Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу , мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб з відповідачем було укладено 12.06.2014 року в Виконавчому комітеті Дублянської міської ради Жовківського районуЛьвівської області , актовий запис №13 . За час шлюбу у них дітей не має . Добровільно розривати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється . Під час проживання з відповідачем у них виникали часті непорозуміння, сварки які провокував відповідач. Окрім того відповідач веде аморальний спосіб життя зловживає спиртними напитками, наркотичними засобами . Протягом останніх двох місяців вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства . Внаслідок чого вона втратила почуття любові та поваги до відповідача . Проживають окремо один від одного , і вона прийшла до висновку, що сім"я остаточно розпалася і зберегти її неможливо . Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача в її користь судові витрати та повернути їй дошлюбне прізвище "Квіквінія". Позивач в судове засідання не прибула , хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Однак, в подальшому подала суду письмову заяву , якою просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечила. Відповідач повторно судове засідання не прибув, хоч про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень . Свого відношення до позову також не висловив. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.2014 року в Виконавчому комітеті Дублянської міської ради Жовківського районуЛьвівської області , актовий запис №13, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ №229720 . За час перебування у шлюбі у сторін дітей не має. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивача та матеріалів справи відомо, що позивач остаточно визначився і збереження шлюбу не бажає, фактично тривалий час, як припинив подружні стосунки та ведення спільного господарства, і поновлювати такі позивач з відповідачем не має наміру, протягом останніх двох років позивач та відповідач проживають окремо. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Свого відношення до позову не висловила. А відтак, суд вважає, що відповідач проявила байдужість до збереження сімї. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, про відновлення її дошлюбного прізвища Квіквінія. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує, примирення між сторонами неможливе. А відтак, на думку суду, позов слід задоволити та розірвати шлюб. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який позивач сплатила при подачі позову до суду.

Outcome: approved