Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

19.03.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 208 563.04 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Відповідачзвернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 17.12.2018. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашеня заборгованості відповідач станом на 04.03.2020 має заборгованість - 242 379.50 грн., яка складається з наступного: - 208 563.04 грн. - заборгованість за кредитом, в т.ч.: 178 945.37 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 29 617.67 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; - 14 158.94 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 19 657.52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0.00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 0.00 грн. - нарахована пеня; - 0.00 грн. - нараховано комісії. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 208 563.04 грн., яка складається з наступного: 208 563.04 грн. - заборгованість за кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою судді від 07.04.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 27.04.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив від [PERSON] , в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з наступних підстав. Відповідач вказує, що у підписаній нею 17.12.2018 анкеті-заяві, яка є складовою договору, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) чи нарахуванні іншої відсоткової ставки за порушення по сплаті кредиту. Розрахунок заборгованості не зрозумілий та поданий в нечитабельній формі. При обґрунтуванні заборгованості зі сплати відсотків, представник позивача посилається на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та на паспорт споживчого кредиту. Проте в паспорті споживчого кредиту відсутній підпис відповідача, що говорить про те, що він не був наданий банком відповідачу для ознайомлення. Крім того, позивач надає роздруківку із сайту позивача, яка належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач в матеріалах справи не надає детальних розрахунків по начебто заборгованості із зазначенням тіла кредиту, відсоткової ставки та період їх нарахування. 18.05.2020 до Борівського районного суду Харківської області від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої він просить задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З наданої суду виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, остання користувалася коштами, отримувала їх через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення процентів та неустойки за кредитним договором, заперечення відповідача щодо правомірності їх нарахування не повинні прийматися судом до уваги. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов?язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині незнання наявності та суми заборгованості являються необґрунтованими. Представник позивача подала клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та надала наступні пояснення. 17.12.2018 відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» за отриманням банківської карти. Після анкетування [PERSON] була видана карта. В процесі користування картою відповідачу був встановлений кредитний ліміт, який за пропозицією банку від 12.03.2020 був збільшений. В зв?язку зі скрутним становищем відповідач на початку 2020 року використала майже весь встановлений кредитний ліміт. На її неодноразові звернення до банку щодо реструктуризації боргу банк надавав відмову. Крім того, відповідач вказує, що позивачем здійснено необґрунтований розрахунок заборгованості, нарахував відсотки, штрафні санкції та платежі, які нічим не врегульовані та незрозумілі відповідачу. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 17.12.2018, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 04.03.2020, загальна сума заборгованості до стягнення становить 208 563.04 грн. (а.с. 7-9), згідно анкети-заяви позичальника [PERSON] було оформлено платіжну кредитну картку (а.с.23). 11.06.2019 [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 06/22 (а.с.22). 24.10.2019 відбулася зміна кредитного ліміту до 200 000 грн., що вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.21). У заяві зазначено, що відповідач в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, і які разом з Пам?яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування. До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач у відзиві та поясненнях оспорює нарахування позивачем заборгованості по сплаті відсотків та штрафних санкцій, проте позивач заявив про стягнення тільки заборгованості за кредитом в розмірі 208 563.04 грн., до якої не входить заборгованість по відсоткам та штрафним санкціям. Враховуючи ч. 2 ст. 264 ЦПК України, згідно якої при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, суд вказані заперечення проти нарахованих сум відсотків та штрафних санкцій до уваги не приймає, оскільки вони є безпідставними. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд приходить до наступного висновку. Аналізуючи додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, прослідковується, що клієнт здійснює операції за платіжною карткою за рахунок коштів, наданих банком у кредит або в межах кредитної лінії (п.п.1.1.1.39 Договору). Згідно п.п.1.1.1.38 кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір коштів, що надаються Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та зворотності. З пояснень відповідача та наданої позивачем довідки, вбачається, що [PERSON] 24.10.2019 встановлено кредитний ліміт в розмірі 200 000.00 грн (а.с.21). Таким чином, банком надано в розпорядження [PERSON] кредитні грошові кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 200 000.00 грн. і остання здійснювала платіжні операції в його межах. Тобто, фактично вона не мала можливості використати грошові кошти в сумі, більшій аніж 200 000.00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованою суму заявлену позивачем до стягнення в розмірі 208 563.04 грн. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи підтвердження відповідачем факту користування кредитними коштами, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача фактично використані нею кредитні кошти в розмірі 200 000. 00 грн. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого розділ XII "Прикінцеві положення" Цивільно-процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". З урахуванням викладеного,

Outcome: partial