Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадщину яка складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 26.06.2008 року. Позов мотивував тим, що він є сином померлого 26.06.2008 року [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], являється разом з відповідачем спадкоємцем першої черги. При зверненні до нотаріуса йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець не зареєстрував своє право власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити, також пояснив, що за життя він, його мати та спадкодавець в рівних частках, а саме в1/3 частці були власниками квартири № 14 по вул.Сосновського (раніше мала назву вул.Виговського), 52-б в м.Коростені. Відповідач є матір"ю спадкодавця, і також має право на частку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач і його мати не доглядали за хворим спадкодавцем, це робила тільки вона, не хоронили його, тому не мають морального права на отримання спадщини. Про свідоцтво на право власності на квартиру ніхто не знав. У спадкодавця є і інші діти в іншій сім"ї, які проживають в Чехії, але про прийняття спадщини до нотаріуса вони не звертались. Представник третьої особи до суду не з"явився, просив провести судовий розгляд без його участі. Вислухавши пояснення, вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.06.2008 року в м.Коростені Житомирської області помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири № 14 по вул.В.Сосновського (раніше мала назву вул.Виговського), 52-б в м.Коростені, якою він володів на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 7275 від 15.06.1999 року. [PERSON], позивач по справі, є рідним сином померлого. Згідно вищеназваного Свідоцтва про право власності на житло він та його мати, яка в 2001 році розлучилась з померлим батьком, також по 1/3 частині є власниками вказаної квартири. На час відкриття спадщини, позивач [PERSON] (19.07.1993 р.н.) мав вік 14 років, тобто був неповнолітнім. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадку відмови від спадщини. Враховуючи, що позивач на час прийняття спадщини був неповнолітнім і не відмовився від спадщини він є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нотаріус листом від 25.05.2015 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю Витягу з державного реєстру прав про реєстрацію права власності [PERSON] на спадкове майно. Листом від 10.08.2015 року нотаріус повідомив, що після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталась, спадкова справа не заводилась. Прийняття спадщини є правом спадкоємців. Відповідно до ст.168 ч.1, 1270 ч.2 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини такий спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Пояснення відповідача про те, що позивач і його мати не доглядали за хворим спадкодавцем, це робила тільки вона, не хоронили його, тому не мають морального права на отримання спадщини, не мають юридичного значення для вирішення даного спору, позову про відшкодування частини понесених витрат відповідач не пред'являла, належних документів про наявність інших дітей спадкодавця, їх спорідненість та бажання ними прийняти спадщину відповідач не надала. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved