 року нею було отримано повідомлення від відповідача про розірвання договорів в односторонньому порядку, а саме договір №1087 від 26.01.2007 року згідно розділу 4 п. 4.2.3. підпункту 4.2.3.7. та договір №1457 від 28.01.2009 року згідно розділу 7 пункту 7.3. з 28.05.2015 року. Позивач вважає таке розірвання договорів в односторонньому порядку незаконним, вона є клієнтом Дрогобицького РВУ УДСХ при ГУМВС України у Львівській області більше як 8 років, вчасно сплачує кошти за послуги охорони і дуже задоволена якістю наданих послуг. Умови договору вона не порушувала, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Представник Управління поліції охорони у Львівській області [PERSON], згідно довіреності, в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, подав письмові заперечення проти позовних вимог [PERSON], просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, повно та всебічно дослідивши обставини та докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити виходячи з наступних підстав та мотивів. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи для чого розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ст. 212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області в особі безбалансової філії Дрогобицького районного відділу УДСО та [PERSON] були укладені договори №1087 від 26.01.2007р. та №1457 від 01.01.2009р. про надання послуг охорони на Обєкті, що розташований за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Ставище, 13. Вищезгадані Договори були розірвані Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області 14.05.2015р. в односторонньому порядку, про що Позивач була повідомлена листом від 14.04.2015 №248 (а.с. 4). Наказом від 06.11.2015 року №59 було затверджено Положення про Управління поліції охорони у Львівській області, та створено юридичну особу Відповідача по справі (а.с. 41). Спірні правовідносини з Позивачем у Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області припинилися до створення юридичної особи Відповідача. Отже, жодних правовідносин між Відповідачем та Позивачем, які могли б бути предметом спору, не було і немає, а правонаступником правовідносин між Позивачем та УДСО при ГУМВСУ у Львівській області Відповідач не є, оскільки такі відносини не продовжувалися, а були припинені до створення юридичної особи Відповідача. В судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах саме до зазначеного у позові відповідача-управління поліції охорони у Львівській області. Відповідно до вимог ст.33 ч.1 ЦПК України суд вправі замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред"явлено не до тієї особи, яка має відповідає за позовом,або залучити до участі у справі іншу особу як співввідповідача лише за клопотанням позивача. Представник позивача з такими клопотаннями до суду не звертався,а відтак розгляд справи здійснювався відповідно до вимог ст.11 ЦПК України"в межах заявлених позивачем вимог". Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed