Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою. Посилалася на те, що 28 листопада 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №773. Через втрату оригіналу, у вересні 2017 року заявник звернулась до Донецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області за дублікатом, на що отримале повторне свідоцтво. Однак при зверненні до Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, їй повідомили, що реєстрація шлюбу була здійснена без використання Державного реєстру. Тому просила встановити факт реєстрації шлюбу У судове засідання заявник не з'явилася, в заяві зазначила, що просить розглянути справу без її присутності. На задоволенні заявленої вимоги наполягала. Представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи - Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив задовольнити вимоги. Вислухавши пояснення, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. У пункті 10 відповідної постанови зазначено, що з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Належними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. З копії паспорту заявника [PERSON] [NUMBER], який виданий Мар'їнським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 06.03.2014 року та копії паспорту [PERSON] [NUMBER], який виданий Кіровським РВ ДМУ ГУ ВМС України в Донецькій області від 11.08.2007 року, вбачається, що 28 листопада 2014 року заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №773, який на теперішній час є територією, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження або здійснюють їх у неповному обсязі Заявник, через втрату оригіналу, звернулась до Донецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області за дублікатом, на що отримала повторне свідоцтво про шлюб, яке не має юридичної сили, так як не відповідає вимогам діючого законодавства (а.с.6). Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 16.09.2017 року надано заявнику відмову у видачі повторного свідоцтва про шлюб та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадяноскільки актовий запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та з [PERSON] у Реєстрі відсутній (а.с.8). Свідок [PERSON] у судовому засідання підтвердила факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та з [PERSON] та пояснила, що [PERSON] доводиться племінником її чоловіку, тому знає їх протягом тривалого часу, була присутня на реєстрації та весіллі у м. Донецьку в листопаді 2014 року. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що відновити запис про реєстрацію шлюбу між подружжям [PERSON] та [PERSON] в позасудовому порядку не має можливості, оскільки шлюб був укладений на території, яка наразі є тимчасово окупованою, а встановлення даного факту для заявника має юридичне значення для належної реалізації нею своїх особистих немайнових прав, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved