Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь», в якому просила суд визнати недійним з моменту укладення Договір від 26 жовтня 2012 року купівлі-продажу частки в статутному капіталі [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» у розмірі 5 %, що складає 2500,00 грн., укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] з 27.08.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до статуту ТОВ «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» [PERSON] є учасником даного товариства та має частку в статутному капіталі в сумі 3000 грн., що складає 6 % від статутного капіталу. 26.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав власника - засновника юридичної особи, за яким [PERSON] продав [PERSON] свою частку в статутному капіталі ТОВ «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» у розмірі 5 %, що у грошовому виразі становить 2500,00 грн.. Позивач вважає, що відповідач [PERSON], перебуваючи у шлюбі набув майнові (корпоративні) права як учасник господарського товариства, проте уклав спірний договір купівлі-продажу без її згоди, що на підставі ст.65 СК України є підставою для визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу, так як частка в статутному капіталі товариства (вклад) одного з подружжя є спільною сумісною власністю подружжя. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Перший відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надсилання на адресу його реєстрації судових повісток, які повернулися на адресу суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме: «сплив терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Матеріали справи містять заяву першого відповідача [PERSON], в якій він визнав позов повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності (вх. № 35024 від 15.12.2015 року). Другий відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання поштових вкладень відповідачем. Третя особа ТОВ «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. 15.12.2015 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, посилаючись на те, що [PERSON] не заперечує, що при укладенні 26 жовтня 2012 року між відповідачами [PERSON] купівлі-продажу частки в статутному капіталі [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» у розмірі 5 %, що складає 2500,00 грн., [PERSON] не було отримано згоди його дружини [PERSON], тому вказаний договір укладений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки на частку у статутному капіталі господарського товариства, набутого під час шлюбу, має розповсюджуватись режим спільної сумісної власності подружжя. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року до цього часу, що підтверджується відповідними відмітками в паспортах, копії витягів з яких містяться в матеріалах справи (а.с. 4, 5). Згідно з витягом зі Статуту [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» (код ЄДРПОУ № 34860617), зареєстрованого 14.02.2007 року виконавчим комітетом Харківської міської ради, номер запису в ЄДР 14801020000033252, [PERSON] є учасником вказаного [PERSON] (а.с. 8-11). Відповідно до статуту ТОВ «НТВК «Енергосталь» з урахуванням внесених змін до статуту, зареєстрованих виконавчим комітетом Харківської міської ради 23.08.2007 року та 20.07.2011 року, [PERSON] належить частка статутного капіталу ТОВ «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» в розмірі 6 %, що становить 3000,0 грн. (а.с. 12-13, 14-15). Вказана частка була сплачена позивачем грошовими коштами шляхом внесення до статутного капіталу вкладу в сумі 3000,0 грн. при створенні [PERSON] в 2007 році. Грошові кошти на придбання вказаної частки ТОВ «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» були витрачені із спільного сімейного бюджету. Придбання корпоративних прав було вчинено за обоюдною згодою, в інтересах сім'ї, з метою розвитку виробництва та отримання прибутку. Позивач стверджує, що у травні 2015 року вона дізналась про те, що її чоловік [PERSON] 26.10.2012 року уклав Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь», згідно з яким продав частину належної йому частки - у розмірі 5,0 % статутного капіталу [PERSON], що у грошовому виразі становить 2500,00 грн., відповідачу [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до п. 3.1 цього [PERSON] вартість частини частки, яка передавалася [PERSON], складала 2500,00 грн., які [PERSON] мав сплатити у момент підписання [PERSON]. Одночасно з підписанням [PERSON] [PERSON] написав заяву про відступлення вказаної частини частки на користь [PERSON], яка була посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4583 від 26.10.2012 року. Позивач наголосила, що в подальшому її чоловік грошові кошти в сумі 2500,00 грн. за відступлену частину частки до спільного сімейного бюджету не передав, посилаючись на те, що [PERSON] з ним так і не розрахувався. Укладення вищезазначеного [PERSON] від 26.10.2012 року було здійснене на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» від 26.10.2012 року в частині затвердження розподілу часток у статутному капіталі [PERSON] між учасниками та затвердження змін до статуту ТОВ «Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» в частині відомостей про розмір часток учасників [PERSON] у статутному капіталі. Позивач вважає, що Договір від 26.10.2012 року був укладений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки на частку у статутному капіталі господарського товариства, набутого під час шлюбу, розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя, а при укладенні зазначеного [PERSON] не було отримано згоди позивача, як дружини [PERSON]. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік мають право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно з положеннями ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України, ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників. Виходячи зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Таким чином, з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки об'єкта права спільної сумісної власності подружжя. Право на компенсацію вартості частини коштів виникає в іншого подружжя лише щодо спільних коштів, а не статутного капіталу, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти всупереч ст. 65 CК України були використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу. Подальше розпорядження учасником товариства його часткою в статутному капіталі з огляду на положення ст.ст. 116, 147 ЦК України є суб'єктивним корпоративним правом такого учасника й відчуження ним на власний розсуд частки в статутному фонді не може вважатися використанням (відчуженням) спільного майна подружжя проти волі іншого подружжя та не в інтересах сім'ї. Отже, у разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а друге подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям. Із зазначеного випливає, що [PERSON] мав право розпоряджатися своєю часткою у статутному капіталі ТОВ ««Науково- технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» без згоди другого з подружжя, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі товариства за положеннями ст. 65 СК України. За положеннями ст. 10 Закону України „Про господарські товариства", ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч.1 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав власника - засновника юридичної особи від 26 жовтня 2012 року не ґрунтуються на вимогах закону та приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed