Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач в лютому 2019 року звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 29.07.2015 [PERSON] зарахований курсантом першого курсу Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова. 29.07.2015 між [PERSON] та Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобов`язаний проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання [PERSON] повинен був продовжувати проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу строком не менше п`яти років. 10.01.2018 наказами начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова №2 (по особовому складу) та №7 (по стройовій частині) солдата [PERSON] , курсанта 251 навчальної групи, відраховано із числа курсантів військового інституту за недисциплінованість та направлено для подальшого проходження військової служби на посаду оператора-електрика стрілецького тиру роти забезпечення навчального процесу вказаного вище інституту. Таким чином, у зв"язку з достроковим розірванням контракту між [PERSON] та Міністерством Оборони України, державі завдано збитків у вигляді витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, а саме: витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням в розмірі 1156,00 грн., медичним забезпеченням - 900,00 грн., витрат по забезпеченню комунальними послугами та енергоносіями - 4629,58 грн., а всього на суму 6685,58 грн. 10.01.2018 [PERSON] під підпис був ознайомлений із вимогами про відшкодування державі вказаних витрат, однак, на даний час не відшкодував вказані кошти, в зв`язку з чим Житомирський військовий інститут ім. С.П. Корольова просив стягнути з відповідача вищевказані кошти та судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду. Ухвалою від 07 березня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року (із наступними змінами) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. 12 липня 2006 року постановою Кабінету Міністрів України № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», на виконання якої 16 липня 2007 року прийнято «Порядок розрахунку витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» затвердженого спеціальним наказом Міністра оборони України, Міністра фінансів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра транспорту та зв`язку України та інш. №419/831 /240/605/537/219/534 . Згідно п. 5 вище зазначеної Постанови витрати на навчання відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби за період навчання, що перевищує цей строк. Пунктом 6 Постанови передбачено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що [PERSON] не відшкодував Житомирському військовому інституту імені С.П. Корольова витрати, пов"язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Таким чином, Міністерство оборони України в особі Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова набуло права на відшкодування витрат, пов"язаних з утриманням курсанта [PERSON] у вищому навчальному закладі відповідно до умов та порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно розрахунку позивача, що не оспорюється відповідачем, розмір витрат на утримання у вищому навчальному закладі курсанта [PERSON] становить 6685,58 грн. та складається з: витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням в розмірі 1156,00 грн., медичним забезпеченням - 900,00 грн., витрат по забезпеченню комунальними послугами та енергоносіями - 4629,58 грн. За таких обставин суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову суд, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved