Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання за нею права власності на нерухоме майно - 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вказаний будинок належав колгоспному двору, до складу якого станом на 15 квітня 1991 року, крім позивачки, входили її батько [PERSON], мати [PERSON], і брат [PERSON]. Згідно діючого на той час ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і частка кожного з них становила 1/4. З набранням чинності Закону України "Про власність" ці частки залишились незмінними. [INFO] батько помер і відкрилась спадщина на його частку в домоволодінні. [PERSON], який після смерті батька проживав окремо, спадщини не прийняв. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь позивачки. Будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька позивачка прийняла спадщину, проте через невизначеність часток в майні колгоспного двору, вона не може реалізувати свої спадкові права щодо частини вказаного домоволодіння. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння за [ADDRESS], належало колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Крім нього, станом на 15 квітня 1991 рік членами колгоспного двору були його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Частка кожного з них в домоволодінні становила 1/4. Дані обставини підтверджується: свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 25.03.1988 року, довідкою Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №251 від 24.03.2014 року про склад сім"ї [PERSON] станом на 15.04.1991 року. Згідно ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. [INFO] [PERSON] помер в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2013 року. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON], яка є дочкою померлого, і його спадкоємицею за законом першої черги прийняла спадщину, проте не може отримати свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння, яка належала батькові, через відсутність документів, у яких були б визначені частки членів колгоспного двору в майні двору. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER]; матеріалами спадкової справи № 249-2013, заведеної 29.11.2013 року; відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.03.2014 року № 137/01-16. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] належала на праві власності 1/4 житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину і є спадкоємицею за законом першої черги, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати на користь позивачки з відповідачів не стягуються за клопотанням позивачки. На підставі ст.ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved