Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ПрАТ "СК "Рітейл Страхування", про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. З відповіді від 18.06.2015 року №9-1008-0.3-1070/2-15, наданої на запит суду Управлінням Держземагенства у Броварському районі Київської області, вбачається, що за [PERSON] будь-які земельні ділянки не зареєстровані. З відповіді від 19.06.2015 року №39379964, наданої на запит суду Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого за [PERSON] нерухомого майна. З відповіді від 30.06.2015 року №844, наданої на запит суду Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бровари та Броварського району прри УДАІ ГУМВС України в Київській області, вбачається, що за [PERSON] будь-які транспортні засоби зареєстрованими не значаться. Таким чином, враховуючи відповіді на запити, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належить на праві власності будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Жодних інших доказів на підтвердження того, що [PERSON] належить на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно, заявником не надано. Отже, заява [PERSON] про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed