Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що від шлюбу з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 15 листопада 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, та який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2014 року, народилася дитина [PERSON], [INFO], при цьому, фактично їх з відповідачем шлюбні стосунки було припинено в лютому 2013 року, та з цього часу вона (позивач) з відповідачем проживають окремо, та, спорів між ними про місце проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з нею (позивачем). Крім того, зазначила, що за весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже п'ять років, він не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за роки окремого проживання жодного разу батька не бачив, також, при спілкуванні з нею (позивачем) дитина про батька ніколи не питала та не цікавилася. Більш того, вказала, що з моменту її звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів з 23.07.2013 року по 31.07.2017 року за ним існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка становить 23 850,00 грн. Зазначила, що відповідач не турбується про духовний та фізичний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також позивач зазначила, що з 2012 року вона з сином проживає у родичів в двокімнатній квартирі, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина знаходиться на обліку в Кіровоградській міській дитячій поліклініці № 1, дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводяться регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний, нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження та по сьогоднішній день здійснює вона (позивач), при цьому, батько - відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. Крім того, позивач зазначила, що відносно відповідача [PERSON], [INFO], управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Кіровоградській області 16.10.2012 року було порушено кримінальне провадження № 12010312012301034001 за злочин, пов'язаний з обігом наркотичних засобів, та він ([PERSON]) був засуджений у 2012 році, без позбавлення волі, при цьому, дана обставина може мати негативний вплив на виховання та світосприйняття дитини. Вказала, що на засіданні опікунської ради Кіровоградської міської ради від 19.09.2017 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина, при цьому, встановлено, що батько дитини долею дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не приймає та з сином не спілкується, у зв'язку з чим, враховуючи інтереси дитини, комісія прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 121, 141, 150, 151, 164 СК України, позивач просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги № 03/17 від 05.07.2017 року) в судовому засіданні позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно. Заслухавши представника позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, пояснення свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина [PERSON] народився [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 2144, та Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], при цьому, батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - [PERSON], а графі «мати» - [PERSON], шлюб між якими (батьками дитини), зареєстрований 15.11.2012 року було розірвано на підставі рішення суду Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2014 року, яке набрало законної сили 09.09.2014 року. Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого Подільським районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 10 лютого 2017 року, про що складено відповідний актовий запис № 5, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до Карти прописки (Форма № 16) зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO], значиться за адресою [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстровано місце проживання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики вихованця [PERSON], [INFO] від 14.08.2017 року № 01.23/194-01, виданої КЗ «НВО № 3 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» [PERSON], [INFO] з 17 листопада 2014 року зарахований у групу КЗ «НВО № 3 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Кіровоградської міської ради Кіровограсдької області». Проживає разом з мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає. У дитини відповідно до віку сформовані культурно-гігієнічні навички. Він вміє користуватися туалетом, вмиватися, мити руки з милом, користуватися своїм рушничком, серветкою, носовою хусткою. Володіє навичками самообслуговування - сам одягається та роздягається, правильно складає речі в шафу. [PERSON] в поведінці позитивний, слухняний, адекватний, з задоволенням грається з однолітками, вміє спілкуватися з дорослими. В повсякденному житті проявляє цікавість до навколишньої дійсності. З точки зору процесу навчання відмічається наступне: на заняттях [PERSON] завжди відповідає на поставлені запитання. З мовним розвитком у дитини немає проблем. Говорить повними реченнями. Вихованням дитини займаються мама - [PERSON], та бабуся - [PERSON]. Вони приділяють велику увагу вихованню хлопчика. Завжди прислуховуються до порад педагогів. Хлопчик завжди чисто та охайно одягнутий. Взуття та одяг у дитини відповідають віку і розміру, а також погоді. Дитина доглянута. Мама велику увагу приділяє санітарним нормам. Мама виховує [PERSON] в дусі поваги до дорослих, ровесників та інших людей. Мама завжди відвідує батьківські збори, свята, бере активну участь у роботі батьківського комітету групи. Допомагає в організації дитячих свят та інших заходів. Завжди присутня на святах. До дитячого садочка хлопчика приводять та забирають мама і бабуся. Батька в дитячому садочку ніколи не бачили. В розмовах про сім'ю [PERSON] з любов'ю говорить про маму, про батька ніколи не говорить. Мама сплачує за харчування у дитячому садку систематично і без запізнень. Крім того, відповідно до інформації КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» № 2001-03 від 19.10.2017 року, наданої на запит адвоката [PERSON] № 04/17 від 04.10.2017 року, дитина [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] та знаходиться під наглядом медичних працівників АЗПМС № 9 КЗ «ЦПМСД № 1 м. Кіровограда» з 26.12.2014 року. Профілактичні щеплення зроблені згідно віку, амбулаторні огляди здійснюються регулярно. З моменту знаходження дитини під наглядом АЗПСМ № 9 КЗ «ЦПМСД № 1 м. Кіровограда» та по теперішній час нагляд за станом здоров'я дитини здійснюють рідна мати [PERSON] та рідна бабуся [PERSON]. Батько дитини [PERSON] участі у догляді за станом здоров'я дитини не приймає. Окрім того, згідно з довідкою - розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданої Подільським ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, у зв'язку з тим, що у відділі відсутні підтверджуючі документи про сплату аліментів боржником [PERSON] самостійно, відсутні відомості щодо його місця роботи, заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 405/2222/13-ц, 2/405/468/13, виданого 21.08.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., починаючи з 13.03.2013 року і до досягнення Нікітою повноліття, тобто до 03.11.2030 року, станом на 31.07.2017 року становить 23 850, 00 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є рідним братом бабусі позивача [PERSON] - [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] та був знайомий з відповідачем [PERSON] до народження дитини [PERSON], при цьому, до народження дитини позивач [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] проживали разом, однак після народження дитини він (свідок [PERSON]) відповідача не бачив, зважаючи на те, що він (свідок) часто буває вдома у своєї сестри [PERSON], де проживає і позивач разом з дитино, у зв'язку з чим може стверджувати, що відповідач вже протягом п'яти років будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу не надає, місце його перебування не відомо, при цьому, вихованням дитини [PERSON] [PERSON] займається мати - позивач по справі [PERSON], а також бабуся та прабабуся дитини. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивача [PERSON] з 2008 року, та є хрещеною мамою дитини [PERSON], при цьому, знайома і з відповідачем [PERSON], який участі у вихованні дитини не приймає. Зазначила, що коли дитині було три місяці та позивач отримала кошти - державну допомогу при народженні дитини, відповідач [PERSON] викрав ці кошти, у зв'язку з чим позивач зверталася до поліції, та після цього відповідач не з'являвся, на телефонні дзвінки не відповідав, навіть змінив номер мобільного телефону, місце його проживання чи перебування не відоме. Крім того, вказала, що вихованням та утриманням дитини займається позивач [PERSON], яка не чинила перешкод у спілкуванні дитини з батьком - відповідачем, а навпаки, намагалася помиритися з відповідачем, телефонувала його (відповідача) брату, з метою відшукати відповідача [PERSON], однак знайти останнього для того, щоб налагодити відносини, їй не вдалося. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 19.09.2017 року № 4794/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 13.09.2017 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено, що шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2014 року. Громадянка [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 10.02.2017 року. Відповідно до характеристики від 14.08.2017 року, наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об'єднання № 3 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» на вихованця [PERSON] [PERSON], дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], яка проводить і забирає сина, відвідує батьківські збори, бере активну участь у роботі батьківського комітету, допомагає в організації дитячих свят, регулярно вносить батьківську плату за харчування дитини. [PERSON] завжди з любов'ю говорить про маму, про батька не згадує. Згідно з довідкою-розрахунком Подільського ВДВС м. Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області, заборгованість громадянина [PERSON] по виплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] складає станом на 31.01.2017 року 23 850, 00 грн. Факт ухилення гр. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] письмово підтверджують громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На письмове запрошення служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, направлене поштовим листом за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не з'явився, пояснень або заяв не надав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Зазначені позивачем підстави для позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідач [PERSON] не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною. При цьому, судом не приймається до уваги з підстав відсутності належних доказів, твердження позивача про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З огляду на викладене вище, а також враховуючи вік малолітньої дитини [PERSON], [INFO], якому виповнилося 5 років, суд приходить до висновку про недоцільність вислухати думку дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав батька дитини [PERSON] З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved