Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка зазначає, що 25 травня 2013 року відповідач, який є її батьком, в будинку по місцю їх проживання наніс для неї легкі тілесні ушкодження. Через фізичний та моральний біль їй стало погано, почав боліти живіт і оскільки вона була вагітна, то звернулася для обстеження в медичний заклад. На обстеження нею було витрачено 350грн. Через перенесену психологічну травму подальше протікання вагітності проходило під загрозою викидня. Для нормалізації протікання вагітності необхідно було вживати вітаміни, медичні препарати, покращено харчуватися, на що було витрачено орієнтовно 3000,00грн. Не дивлячись на всі заходи, у неї почалися передчасні пологи і вона народила недоношену дитину на терміні 33-34 тижні вагітності. Фізичний стан сина при народженні був тяжким. Через 13 годин після народження його було транспортовано в реанімаційне відділення Рівненської обласної клінічної лікарні. За період перебування сина в реанімації витрати на лікування сина становили 16000грн. В подальші на лікування та обстеження дитини нею було витрачено 5000грн. Таким чином, неправомірними діями відповідача їй була заподіяна матеріальна шкода в загальній сумі 27350 грн. Також в результаті сильних душевних та фізичних страждань їй була заподіяна моральна шкода, розмір якої визначає в сумі 100000грн. В судовому засідання позивачка вимоги позову підтримала повністю та просить задовільнити їх. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав і просить суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що будь-яких неправомірних дій відносно своєї дочки він не вчиняв. Натомість, в лікарню після народження дитини він привозив продукти харчування та ліки, передав позивачці 2000 грн.. В подальшому купував для сімї продукти харчування, оплачував інші товари та послуги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що вироком Здолбуніського районного суду від 16.09.2013 року, який набрав чинності, відповідач [PERSON] визнаний винним за ч.1 ст.125 КК України за спричинення легких тілесних ушкоджень позивачці [PERSON] Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач просить стягнути матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування, додаткове харчування, медичне обстеження, витратах на проїзд в сумі 27350грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ході розгляду справи позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують понесені витрати. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальних збитків задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до висновку, що відповідачем була завдана позивачці моральна шкода, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у зв"язку з нанесенням шкоди здоров"ю, стражданнях, перенесенні фізичного болю, у порушенні нормальних життєвих зв"язків. При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000грн

Outcome: partial