Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що 10.05.2012 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Експрес-Банк" і відповідачем у справі був укладений кредитний договір № 84289/07/к4 за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 25 000 грн. зі сплатою 24% річних строком на 24 місяці з 10.05.2012 року по 10.05.2014 року, визначивши дату повернення кредиту не пізніше 10.05.2014 року шляхом перерахування кредиту на поточний (картковий) рахунок позичальника [NUMBER]. Зазначає, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 22.06.2015 року за ним рахується заборгованість у сумі 34270.33 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 16884.40 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4747.81 грн.; заборгованість з пені за несвоєчасне повернення кредиту (згідно п. 6.3. кредитного договору) - 2033.99 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків (згідно п. 6.2 кредитного договору) - 202.21 грн; заборгованість за несвоєчасне виконання умов п. 5.2.4., 5.2.5. кредитного договору (згідно п. 6.4. кредитного договору) - 2500 грн.; заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України - 7901.92 грн. Просить стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості в розмірі 34270.33 грн та понесені судові витрати в сумі 342.70 грн.. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, позивач свого представника у судове засідання не направив, натомість надіслав заяву в якій просив розглянути справу у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи на разі неявки відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у своїй відсутності та заперечення на позов до суду не подав. За викладеного суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.05.2012 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 84289/07/к4, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 25000 грн. строком на 24 місяці, шляхом перерахування суми кредиту на поточний (картковий ) рахунок позичальника [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на річних. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 22.06.2015 року за ним рахується заборгованість у сумі 34270.33 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 16884.40 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4747.81 грн.; заборгованість з пені за несвоєчасне повернення кредиту (згідно п. 6.3. кредитного договору) - 2033.99 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків (згідно п. 6.2 кредитного договору) - 202.21 грн; заборгованість за несвоєчасне виконання умов п. 5.2.4., 5.2.5. кредитного договору (згідно п. 6.4. кредитного договору) - 2500 грн.; заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України - 7901.92 грн. Викладене підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, якими є: розрахунок заборгованості станом на 22.06.2015 року; довідка про стан заборгованості; довідка по рахунку для обліку заборгованості по кредиту, довідка про рух коштів по рахункам для обліку заборгованості по нарахованим процентам за кредитни договором; довідки по рахунку; копія кредитного договору № 84289/07/к4 від 10.05.2012 року та копія додатку № 1 до нього; копія заяви-анкети позичальника від 10.05.2015 року; копія паспорта на ім'я відповідача; копія наказу (розпорядження) № 65/ос від 25.03.2014 року про припинення трудового договору (контракту); копія повідомлення про порушення строку (терміну) сплати кредитної заборгованості від 19.05.2014 року на ім'я відповідача. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 526, 530, 612, 631, 1050, 1054 ЦК України. Відповідного до ч.2 ст.1054 вказаного Кодексу, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст.1050 цього Кодексу визначає наслідки порушення договору позичальником: «…якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». За вимогами ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 530, 631 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і закінчення останнього не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, який позивач долучив до матеріалів справи, містить інформацію щодо предмета доказування - наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, одержаний без будь-яких порушень порядку, встановленого законом, сумнівів у суду не викликає, а тому на переконання суд є належним та допустимим доказом такої обставини. Так, відповідно до ст. ст. 57, 59 ЦПК України належними є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Пунктом 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які перебваченідоговором (п.6.1 договору). За прострочення позичальникм визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом та строку повернення кредиту , позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період , за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобовязання за кожний день прострочення (п.6.2, 6.3 кредитного договору). За невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови кредитного договору зазначеної п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання (п.6.4 договору). Таким чином, за невиконання вимоги п.5.2.6 кредитного договору в тому, що позичальник протягом трьох робочих днів письмово не повідомив кредитодавця про припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на день укладення договору, з останнього підлягає стягненню на користь позивача 2500.00 грн. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки ( ст. 10, 60 ЦПК України). Відповідач не скористався своїм правом заперечувати проти доводів позову, тоді як, на переконання суду позивачем доведено свої позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають у відповідності до ст..88 ЦПК України відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 342.70 грн..

Outcome: approved