Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

В жовтні 2014 року ТДВ Житомирбудцукор звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням збільшення вимог (т.1 а.с. 202-206) просив визнати за товариством право власності на димову трубу, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Комерційна, 8 та позначена як Д1 на плані земельної ділянки; витребувати з володіння [PERSON] зазначену димову трубу. Позов обґрунтовувався тим, що у 1990 році ПМК «Цукорпрому» набув право власності на спірну димову трубу. Позивач набув право власності на димову трубу в процесі приватизації. В лютому 2004 року проведена реєстрація права власності за позивачем на весь майновий комплекс за адресою: м.Житомир, вул.Комерційна, 8. З 2003 року ВАТ Житомирбудцукор здавало домову трубу в оренду для розміщення радіотрансляційного обладнання. 21.12.2007 року між ВАТ Житомирбудцукор та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу приміщень котельні під літерою Д, загальною площею 528,00 кв.м. за адресою: м. Житомир, вул.Комерційна, 8. У 2008 році [PERSON], [PERSON] зареєстрували в реєстрі по 1/2 частині кожний право власності на вказані приміщення котельні та в 2009 році передали їх в іпотеку банку. 29.04.2011 року ТДВ Житомирбудцукор зареєструвало за собою в реєстрі право власності на спірну димову трубу на підставі змін до переліку ФДМУ від 27.04.2011 року. 18.10.2011 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували за собою в реєстрі право власності на спірну димову трубу на підставі рішення суду від 29.03.2011 року та рішення міськвиконкому від 05.10.2011 року про оформлення права власності на зазначену трубу. В січні 2012 року Житомирське БТІ скасувало реєстрацію права власності на спірну трубу за [PERSON] і [PERSON] В 2013 році в судовому порядку скасовано реєстрацію права власності на спірну трубу за позивачем. 16.04.2015 року [PERSON] і [PERSON] уклали нотаріальний договір про поділ приміщення котельні, предметом якого була в.ч. і спірна димова труба. 23.04.2015 р. [PERSON] отримує свідоцтво про право власності на майно, до складу включена спірна димова труба. 24.05.2016 р. спірне майно відчужене [PERSON] на користь [PERSON] Вказується, що відповідачі неодноразово звертались до суду з позовами з приводу визнання за собою права власності на спірну трубу та оспорюють таке право за позивачем. Посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право власності на спірну трубу, вказуючи, що з 2003 року спірна димова труба не обслуговує приміщення котельні, а також те, що [PERSON], [PERSON] не придбали спірну трубу за договором купівлі-продажу від 21.12.2007 року, позивач просив визнати за собою право власності на спірну димову трубу та витребувати її з чужого незаконного володіння [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник протягом розгляду справи у судових засіданнях проти позову заперечували, посилаючись на те, що з 08.08.2008 року димова труба котельні належить на праві спільної часткової власності йому та дружині [PERSON] Посилаючись на те, що димова труба входить як прибудова до складу котельні та є його приналежністю, а також у позивача відсутні докази на підтвердження його право власності на котельню з спірною димовою трубою, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про що є докази в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] є законним власником і добросовісним набувачем спірної димової труби на підставі договору від 23.04.2015 року, який не визнаний недійсним, а тому просив у задоволенні позову відмовити (т.2 а.с. 69-70). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що наказом Регіонального відділення по Житомирській області Фонду державного майна України №090/1-АТ від 19.05.1995 року створено ВАТ Житомирбудцукор та передано товариству цілісний майновий комплекс ОП пересувна механізована колона асоціації Житомирцукор (т.2 а.с.22). 22.08.1990 року державною приймальною комісією складено [PERSON] про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта ПМК Житомирцукор, розташованого за адресою: 5-й Смолянський проїзд, 7 в м.Житомирі (тепер вул. Комерційна, 8), до складу якого увійшла й котельня (без відомостей про димову трубу) (т. 2 а.с. 79-85). При приватизації орендного підприємства «Пересувна механізована колона асоціації «Житомирцукор» до статутного капіталу ВАТ "Житомирбудцукор" увійшла котельня за адресою: м. Житомир, вул. Комерційна, 8 (а.с. 50,51). З листів Регіонального відділення по Житомирській області Фонду державного майна України від 03.12.2003 р. № 04/3081, від 06.02.2004 р. №04/339 та від 27.04.2011 р. №041048 вбачається, що враховуючи зміни до переліку нерухомого майна, приватизованого ВАТ «Житомирбудцукор», під інв. № 35 увійшла котельня, у т.ч. цегляна димова труба (т.2 а.с. 23,25). 21.12.2007 року ВАТ Житомирбудцукор (правонаступник ТДВ Житомирбудцукор) та [PERSON], [PERSON] уклали договір купівлі-продажу приміщення котельні за адресою: м. Житомир, вул. Комерційна, 8, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №13892 (т.1 а.с.7). Згідно вказаного договору ВАТ Житомирбудцукор продало, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках кожний приміщення котельні під літерою „Д, загальною площею 528,0 кв.м, а саме приміщення №1-1 площею 1,40 кв.м., 1-2 площею 7,40 кв.м., 1-3 площею 12,80 кв.м., 1-4 площею 14,70 кв.м., 1-5 площею 1,50 кв.м., 1-6 площею 1,60 кв.м., 1-7 площею 5,40 кв.м., 1-8 площею 1,50 кв.м., 1-9 площею 1,50 кв.м., 1-10 площею 10,80 кв.м, 1-11 площею 2,60 кв.м., 1-12 площею 1,30 кв.м., 1-13 площею 1,30 кв.м, 1-15 площею 24,90 кв.м, 1-16 площею 439,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Комерційна, 8 (а.с.7). 08.08.2008 року КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради зареєструвало за [PERSON] та [PERSON] право приватної спільної часткової власності на приміщення котельні (з №1-1 по №1-13, №1-15, №1-16) за адресою: м. Житомир, вул. Комерційна, 8 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2007 року, що стверджується витягами КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради № (т.1 а.с.63,54). 06.10.2011 року виконком Житомирської ради видав свідоцтво про належність [PERSON] і [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності приміщення котельні з димовою трубою по вул. Комерційна, 8 в м.Житомирі, що складається з приміщень котельні, загальною площею 528 кв.м. та димової труби згідно інвентарної справи №17265 (т. 1 а.с.65). 18.10.2011 року КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради зареєструвало за [PERSON] і [PERSON] право приватної спільної часткової власності на приміщення котельні (прим. з №1-1 по №1-13, №1-15, №1-16) з димовою трубою за адресою: м.Житомир, вул.Комерційна, 8 на підставі рішення Житомирського міськвиконкому від 05.10.2011 р. про оформлення права власності та свідоцтва міськвиконкому про власність від 06.10.2011 року (т.1 а.с. 65 зворот). 18.01.2012 року Житомирський міськвиконком рішенням №34 скасував відповідну частину рішення №589 від 05.10.2011 року про оформлення права власності на зазначену трубу за [PERSON] і [PERSON] В січні 2012 році КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради скасувало реєстрацію права власності на трубу за [PERSON] і [PERSON] При цьому, 29.04.2011 року КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради зареєструвало за ВАТ Житомирбудцукор право колективної власності на димову трубу, позначену літерою № Д1 по вул. Комерційна, 8 у м. Житомирі на підставі змін до переліку ФДМУ від 27.04.2011 року за №04/1048 (т. 1 а.с.15). 13.03.2014 року постановою Житомирського окружного адміністративного суду, залишеною в силі 03.09.2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України визнано протиправними дії КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради щодо проведення 29.04.2011 року державної реєстрації права власності ВАТ Житомирбудцукор на димову трубу позначеною літерою № Д1 по вул. Комерційна, 8 у м. Житомирі та скасовано державну реєстрацію права власності ВАТ Житомирбудцукор на спірну димову трубу (т.1 а.с.228-231). Також встановлено, що 03.06.2013 року заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира визнано за [PERSON] і [PERSON] право спільної сумісної власності на димову трубу по вул.Комерційна, 8 у м.Житомирі; зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні вказаною димовою трубою (т.1 а.с.43,44). 20.04.2015 року державний реєстратор зареєстрував в Державному реєстрі прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] на приміщення котельні з димовою трубою, загальною площею 289,1 кв.м. (а.с. 180). 16.12.2015 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області апеляційну скаргу ТДВ Житомирбудцукор задоволено, заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено за безпідставністю (т.1 а.с.79). 24.05.2016 року [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частини приміщення котельні з димовою трубою загальною площею 289,1 кв.м. по вул.Комерційна, 8 у м.Житомирі, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі за № №1142, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] (т.1 а.с. 193). Звертаючись із даним позовом до суду ТДВ Житомирбудцукор зазначало, що воно є одноособовим власником димової труби, що не була предметом купівлі-продажу, а тому просило про захист їх порушеного права шляхом визнання права власності та спірну димову трубу та витребувати її з чужого незаконного володіння [PERSON] Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (частина перша статті 392 ЦК України). Згідно частини 1 статті 186 Цивільного кодексу України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. І приналежність і головна річ - є фізично самостійними речами, але головна річ має самостійне значення, а приналежність - допоміжне і служить найбільш повному і найкращому використанню головної речі. Головна та приналежні речі утворюють одне ціле, яке передбачає їх використання за єдиним призначенням, а тому вони розглядаються як одна річ. З матеріалів справи вбачається, що після приватизації ВАТ «Житомирбудцукор» до переліку переданого товариству нерухомого майна (з урахуванням зміни до переліку Регіонального відділення Фонду держмайна України від 27.04.2011 №041048) як самостійний обєкт включена саме котельна, а цегляна димова труба зазначається в складі останньої. При цьому, доказів того, що у встановленому законом порядку вирішувалось питання виділення димової труби як окремого об'єкту нерухомого майна матеріали справи не містять. За вказаних обставин, суд вважає, що спірна димова труба входить як прибудова до складу об'єкту нерухомого майна - котельні та є його приналежністю у розумінні статті 186 ЦК України. Такого висновку також дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 03 вересня 2014 року, що має приюдиційне значення у даній справі згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК (т.1 ст. 58-59). При цьому, суд вважає помилковими доводи представника позивача про те, що димова труба не є приналежністю котельні з мотивів невикористання з 2003 року котельні за призначенням, оскільки наявність чи відсутність фактичного використання котельні не змінює характеристик димової труби як споруди, яка призначена для обслуговування головної речі. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що спірна димова труба по вул. Комерційна, 8 в м.Житомирі за своїм правовим статусом є приналежністю головної речі котельні, та у встановленому законом порядку як окремий об"єкт не виділялась, суд дійшов висновку, що право власності на таку споруду, як на окремий об'єкт нерухомого майна визнаватися не може. Відповідно до частини другої статті 186 Цивільного кодексу України приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що право власності на приміщення котельні з спірною димовою трубою зареєстровано за [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу №1134 від 23.05.2016 та №1142 від 24.05.2016 (т.1 а.с.193). При цьому, судом враховується, що на час розгляду даної справи державна реєстрація права власності на димову трубу за [PERSON] не скасована та є чинною, а проведена 29.04.2011 року державна реєстрація права власності на спірну трубу за ТДВ Житомирбудцукор скасована в судовому порядку, та належні та допустимі докази на підтвердження права власності на спірне майно за позивачем в матеріалах справи відсутні. За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на спірну трубу та її витребування з чужого незаконного володіння.

Outcome: dismissed