Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У грудні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Богунська, 5А-6. Бердичівська міська ради Житомирської області просить розглянути справу у межах законодавства України. Судом з'ясовано, що [PERSON] користується гаражем загальною площею 15\~м\~кв., що розташований за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Богунська, 5А-6, який було побудовано у 1973\~р., котрий розміщується на земельній ділянці площею 24\~кв.\~м, яка належить територіальній громаді міста в особі Бердичівської міської ради Житомирської області (а.\~с.\~30 32, 33, 34). Зазначена земельні ділянка з 13.06.2013\~р. орендується [PERSON] для індивідуального гаражного будівництва на підставі договору оренди землі від 13.06.2013\~р. та додаткового угоди №\~1 до нього, які укладені відповідно до рішень Бердичівської міської ради Житомирської області від 07.02.2013\~р. та від 21.07.2016\~р. №\~140 (а.\~с.\~35 36, 54, 55 56, 57 58, 43, 44). Зі змісту позовної заяви випливає, що вказаний гараж було побудовано самовільно, що також підтверджується листом від 02.10.2015\~р. №\~240/1 Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а.\~с.\~49). У цьому ж листі Відділ містобудування та архітектури Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області повідомив, що гараж самовільно збудований в групі зблокованих гаражів без порушення вимог пункту 3.25 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень". Відповідно до частини третьої статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Абзацом першим пункту 14 постанови від 30.03.2012\~р. №\~6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ передбачено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки на підставі договору оренди землі від 13.06.2013\~р. та додаткового угоди №\~1 до нього, які укладені відповідно до рішень Бердичівської міської ради Житомирської області від 07.02.2013\~р. та від 21.07.2016\~р. №\~140, їй було надано земельну ділянку під збудований гараж, останній збудований без порушення вимог пункту 3.25 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень".

Outcome: approved