overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики 7150грн. та сплачений судовий збір. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19.11.2012 року та 20.01.2013 року між нею та [PERSON] укладено договір позики про отримання відповідачем коштів на загальну суму 7150 грн., які зобов»язувалася повернути протягом 6 місяців, про що відповідачем складено відповідні розписки, однак, в обумовлений у договорі строк позичені кошти відповідачка не повернула, у зв"язку з чим заборгованість становить 7150 грн. Позивачка в судовому засіданні поданий позов підтримала повністю. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19.11.2012 року та 20.01.2013 року згідно умов розписки, позивач передав відповідачу у власність кошти в сумі 7150 грн., а відповідач зобов"язався повертати позивачу 7150 грн. протягом шести місяців. Вказані обставини підтверджуються розписками (а.с. 3,4). Відповідачка зобов"язання порушила, кошти не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи невиконання [PERSON], як позичальником, свого обов'язку щодо повернення [PERSON], як позикодавцю, позичених у неї грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивачки заборгованості за договором позики у сумі 7150 грн. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 квітня 1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку, яка на даний час вже повнолітня. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені півтора ріку тому, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сім'ю і подружні відносини, втрачено почуття довіри та порозуміння. Примирення не можливе, подальше збереження сім"ї недоцільне. Просить шлюб розірвати, залишити прізвище "[PERSON]". Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності :позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 1990 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб ( а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків вже півтора року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1996 року, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, відповідач не цікавиться потребами дітей, тому позивач вказує, що оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати, дітей залишити на подальше проживання та виховання з нею, а також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. В судове засідання сторони не з"явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, а відповідач - визнав. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що сторони перебувають в шлюбі з 21 вересня 1996 року, зареєстрованому Каменівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №2 (а.с. 6), від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час сім"я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач - не заперечує, тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно з копіями свідоцтв про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8) та [PERSON], [INFO].(а.с. 9). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а тому суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби позивача та її неповнолітніх дітей, а також визнання позову відповідачем, вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей також підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 11 по вулиці Короткій в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що їй належить 1/2 частина житлового будинку № 11 по вулиці Короткій в м. Миколаєві. В спірному будинку починаючи з 21.05.1993 року зареєстрований її колишній чоловік, відповідач по даній справі [PERSON], проте, фактично останній у даному будинку ніколи не проживав, не сплачував комунальні послуги, не підтримував будинок у належному стані, перешкод для проживання у будинку для відповідача позивач не створювала і замки не змінювала. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.12.1990 року [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Короткій № 11 (а.с.9). Із копії вказаного рішення суду вбачається, що право власності на 1/2 частину вказаного будинку було визнано за позивачкою - [PERSON] в порядку розірвання шлюбу та розподілу майна подружжя, придбаного нею та [PERSON] В подальшому позивачка 09.02.1991 року уклала шлюб з відповідачем по даній справі - [PERSON] Згідно довідки про склад сім"ї за № 1444 від 12.04.2014 року, виданої КП ДЄЗ Океан в даному житловому приміщенні зареєстровані: позивач [PERSON] з 15.03.1981р., відповідач [PERSON], як колишній чоловік, з 21.05.1993 р., [PERSON], дочка, з 28.08.2007р., [PERSON], дочка, з 30.11.1991р., [PERSON], дочка, з з 07.04.1995р. та [PERSON], онук, з 05.10.2007р. (а.с.4). Відповідач з 1993 року у спірному будинку не проживає, що підтверджується актами про непроживання (а.с. 5-6) та поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 серпня 2004 року Дзержинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 154. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] В даний час шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2014 року у зв"язку з різними поглядами сторін на життя, сімейні стосунки та обов"язки, ведення спільного господарства. У зв"язку з чим в родині виникають постійні сварки, що робить спільне життя нестерпним. Позивач зазначає, що збереження шлюбу неможливе у зв'язку з відсутністю поваги та взаєморозуміння сторін. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, надав суду письмову заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що з 28 серпня 2004 року по 16 вересня 2014 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач стабільної матеріальної допомоги не надає, зв"язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з"явилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачки та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 131398, виданого 09 березня 2011 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Відповідач стабільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В квітні 2015 року публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" звернулось в суд з вищевказаним позовом. В позові вказували, що 20 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0014/82/95037, згідно п.п. 1.1-1.4 якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом - 61200,00 гривень, а Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно" до Графіку. Кредит надавався по 20.11.2012 р. (п. 1.2 Кредитного договору). В забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором Банком було укладено із [PERSON] (далі - «Відповідач-2» або «Поручитель») Договір поруки № 014/0014/82/95037 від 20 листопада 2007 року, згідно п.п. 2.1, 3.1 якого Поручитель прийняв на себе зобовязання, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязань по Кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання торгових зобовязань в повному обсязі. ПАТ «[PERSON] Аваль» виконав свої зобовязання щодо видачі коштів по кредиту Відповідачу-1 за Кредитним договором належним чином, що підтверджується запискою з балансового рахунку. 30 червня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник І підписали Додаткову угоду до Кредитного договору №01 відповідно до якої досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме: збільшити строк Кредиту на 161 календарних місяці, у звязку з чим дата остаточного погашення Кредиту - 20 листопада 2022 року. В той же час, свої зобовязання за Кредитним договором Відповідач-1 не виконував, у встановлені строки кредит не повертав, а тому станом на 11 березня 2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 1093,77 гривень. У п. 10.1 Кредитного договору встановлено: «За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення». Станом на 11 березня 2015 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків Відповідачу-1 нарахована пеня в розмірі - 22,4,17 гривень. Відповідно до п. 6.5 [PERSON] має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. ' Станом на 11 березня 2015 року достроковому стягненню по кредиту підлягає - 41 617,64 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він є сином [PERSON], яка померла 2 жовтня 2013 року. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказав, що після смерті [PERSON], яка є його матір"ю, відкрилася спадщина. Заявник, будучи спадкоємцем за законом не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в його свідоцтві про народження мати записана як [PERSON] Миколова, а в паспорті матері та в свідоцтві про смерть - [PERSON]. В судове засідання заявник, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, не з"явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, які належать до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 2 жовтня 2013 року, була матір"ю [PERSON], який народився 27 травня 1959 року. Факт родинних відносин підтверджується, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ №215941 від 03.10.2013, згідно якого вона померла у віці 89 років в м. Хмельницькому (а.с. 5); свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-ЯР №986201 від 16.06.1959 (а.с. 6), довідкою виконкому Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №236 від 19.04.2017 про те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа (а.с. 8). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Соболівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] в селі Вила Романівського району Житомирської області помер його батько [PERSON] , внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ він являється спадкоємцем [PERSON] , однак, у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не був обізнаним про наявність спадкового майна, просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви.\~ Окрім цього, позивач зазначає, що у свідоцтві про його народження у відомостях про батька\~прізвище останнього зазначено [PERSON] , у зв"язку з цим, він просить суд\~ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється його батьком. У судове\~засідання сторони,\~які\~ були\~належним чином\~повідомлені про\~час і\~місце його\~проведення,\~не з`явилися,\~заявивши клопотання\~про розгляд\~справи за\~їх відсутності.\~При цьому\~представник позивача\~позовні вимоги\~підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно приписів статті 315 ЦПК України суд\~ вправі встановити факт\~ родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживав один по [ADDRESS] . Відомості про наявність чинних заповітів, які вчинялися [PERSON] та наявність інших спадкоємців останнього, які у встановленний законом реалізували свої спадкові права - відсутні. Також судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача у графі "батько" значиться [PERSON] . З довідки, що видана Соболівською сільською радою Романівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] , до дня своєї смерті, проживав в селі Вила Романівського району Житомирської області, що являється місцем народження [PERSON] згідно даних його паспорту громадянина України. Неправильність написання даного прізвища у документах які підтверджують родинні відносини позивача з батьком, на переконання суду, зумовлена довільним його перекладом з російської мови на українську. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved