Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

08.10.2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 12.03.2012 року. Також позивач просив зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості щодо визнання недійсними повністю зазначених вище патенту України на корисну модель «[INFO]» та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». 01.04.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якому просить визнати недійсними патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 12.03.2012 року, та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості щодо визнання недійсними повністю зазначених вище патенту України на корисну модель «[INFO]» та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що державна реєстрація патенту України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» була здійснена з порушенням вимог законодавства України, оскільки вказана модель не відповідає умовам патентноздатності, а саме: ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» як новизна, оскільки станом на 20.12.2011 року - дата подачі заявки №u 2011 15112 відповідачем [PERSON], новизна моделі «[INFO]» за патентом України № [NUMBER] була розкрита у патенті України № [NUMBER] на винахід «[INFO]» від 12.11.2007 року та патенті України № [NUMBER] на винахід «[INFO]» від 10.08.2007 року. Також позивач посилається на те, що реєстрація патенту України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» порушує права позивача як власника патенту України № [NUMBER] на винахід «[INFO]» від 12.11.2007 року, патенту України № [NUMBER] на винахід «[INFO]» від 10.08.2007 року, патенту Республіки Білорусь [NUMBER] на винахід «[INFO]», патенту Республіки Білорусь № [NUMBER] на винахід «[INFO]», патенту Російської Федерації № [NUMBER] на винахід «[INFO]», патенту Російської Федерації № [NUMBER] на винахід «[INFO]». Позивач зазначає, що відповідач Державна служба інтелектуальної власності України видала на ім`я [PERSON] патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 12.03.2012 року публікацію про видачу вказаного патенту було здійснено в офіційному бюлетні «Промислова власність» за №5 за 2012 рік з датою публікації 12.03.2012 року. Позивач вважає, що спірний патент не відповідає умовам патентоспроможності по причині їх невідповідності критерію новизни та невідповідності корисної моделі критерію «промислова придатність», у зв'язку з тим, що сукупність суттєвих ознак стала загальнодоступною у світі до дати подання відповідачем [PERSON] заявки 20.12.2011 р. Позивач вважає, що патент України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 12.03.2012 року повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. 7 та п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки». Також позивач просив зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України відомості щодо визнання недійсним повністю патенту України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 12.03.2012 року. За таких обставин, позивач вважає, що спірний патент порушує його права і інтереси, який має право на захист відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України у задоволенні позовних вимог, пред'явлених до Державної служби інтелектуальної власності України просив відмовити, з огляду на те, що відповідно до ст. 25 Закону патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності. Зазначав, що патент України № [NUMBER] від 12.03.2012 на корисну модель «[INFO]» був виданий відповідно до встановленого законодавством порядку і Державна служба інтелектуальної власності України, приймаючи рішення про видачу патенту не порушила жодної з вимог законодавства України, діяла на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Законом. Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Вважають, що запатентована корисна модель за патентом України № [NUMBER] відповідає всім умовам патентоздатності, які визначені для корисної моделі ч. 2 ст. 7 Закону. В судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши експертів, дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані за справою докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» корисна модель - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону об'єктом корисної моделі, правова охорона якому надається згідно з Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Судом встановлено, що на підставі заявки № 2011 15112 від 20.12.2011 р. Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала та видала на ім'я відповідача [PERSON] патент України № [NUMBER] від 12.03.2012 на корисну модель «[INFO]». Відповідно до Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент на корисну модель - це різновид патенту, що видається за результатами формальної експертизи заявки на корисну модель. Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону під час проведення формальної експертизи: встановлюється дата подання заявки на підставі статті 13 Закону; визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 Закону, та чи не відноситься він до об'єктів технології, зазначених у частині третій статті 6 Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 12 Закону та правилам, встановленим на його основі Установою; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. Згідно зі ст. 12 Закону заявка повинна відповідати вимогам єдності та містити комплект необхідних матеріалів, вимоги до яких встановлені п. 3 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.03.2002 № 197, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.04.2002 за № 3642/6652. Відповідно до ч. 14 ст. 16 Закону, якщо заявка на видачу деклараційного патенту на корисну модель відповідає формальним вимогам статті 12 Закону, за наявності документа про сплату відповідного збору за подання заявки, заявнику надсилається рішення про видачу деклараційного патенту на корисну модель. Відповідно до ст. 25 Закону деклараційний патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності. Таким чином, патент України № [NUMBER] від 12.03.2012 на корисну модель «[INFO]» було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі, тобто за ознаками формальної експертизи. За таких обставин, судом приймаються до уваги доводи представника відповідача Державної служби інтелектуальної власності України щодо відсутності порушення Установою процедури видачі спірного патенту України [NUMBER]. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається корисній моделі, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою корисної моделі. Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису корисної моделі та відповідних креслень. Відповідно до ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Так, корисна модель визнається новою, якщо вона не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій статті 7 Закону, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. Корисна модель визнається промислово придатною, якщо її може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону, з метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованої корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 17.05.2013 року судом винесено ухвалу про призначення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, яка доручена Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. За результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектульної власності відповідно до висновку експертів № 93/13 від 11.12.2013 року запатентованої корисної моделі було встановлено, що корисна модель за патентом України № [NUMBER] «[INFO]» відповідає умовам патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи; корисна модель за патентом України [NUMBER] «[INFO]» не відповідає умовам патентоздатності «промислова придатність» відповідно до матеріалів справи; ознака «виливки покривають ріпаковою олією» є не суттєвою, а ознаки «витримують при температурі 150-400 С» та протягом 2-3 годин» є суттєвими. Згідно п. 6.5.1.3 Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 року №22, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.02.2001 року за № 173/5364 зі змінами та доповненнями, якщо хоча б одна із зазначених у п. 6.5.1.1 Правил вимог не дотримана, то робиться висновок, що корисна модель не відповідає умові промислової придатності. За таких обставин експерт дійшов висновку, що спірна корисна модель не відповідає умові промислової придатності. Отже, Висновком експертизи щодо умов патентоздатності від 11.12.2013 (№ 93/13) встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеними для неї ч. 2 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Допитані в судовому засіданні експерти [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали та пояснили складений ними висновок, надавши повні, обґрунтовані та вичерпні відповіді на поставлені запитання сторін. Будь-яких конкретних доводів щодо невідповідності дослідження дійсності представники відповідачів не навели і висновок не спростували. Виходячи з викладеного, суд приймає до уваги Висновок судової експертизи щодо умов патентоздатності від 11.12.2013 (№ 93/13), та вважає його належним та допустимим доказом у даній справі, який узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що корисна модель за патентом України № [NUMBER] «[INFO]» не є промислово придатною, а тому не відповідає умові патентоздатності, встановленій ч. 2 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі». Відповідно до ст. ст. , ЦК України набуття права інтелектуальної власності засвідчується патентом, зважаючи на що недійсним може бути визнаний сам патент. Відповідно до ст. 469 ЦК України права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі, зокрема, невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності. При визнанні патенту чи його частини недійсними вони вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту, про що Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Зважаючи на встановлення судом того, що корисна модель за спірним патентом не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки не є промислово придатною, суд вважає, що патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» підлягає визнанню недійсним, а вимоги позивача задоволенню в повному обсязі. Згідно Положенням про Державний реєстр патентів України, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу патенту) в силу вказаного положення Держслужба публікує в офіційному бюлетені "Промислова власність". З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача-1 внести відомості до Державного реєстру патентів України про визнання недійсним патенту України № [NUMBER] та здійснити про це публікацію у офіційному бюлетені „Промислова власність". Враховуючи те, що на час видачі патенту України [NUMBER] закладом Установи не було порушено вимог чинного законодавства, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 107,30 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] витрати на оплату судового збору в сумі 107, 30 грн..

Outcome: approved