Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно. Свої позовні вимоги представник позивача обгрунтовував тим, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем 10.10.2008 року було укладено кредитний договір № 305K на суму 38000.00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання виконав, а відповідач ухилився від виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку з цим у останнього, станом на 25.01.2014 року, виникла заборгованість в сумі 124421.36 євро, з яких 36435.62 євро - заборгованість за кредитом, 51771.88 євро - заборгованість по процентам за користування кредитом, 30267.19 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 22.94 євро - штраф (фіксована частина), 5923.73 євро] - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ « ПриватБанк» і Відповідач 10.10.2008 року уклали договір іпотеки № ВМА№175528 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 53.30, житловою площею 27.80 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві приватної власності. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, у зв"язку з чим ухвалено рохглядати справу в заочному порядку Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник із кредитного договору. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 305K на суму 38000.00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 25.01.2014 року має заборгованість 124421.36 євро. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 305К було укладено договір іпотеки № ВМА№175528 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 53.30, житловою площею 27.80 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві приватної власності. У відповідності до ст. 6 Закону України „Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку (далі - Земельна ділянка), на якій розташований Предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 ч.1 Закону України Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобоввязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 33 ч.1, 38, 39 Закону України Про іпотеку, ст. ст. 526, 527 ч.1, 546 ч.1, 548 ч.1, 589, 590, 591, 61, 1050 ч.2, 1054 ч.2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60 ЦПК України,

Outcome: approved