Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

12.01.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], 1978 року народження. Заява мотивна тим що, 11.01.2017 р. о 14:30 год. за направленням швидкої психіатричної бригади №14 була доставлена до ТМО «Психіатрія» [PERSON], яка рішенням Ленінградського районного суду м.Києва від 25.09.1998 р. була визнана недієздатною. Розпорядженням Ленінградської РДА у місті Києві від 23.10.1998 року № 1659 опікуном недієздатної [PERSON] призначена її мати - [PERSON]. Причина госпіталізації хворої обумовлена загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. Пацієнтка [PERSON], 1978 р.н., страждає на тяжкий психічний розлад у формі: важка розумова відсталість з емоційно-вольовою недостатністю, психопатоподібний синдром.11.01.2017 року хвора [PERSON]була оглянута комісією лікарів-психіатрів з метою доцільності лікування недієздатної хворої. За результатами огляду комісія встановила, що хвора, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. При госпіталізації опікун хворої [PERSON] надала згоду на госпіталізацію своєї дочки [PERSON] Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу Кашпор Є.В. (за довіреністю), який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару за медичними показниками. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням. 11.01.2017 р. [PERSON] була госпіталізована в невідкладному порядку, зв'язку з погіршенням стану, зумовленим неприймання ліків. На сьогоднішній день потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки в разі її нелікування, вона уявляє небезпечність для себе оточуючих. За своїм тяжким психічним станом не в змозі прийняти участь у судовому засіданні. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізацію її дочки та пояснила, що дочка страждає на психічну хворобу з дитинства, була інвалідом дитинства, а з повноліття є інвалідом 1 групи безстроково. В зв'язку із загостренням стану здоров'я дочки та її неадекватною поведінкою, вимушена була викликати бригаду швидкої медичної психіатричної допомоги, яка доставила [PERSON] до психіатричного закладу з метою госпіталізації. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатної, який вже став небезпечний для неї та оточуючих, [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Ленінградського районного суду м.Києва від 25.09.1998 р. у цивільній справі № 2-3156/1998 [PERSON], 1978 року народження, визнана недієздатною. Розпорядженням Ленінградської РДА у місті Києві від 23.10.1998 року № 1659 опікуном над недієздатною [PERSON], 1978 року народження, призначенаїї мати - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2017 р. о 14:30год. за направленням швидкої психіатричної бригади № 14 [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], була доставлена до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з наданих документів,[PERSON] страждає на психічне захворювання з 1989 р., є інвалідом 1 групи безстроково. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням психічного стану, [PERSON], 1978 р. н., виявляє розлади у вигляді злоби, аутоагресивних реакцій в формі погроз щось собі зробити. Незадоволення виражає рухливим збудженням та криком. За останній тиждень у пацієнтки порушився сон, стала роздратованою, конфліктною, злобною, останні дні відмовляється від прийому їжі. Враховуючи важку розумову відсталість та непередбачуваність поведінкових реакцій хвора не може прогнозувати наслідки своїх дій. Емоційно неадекватна. Критика до свого стану відсутня, хвора потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють і можуть уявляти собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню в психіатричному закладі, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує їй особисто та оточуючим. Таким чином, заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Із заявою до суду психіатричний заклад звернувся у встановлений законом строк. Розгляд заяви відбувається судом з урахуванням святкових та вихідних днів. На підставі викладеного, ст.ст.13, 14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ",

Outcome: approved