Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

21 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про скасування рішень державного реєстратора та визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним фактичним власником житлового буднику, що розташований: пров. Кривий, 9, м. Павлоград, Дніпропетровська область, [PERSON], проте юридично позивач володіє лише 53/100 та 47/200 часток. Іншим власником 47/200 частин житлового будинку була Павлоградська міська рада, проте право власності на цю частину житлового будинку припинено у зв"язку з її фізичним знищенням. Для подальших дій із реєстрацією права власності на земельну ділянку позивач має значитись в Реєстрі як єдиний власник цілої частки будинку. При зверненні позивача до державного реєстратоа останній пояснив, що технічні можливості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не дозволяють об'єднати наявні частки в одне ціле, навіть якщо 47/200 домоволодіння, що раніше належали міській раді, фізично знищені. В свою чергу, чинне законодавства з питань державної реєстрації не передбачає певного порядку роз'єднання або об'єднання часток об'єктів нерухомого майна. Тому позивач просить суд захистити його право власності шляхом: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2017 індексний номер 37481482, від 17.01.2014 індексний номер 10009815 та зобов"язання державного реєстратора внести запис про скасування державної реєстрації; визнання факту, що існуючі на даний час 53/100 та 47/200 частини житлового будинку № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді з надвірними будівлями та спорудами являються єдиною цілою частиною вказаного будинку; визнання за позивачем права власності на цілу частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Державний реєстратор юридичного відділу Павлоградської міської ради [PERSON] просила розглянути справу за її відсутності, при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 8 [PERSON] України В Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Згідно із ч.1,ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~[PERSON] України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст.55 [PERSON] України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 41 [PERSON] України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Договору дарування 53/100 частини житлового будинку від 11.06.2009, який посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований за №2-3109, позивач [PERSON] набув право приватної власності на 53/100 частин житлового будинку № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді Дніпропетровської області(а.с. 8). Право власності зареєстровано в реєстрі 06.10.2017 за номером 22737013 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер37481482 від 09.10.2017(а.с.12). На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 25.08.2016 у справі №185/5865/16-ц позивач [PERSON] набув право приватної власності за набувальною давністю на 47/200 частини житлового будинку № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді(а.с. 9-10) Право власності зареєстровано в реєстрі 06.10.2017 за номером 22736845 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37481482 від 09.10.2017. (а.с.13). Як встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 25.08.2016 у справі № 185/5865/16-ц, 47/200 частини житлового будинку № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді, які належали [PERSON],за рішенням суду від 22.02.2012року передано у власність територіальної шгромади м. Павлограда, як відумерла спадщина( а.с.9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2014,право власності на 47/200 частин житлового будинку № 9 про провулку Кривий в м. Павлограді Дніпропетровської області,було зареєстровано за Павлоградською міською радою за рішенням про державну реєстрацію від 17.01.2014, індексний номер:10009815, № запису про право власності 4287275 від 14.01.2014. 28.05.2014 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.05.2014 індексний номер №13411075 це право власності припинено на підставі акту обстеження стану будівель від 25.03.2014року у зв"язку із знищенням(а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що існуючі на даний час 53/100 та 47/200 частини житлового будинку № 9 по провулку Кривому в м. Павлограді з надвірними будівлями та спорудами являють собою єдину цілу частину вказаного будинку, оскільки 47/200 частини цього будинку знищено. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач є власником 53/100 та 47/200 частин житлового будинку, який розташований: провулок Кривий, 9, м. Павлоград, Дніпропетровська область, тобто є єдиним фактичним власником вказаного будинку. Відповідно до ст. 8 [PERSON] України В Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Згідно із ч.1,ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ст.. 41 [PERSON] України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що чинне законодавство з питань державної реєстрації не передбачає певного порядку роз'єднання або об'єднання часток об'єктів нерухомого майна в єдине ціле, відповідачем та третьою особою, що виступає на стороні відповідача, не надано жодних заперечень проти правової позиції позивача щодо захисту свого права, суд доходить висновку про необхідність застосування принципу верховенства права, та захисту права позивача шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2017 індексний номер 37481482 та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок як ідеальну цілу частку. Вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.01.2014 індексний номер 10009815 не підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду справи це право власності припинено ( а.с.11). З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Outcome: partial