Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2016 року між ними розірвано. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Щоб утримувати дітей вона змушена була переїхати в Тернопіль на роботу, працює продавцем на ринку, отримує мінімальну заробітну плату. З часу розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей. В добровільному порядку не сплачує аліменти на їх утримання, хоч має таку можливість, оскільки працює в Росії на фруктовій пошті на посаді начальника відділу, має постійний дохід у розмірі приблизно 100 000 гривень. Крім того, після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач придбав житловий будинок в с.Увисла Гусятинського району, має у власності автомобіль, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте, подала до суду письмову заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму визначеному законом для дітей відповідного віку. Зазначив, що, не працює приблизно чотири місяці, раніше працював, але не офіційно, в тому числі і за кордоном. Допомагає безкоштовно своєму брату по бізнесу, а саме, працює в нього комбайнером в рахунок «господарки», що є в брата. Після розлучення 08.11.2016 року він придбав житловий будинок в с.Увисла Гусятинського району за кошти брата. Все що було надбано ним за 13 років проживання в шлюбі залишив [PERSON]. Своїм правом на поділ майна подружжя, в тому числі і щодо житлового будинку придбаного 05.08.2015 року, не скористався. Також вказав, що заробляв по 500-600 доларів в місяць з 2008 року до травня 2018 року. Він здоровий. На утриманні інших неповнолітніх дітей немає та непрацездатних батьків немає. Крім того, вказав, що автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» користується згідно довіреності, який придбав за кошти брата. Проте, не є власником вказаного автомобіля. Планує в жовтні знову поїхати на заробітки до Москви. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 березня 2016 року, що підтверджується копією рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2016 року, яке набрало законної сили. Сторони по справі є батьками двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 січня 2011 року Увислівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області та дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 грудня 2005 року Увислівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 142/5/2-19-д та довідки № 143/5/2-19-д, виданих 19.04.2018 року Хоростківською міською радою с.Увисла Гусятинського району, діти сторін по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані разом з матір»ю [PERSON], та перебувають на її утриманні. Позивач [PERSON] працює в приватного підприємця [PERSON] продавцем, за період з 1 лютого 2018 року до 31 липня 2018 року їй нарахована заробітна плата в сумі 22 338,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою 23 серпня 2018 року фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною, здоровою особою, працевлаштований в Росії на фруктовій пошті на посаді начальника відділу, має постійний дохід. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 08.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області Ціцінським І.В., зареєстрованому в реєстрі за № 1059, [PERSON] - відповідач по справі є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний номер «[NUMBER]», марка «ЗАЗ-DAEWOO», модель «Т13110», 2005 року випуску, власником вказаного транспортного засобу є [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, з врахуванням положень ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 972 грн. (1944х 50%/100). Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання їх спільних дітей [PERSON], [PERSON], матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач є особою молодого віку, отримує нерегулярний дохід, є працездатним, його стан здоров»я задовільний, інших утриманців, крім дочок не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно стягувати з відповідача, в користь позивачки, аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров"я дітей та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти. Доводи відповідача про те, що він не працює, а тому не може сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку, його стан здоров"я задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дітей, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він після розлучення з позивачкою два чи три рази надавав позивачці кошти в сумі по 200 доларів на квартал утримання двох дітей, оскільки вони не підтверджені останнім жодними доказами. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що відповідач отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в користь Держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 181, 183, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial