Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

31.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 13.11.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №145-Ф/2012 та 20.05.2013 року додаткова угода, згідно якого відповідачу надався кредит на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору від 20.12.2005 року №320 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14,0% річних. Станом на 15.06.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 2 831 598,97 грн. На забезпечення умов виконання кредитного договору №145-Ф/2012 та додаткової угоди з поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №145-Ф/2012-Р від 13.11.2012 року (з урахуванням додаткової угоди від 20.05.2013 року №1). Відповідно до умов цього договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору № 145-Ф/2012, за умови якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 11.12.2026 року повернути кредит у розмірі 2 565 521,48 грн. сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14% річних, сплати проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість) виходячи з 19% річних, а також штрафи та пені у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором та договором забезпечення. З цих підстав просять винести рішення про солідарне стягнення з боржників суму боргу в розмірі 2 831 598,97 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Укргазбанк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 13.11.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №145-Ф/2012 на суму 2 481 564,71 грн. на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору від 20.12.2005 року №320 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14,0% річних по 19 травня 2013 року. 20.05.2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] було укладено додаткову угоду, згідно якого відповідачу надався кредит в сумі 2 565 521,48 грн. на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору від 20.12.2005 року №320 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14,0% річних строком дії по 11 грудня 2026 року Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 15.06.2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором №145-Ф/2012 в сумі - 2 831 598,97 грн. яка складається з: -Заборгованість по кредиту строкова - 2 172 046,48 грн., -Заборгованість по кредиту прострочена - 204 607,00 грн. -Заборгованість по процентах поточна - 177 695,02 грн. -Заборгованість по процентам прострочена - 277 250,47 грн. На забезпечення умов виконання кредитного договору №145-Ф/2012 та додаткової угоди з поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №145-Ф/2012-Р від 13.11.2012 року (з урахуванням додаткової угоди від 20.05.2013 року №1). Відповідно до умов цього договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору № 145-Ф/2012, за умови якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 11.12.2026 року повернути кредит у розмірі 2 565 521,48 грн. сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14% річних, сплати проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість) виходячи з 19% річних, а також штрафи та пені у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором та договором забезпечення. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Згідно договору поруки укладеного 13.11.2012 року №145-Ф//2012-Р (з урахуванням додаткової угоди від 20.05.2013 року №1), відповідач [PERSON] поручилася безвідривно відповідати перед кредитором за належне виконання зобов'язань [PERSON] Договір поруки є неоспорюваним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався. Відповідачі не надали до суду належних та допустимих доказів, які б спростували інформацію щодо укладеного договору поруки. Відповідно до кредитного договору поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних в даному кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористались своїм процесуальним правом щодо надання суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо спростування позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором та договором поруки. Оскільки, ані відповідач [PERSON], який отримав кредит, ані відповідач [PERSON], що поручилася за виконання відповідачем зобов'язань за договором №145-Ф/2012 та 20.05.2013 року додаткової угоди, не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань, згідно укладеного кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 2 831 598 грн. 97 коп. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачами умов за кредитним договором, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн., який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved