Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання права власності на буд.69 по вул.Набережна с.Талалаївка Ніжинського району: за позивачем [PERSON] на 1 / 4 частку даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1 / 8 частку-в порядку спадкування після свого батька [PERSON], який помер 24 грудня 2009 року, на 3 / 8 частки-в порядку спадкування за заповітом після своєї бабусі [PERSON], яка померла 03 січня 2016 року; за позивачем [PERSON]-на 1 / 4 частку даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], син останньої [PERSON], невістка [PERSON], та внук [PERSON]; спадщина [PERSON] прийнята його сином [PERSON] та матір»ю [PERSON], спадщина [PERSON] прийнята [PERSON]; у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити належне право власності на нерухоме майно. Відповідно до заяви від 06 вересня 2017 року позивачі підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 08 червня 2017 року Талалаївський сільський голова [PERSON] просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26 грудня 2016 року буд.69 по вул.Набережна с.Талалаївка Ніжинського району станом на 31 грудня 2012 року на праві власності не зареєстрований. Відповідно до довідки відповідача від 08 грудня 2016 року у даному будинку, який мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON]-голова, [PERSON]-син, [PERSON]-невістка, [PERSON]-внук. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними - по 1 / 4. [PERSON] помер 24 грудня 2009 року в с.Талалаївка Ніжинського району, його спадщина прийнята сином-позивачем [PERSON], та матір»ю [PERSON], оскільки останні проживали разом із спадкодавцем на час його смерті і не відмовились від спадщини, позивачем [PERSON] також подана заява нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON]. [PERSON] померла 03 січня 2016 року в с.Талалаївка Ніжинського району, її спадщина за заповітом від 22 жовтня 2012 року прийнята позивачем [PERSON], оскільки останній проживав разом із спадкодавцем на час її смерті і не відмовився від спадщини, позивачем [PERSON] також подана заява нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON], в якій наявна, зокрема, заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини своєї матері [PERSON]. Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], [PERSON], визнання недійсним чи скасування заповіту від 22 жовтня 2012 року, визнання недійсної відмови [PERSON],-станом на час розгляду справи відсутні. Постановами Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 13 лютого 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказаний будинок у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON]. Спадкодавці [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на належну їм по 1 / 4 частці вищезазначеного будинку, які входять до складу їх спадщини, цивільна правоздатність спадкодавців, як фізичних осіб, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент їх смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дані частки перешкоджає позивачу [PERSON] оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності за даним позивачем в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Рішенням державного реєстратора [PERSON] від 14 березня 2017 року відмовлено позивачам у державній реєстрації права власності, як колишнім членам колгоспного двору, у зв»язку з віднесенням вказаного будинку до суспільної групи «колгоспний двір» та відсутності визначення часток співвласників у встановленому порядку. Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратили права на даний будинок по 1 / 4 частці, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства.

Outcome: approved