Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

10.04.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеської товарної біржі, в якій просить суд визнати дійсним договір № 9984 купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.1995 року, квартири [ADDRESS] , укладений на Одеській товарній біржі між продавцем [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності № 2-5479 від 21.12.1995 року, та нею - [PERSON] як покупцем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 28 вересня 1995 року на Одеській товарній біржі між нею - [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності №2-5479 від 21.12.1995 р., посвідченої державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, був укладений договір №9984 купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 29,5 кв.м., житловою 28,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , яка належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.07.1994р., зареєстрованого в реєстрі за №1-2829 Першою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 28.07.1994 р. під № 425 стр. 167 кн. 76 пр. Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 9984 від 28.09.1995 року, а також зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 02.10.1995р. під №425 стор. 175 книга 136. Позивач зазначає, що на даний час вона має намір розпорядитися своєю квартирою, однак нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 9984 від 28.09.1995 року перешкоджає їй у розпорядженні її власністю. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.04.2020року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеської товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2020 року було витребувано з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської радивідомості відносно того, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстрована квартира [ADDRESS] . 04.06.2020 року від представника позивача до канцелярії суду надійшли витребувані судом докази з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. У судове засідання 04.06.2020 року позивач не з`явилась, однак 04.06.2020 року її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи - Одеської товарної біржі про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання 04.06.2020 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 1995 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності №2-5479 від 21.12.1995 р., посвідченої державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, та [PERSON] було укладено договір № 9984 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , загальною площею 29,5 кв.м., житловою 28,6 кв.м. Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржів «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 9984 від 28 вересня 1995 року, а також зареєстрований 02.10.1995 року в ОМБТІ в реєстровій книзі під № 425 стр. 175 кн. 136пр. Відповідно до пункту 5 спірного договору (продавцем) [PERSON] до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 422 263 000,00 крб. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 9984 від 28 вересня 1995 року купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі - покупцю була передана у власність квартира [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомило про те, що в комунальному підприємстві право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за " [PERSON] (П.І.Б , вказане російською мовою згідно запису правовстановлюючого документу) на підставі договору №9984 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі від 28.09.1995р. Дата реєстрації 02.10.1995р. (запис в реєстровій книзі 136 пр. стор.175-р.№425). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під [ADDRESS] ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved