Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

І. СУТЬ CПРАВИ 1.1. 11.10.2019 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі також відповідачі), в якому просила визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 1.2. Позов обгрунтовувався тим, що 01.10.2019 позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS] , в якій на момент укладення правочину були зареєстровані члени сім`ї колишнього власника, які не проживають у цій квартирі з 1990 року. 1.3. Посилаючись на те, відповідачі у догляді житла, сплаті комунальних послуг не приймають участі, внаслідок чого позивач несе зайві матеріальні витрати, остання звернулась до суду з даним позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 01.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/10052/19, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 2.2. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглядати за його та позивача відсутності (а.с. 105). 2.3. Відповідачі у судові засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця їх проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://kl.zt.court.gov.ua/). 2.4. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ 3.1. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,06 кв. м., що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського округу Стражник Т.О., зареєстрованим за №15785 та зареєстрованим Житомирським обласним державним підприємством по інвентаризації за реєстровим №46250 (а.с. 12-21). 3.2. У квартирі [ADDRESS] станом на 13.09.2019 зареєстровані [PERSON] , 1969 року народження та [PERSON] , 1972 року народження, що стверджується довідкою ТОВ "КК КомЕнерго-Житомир" (а.с. 30). 3.3. Відповідно до акту від 20.09.2019, складеного за участі майстра [PERSON] , головного інженера [PERSON] , інженера [PERSON] , сусідів [PERSON] , [PERSON] , що проживають по [ADDRESS] , затвердженого директором ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» Нікітіним Н. М. стверджується, що [PERSON] та [PERSON] , не проживають в квартири [ADDRESS] з 1990 року (а.с.23). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним. 4.2. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. 4.3. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 4.4. За приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 4.5. Частиною першої статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. 4.6. Частиною першою статті 156 Житлового кодексу УРСР та статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 4.7. Згідно частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] виникли спірні відносини з приводу втрати права на користування жилим приміщенням. 5.2. Судом враховується, що позивач [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS] , а тому позивач наділена правом вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження вказаним приміщенням. 5.3. З матеріалів справи вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які наділені правом користування цим житлом. 5.4. Позивач вказувала, що відповідачі з 1990 року у спірній квартирі не проживають, не приймають участі в оплаті комунальних послуг, внаслідок чого вона несе зайві витрати. 5.5. За таких обставин, враховуючи тривалу відсутність у квартирі [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу, членів сім"ї колишнього власника - [PERSON] , [PERSON] , що стверджується відповідним актом від 20.09.2019, у зв`язку з чим позивач як власник вимушена нести додаткові витрати на утримання приміщення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збір у розмірі по 840 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved