Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

13.02.2014 р. представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказуючи, що 21.11.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-705\\038\\2007, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмір 42500,00 CHF 23 листопада 2037 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Оскільки відповідач покладені на нього договором обов' язки не виконує, позивач звернувся до суду з вищевказним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, збільшив суму позовних вимог, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.(а.с. 224) Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку із необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності. Представник АТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. ( а.с. 229) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмір 42500,00 CHF на строк до 23 листопада 2037 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі(а.с. 5-9) Предметом Кредитного договору є надання Кредитором Позичальнику грошових коштів у сумі 42500,00 CHF на умовах, визначених договором, Позичальник у свою чергу зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту та сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання , що зазначені в Договорі. Ухвалою суду від 10.02.2015 року до справи залучено у якості співвідповідача АТ «СК «АХА страхування». 10.04.2015 року позивачем збільшено свої позовні вимоги у зв'язку із залученням співвідповідача, а саме позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту у сумі 4077641, 85 гривень; стягнути з АТ "СК "АХА Страхування" суму страхового відшкодування у розмірі 321242,86 гривень; стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 3654 гривні. Відповідно до ст.626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. АТ «СК «АХА Страхування» не є стороною за Кредитним договором № ML-705\\038\\2007, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], та, відповідно, не може нести відповідальність за невиконання обов'язків Сторонами за Кредитним договором. В свою чергу, 13.10.2008 року між ЗАТ «СК «ВЕСКО», правонаступником якого є АТ «СК «АХА Страхування» та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Договір страхування фінансового ризику, пов'язаного з втратою права власності на нерухомість № 1815 фр/08(х).\\ Відповідно до п. 1.1 Договору страхування Страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випалку виплатити Страхувальнику, згідно з умовами цього Договору, страхове відшкодування в межах страхової суми , а Страхувальник зобов' язується сплатити страхові платежі у визначені Договором строки та виконувати інші умови Договору. Об'єктом страхування є майновий інтерес Страхувальника, що не суперечить законодавству України, та пов'язаний з володінням, користуванням, розпорядженням нерухомим майном без оздоблення та комунікацій, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 36,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на яке Страхувальником отримано право власності на підставі Договору купівлі-продажу, частиною Договору (п.2.1 Договору страхування). Отже, предмети Кредитного договору та Договору страхування різні. Крім того, за Договором страхування не застраховано ризик невиконання [PERSON] своїх обов'язків за Кредитним договором. За таких обставин, та з урахуванням того, що АТ «СК «АХА Страхування» не є стороною по Кредитному договору, у Страховика не виникають обов'язки за Кредитним договором, отже в задоволенні позовних вимог до АТ «СК «АХА Страхування» має бути відмовлено. Згідно з п. 3.1. Договору страхування страхова сума за цим договором на перший період страхування становить 179 648, 75 грн. Страхова сума за кожний наступний період страхування узгоджується між Сторонами Договору та Вигодонабувачем шляхом складання додаткової угоди до Договору (п. 3.2. Договору Страхування). Додатковою угодою до Договору страхування від 30.10.2009 р. було встановлено страхову суму у розмірі 321 242, 86 грн. (ліміт відповідальності страховика). Страховик при настанні страхового випадку, зазначеного в р.4 Договору, несе відповідальність в межах страхової суми визначеної на відповідний період страхування згідно п.3.1 та п.3.3 Договору (п.3.4 Договору страхування) Страховим випадком за цим Договором є набрання рішенням суду законної сили про визнання Правового акту недійсним і передачу нерухомого майна ( повністю або частково) належному власнику, що набуло законної сили і прийнято за позовом третьої особи на підставі, яка виникла до укладення Правового акту (п.4.2) 19.11.2008 року АТ «СК «АХА Страхування» отримала повідомлення [PERSON] про позов третіх осіб до Московського районного суду м.Харкова відносно прав на квартиру [ADDRESS] та визнання Правового акту недійсним. Під час дослідження матеріалів судової справи Страховиком встановлено, що провадження у справі було відкрите 11.12.2007 р., що підтверджується ухвалою Московського районного суду м.Харкова. У рішенні Московського районного суду м.Харкова від 09.02.2010 р. по справі №2-261/09 вказано: «[PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позову та зазначили, зо 21.11.2007 р. згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбав нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. Продавцем квртири виступав [PERSON], право власності на яку належало йому на підставі рішення Московського районного суду від 19.11.2007 р. 21.11.2007 р. для придбання зазначеної квартири [PERSON] оформив на своє ім'я кредит, однак, зареєструвати право власності на придбану квартиру в КП «Харківське міське бюро БТІ» не зміг». Проте, про факт порушення відповідної судової справи [PERSON] повідомив Страховика лише через рік- 19.11.2008 року. Страхова компанія була залучена до справи в якості третьої особи тільки 10.03.2009 року. Про факт реєстрації нерухомого майна Страховику не повідомлялося взагалі. Відповідно до п. 4.2 Договору страховим випадком за цим Договором є набрання рішенням суду законної сили про визнання Правового акту недійсним і передачу нерухомого майна ( повністю або частково) належному власнику, що набуло законної сили і прийнято за позовом третьої особи на підставі, яка виникла до укладення Правового акту. Для підтвердження настання страхового випадку Страхувальник зобов'язаний надати Страховику належим чином завірене рішення суду, а також перелік документів, визначений у розділі 9 Договору страхування. 27.09.2010 р. Страховій компанії надіслано скановану копію Ухвали Апеляційного суду Харківської області від 28.07.2010 р., якою апеляційний суд залишив рішення Московського районного суду м.Харкова від 09.02.2010 р. без змін. У свою чергу, обов'язок щодо надання всіх документів, передбачених умовами Договору страхування, [PERSON] виконано не було. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора) певні дії або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати з боржника виконання його зобов'язань. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язана виплатити останньому суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 642 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зокрема ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В судовому засіданні представником відповідача було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Представник позивача заяву про поновлення пропущеного строку не подав, оскільки вважає, що строк позовної давності не пропущено. Суд, вирішуючи питання про застосування до правовідносин сторін строку позовної давності, виходить із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, а також Постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12.03.2015р., суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованої позивачем пені необхідно відмовити, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial