Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що від шлюбу із відповідачем мають 4 неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/842/17 від 26.04.2017 року з нього, на користь відповідача, стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 02.03.2017 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку. На даний час троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом із ним, окремо від відповідача, та перебувають на його вихованні і утриманні. Він один несе усі витрати на харчування та лікування дітей. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає. Отримувані аліменти витрачає на власні потреби. Рішенням суду просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/2 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) , оскільки на утриманні відповідача знаходиться одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Одночасно просив покласти на відповідача судові витрати по справі. 08.01.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 15.01.2019 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов або будь-яких клопотань пов"язаних з розгялдом справи не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України. Сторони від подружнього життя мають 4 спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.04.2017 року у справі № 279/842/17 ухвалено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання вказаних дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дитини відповідного віку. На даний час троє неповнолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем, окремо від відповідача, та перебувають на його вихованні і утриманні. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає, що слідує з акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей виконкому Коростенської міської ради від 06.12.2018 року. З відповідачем у справі залишився проживати неповнолітній син [PERSON], [INFO]. 14.12.2018 року Коростенським міськрайонним судом за заявою позивача у справі №279/5626/18 видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу)щомісячно, але не менше ніж 50 відстоків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30.11.2018 року до досягнення ними повноліття. Незважаючи на це аліменти на користь позивача стягуються з позивача в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходів) позивача. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Норми сімейного законодавства, які регулюють аліментні зобов'язання батьків, не передбачають можливості повного звільнення боржника від сплати аліментів, однак ст.273 СК України, яка регулює схожі правовідносини, передбачає можливість звільнення члена сім'ї від сплати аліментів, якщо змінився матеріальний чи сімейний стан особи, яка їх сплачує. Вказане дозволяє зробити висновок про те, що норми, які регулюють аліментні обов'язки батьків, містять прогалину в частині вирішення питання про звільнення боржника від сплати аліментів через зміни, що мають істотне значення, в числі яких є зміна місця проживання неповнолітньої дитини, яка призводить до того, що дитина проживає разом з тим з батьків, який сплачує аліменти на користь іншого батька, та перебуває безпосередньо на його утриманні. За таких обставин, можливим та доцільним є застосування до спірних правовідносин відповідно до ст.10 ч.1 СК України положень ст.273 СК України за аналогією. Враховуючи, що 3 неповнолітніх дітей сторін проживає з позивачем та знаходяться на його утриманні, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Outcome: approved