Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

11 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 26 жовтня 2013 року о 12 год. 05 хв., відповідач, керуючи автомобілем «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER], на 467-200 м. т/ш Бориспіль-Запоріжжя, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», реєстраційний номер [NUMBER], завдавши йому технічних пошкоджень. Своїми діями відповідач порушив п.10.1 ПДР України. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року у справі №206/8800/13-п відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП. Оскільки цивільна відповідальність потерпілого-власника транспортного засобу була застрахована у позивача, договором добровільного страхування наземного транспорту № PL128934Га/13скв від 21.05.2013 року, позивачем було прийнято рішення виплатити страхове відшкодування у сумі 5046,32 грн. Позивач в порядку регресу просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 5046,32 гривень. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності , суд прийшов до наступного. Судом встановлено таке, що водій [PERSON] 26 жовтня 2013 року о 12 год. 05 хв. керував автомобілем [NUMBER] на 467-200 м. т/ш Бориспіль-Запоріжжя при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив правила вимоги 10.1 ПДР України. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.12). Автомобіль Volkswagen Polo номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], належить ТОВ «Порше Лізинг Україна», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.44-45). 21 травня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № PL128934Га/13скв про страхування обов'язкової цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу Volkswagen Polo номер кузова [NUMBER], впродовж терміну з 21 травня 2013 року по 20 травня 2018 року (а.с.13-22). Розмір завданих збитків ТОВ «Порше Лізинг Україна», внаслідок ДТП, склав 5046,32 гривень. Суму заподіяного збитку, без урахування ПДВ, в розмірі 5046,32 гривень, позивач компенсував ТОВ «Порше Лізинг Україна» на підставі Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про що свідчить платіжне доручення № 69151 від 05.11.2013 року (а.с.32). Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтею 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 (зі змінами) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Аналізуючи встановлені судом факти та співвідношуючи їх з наведеними нормами, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved