Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту , що має юридичне значення вказує, що [INFO] померла її баба - [PERSON] , про що 20.06.2011 року був зроблений актовий запис за № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.06.2011 Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] . У серпні 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Черкасової Інни Володимирівни., із заявою про відкриття спадкової справи, а в подальшому видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби [PERSON] . Проте у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби, їй було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановити факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у судовому порядку, оскільки після смерті баби вона разом з сім`єю проживає без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] з листопада 2003 року по сьогоднішній день.Зазначена обставина перешкоджає реалізації її спадкових прав. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 13 вересня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Позивач в судове засідання не з"явилася - подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] померла- [PERSON] , про що 20.06.2011 року був зроблений актовий запис за № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.06.2011 Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] . У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Черкасової Інни Володимирівни., із заявою про відкриття спадкової справи, а в подальшому видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби [PERSON] . Проте у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби, їй було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановити факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у судовому порядку, оскільки після смерті баби вона разом з сім`єю проживає без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] з листопада 2003 року по сьогоднішній день. Рдинні відносини підтверджуються копією паспорта [PERSON] , свідоцтвом про смерть баби Серія [NUMBER] від 20.06.2011, копією свідоцтва про народження [PERSON] . Серія [NUMBER] від 21.09.1985 р., копією свідоцтва про народження її матері Серія [NUMBER] від 20.10.1967 р., копією свідоцтва про укладення шлюбу її батьків Серія [NUMBER] від 25.05.1985 р., копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00032112635 від 13.08.2021 р. Факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується актом опитування свідків Старостинського округу № 1 (с.Кам`янка) Березнівської міської ради № 141 від 12.08.2021 року. Відповідно до зазначеного акта, комісією в складі сторости старостинського округу № 1 (с.Кам`янка) Світлани Парфенюк, діловода Оксани Парфенюк, спеціаліста-землевпорядника Олега Борейчука, проведено опитування свідків: - [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] проживає разом з сім`єю без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] з листопада 2003 року по сьогоднішній день. Метою звернення до суду є встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц. З огляду на викладене, заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved