Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення їх спільною малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. З травня 2017 року [PERSON], [INFO] почала проживати однією сім'єю як чоловік і жінка з [PERSON], [INFO], [INFO] в них народився син [PERSON]. На теперішній час відповідач проживає окремо, цивільні шлюбні відносини припинено, сімейних стосунків сторони не підтримують. Позивач не працює, єдиним джерелом доходу є державна допомога по догляду за дитиною, Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, матеріальної допомоги не надає. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи вказане, [PERSON] в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, правом надання відзиву на позов не скористався. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] народжений [PERSON], батьками якого є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серійний номер [NUMBER] - ас. 7). В розумінні ч. 2 ст. 35 ЦК України позивач [PERSON], [INFO], будучи записаною матір"ю дитини набула повної цивільної дієздатності. Сторони у зареєстрованому шлюбі між собою не перебувають. Позивач [PERSON] перебуває на реєстраціному обліку за адресою: [ADDRESS] (підтверджено відомостями Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання - а.с. 9). Відповідач [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (підтверджено паспортними даними - а.с. 5) Згідно довідки виконкому Гришинської сільської ради № 1094 від 12.10.2018 року [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO] (а.с. 8). За змістом частини другої статті 91, частини другої статті 84, частини першої, другої статті 80 СК України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання (аліменти) від чоловіка - батька дитини, незалежно від їх перебування у зареєстрованому шлюбі між собою, до досягнення дитиною трьох років. Право на аліменти у жінки, з якою проживає дитина виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення батька дитини. У судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], батьківство якого відповідачем [PERSON] не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] На теперішній час позивач тимчасово непрацездатна, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв'язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони відповідача. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вказаного, суд надає оцінку матеріальному становищу відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». Вказане свідчить, що відповідач отримує регулярну стабільну заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу [PERSON], в зв'язку з її перебуванням в відпустці по догляду за малолітньої дитиною. Жодних інших утримань, обов'язкових платежів відповідач не несе. Згідно вимог позовної заяви [PERSON] просить присудити до стягнення аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частини заробітку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідачем висловлено позицію щодо повного визнання пред'явлених до нього вимог. Доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, - суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 206 ЦПК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв'язку з його вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 84, 191 СК України,

Outcome: approved