Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач 15 березня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачка на підставі заяви б/н від 19 серпня 2010 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 16900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунокплатіжну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Тарифів, базова відсоткова ставка за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року становить 2,9%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6%; обов`язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту)+ 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним договором її заборгованість станом на 27 лютого 2018 року склала 46099,83 грн., у тому числі: тіло кредиту - 18298,39 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10639,76 грн., нараховано пені - 14490,26 грн. а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 2171,42 грн., тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір. 08 червня 2018 року судом відкрито провадження у справі для розгляду справи по суті з повідомленням сторін та в зв`язку з неповнотою наданих позивачем матеріалів судом витребувано у позивача докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував.Крім того, на запит суду надав письмове роз`яснення, в якому зазначив, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку, що узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідачку було ознайомлено із зазначеними змінами. Зокрема, п.1.1.3.2.4 Умов передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Заяв про дострокове розірвання договору відповідачка не подала, що свідчить про її згоду зі змінами Тарифів . Відповідачка у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштовіе повідомлення про вручення рекомендованих відправлень (а.с.41,46) та оголошення про виклик до суду (а.с.50), відзив на позовну заяву суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи вбачається, що сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 19 серпня 2010 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.8) разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.10-24) та Тарифами (а.с.9), за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 16900,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Надання кредиту відповідачці підтверджується також випискою по її особовому картковому рахунку (а.с.54-63). Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.18). Крім того, п.1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`мних частин договору. При цьому кредитор зобов`язаний інформувати позивальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по особовому рахунку. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в Умовах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. А у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені шляхом використання різних каналів зв`язку. У разі незгоди зі змінами Умов або тарифів, позичальник має право надати Банку заяву про розірвання договору. Як вбачається з SMS-повідомлень, направлених 04.08.2014 року та 04.03.2015 року (а.с.68 на звороті, 69), відповідачка повідомлена про зміну Умов та тарифів банку на підставі наказів банку про зімну тарифів (а.с.63 на звороті-68), але заяву про розірвання договору не надала, що підтверджує її згоду з зазначеними змінами. Крім того, відповідачка продовжувала постійно користуватися карткою, здійснюючи платежі, що підтверджується випискою по її особовому рахунку, що також підтверджує її згоду на зміну Умов та Тарифів банку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за вказаним договором, відповідачка свої обов"язки з повернення кредиту не виконувала, станом на 27 лютого 2018 року заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 46099,83 грн., з яких тіло кредиту - 18298,39 грн., нараховані відсотки - 10639,76 грн., нарахована пеня - 14490,26 грн. та також судові штрафи - 2671,42 грн. (а.с.7). З вказаного розрахунку вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» при проведенні розрахунку заборгованості з 01 вересня 2014 року застосував процентну ставку 34,8%, з 01 квітня 2015 року застосував процентну ставку 43,2%. Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Таким чином, із змісту вказаної норми вбачається, що зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банку надане право зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов (а.с.13 на звороті). Наведені умови договору передбачають механізм та умови попереднього повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, дотримання яких є необхідною умовою, як легалізації нової процентної ставки так і правомірності нарахування збільшеного розміру відсотків. Саме такого змісту висновки містяться у постановах Верховного Суду України №-82цс16 від 30.11.2016 р. та №347/1910/15 ц від 11.10.2017 р. Оскільки позивачем надано докази дотримання процедури повідомлення позичальника про підвищення відсоткової ставки у відповідності до пункту 1.1.3.2.3 вказаних Умов, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості по процентах в сумі 10639,76 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Правилами ст.611 ЦПК України, встановлені правові наслідки порушення зобов`язання, які встановлені договором або законом, серед яких в тому числі сплата неустойки. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено Тарифами та становить 500 грн. (фіксована ставка) + 5% від суми позову (а.с.19 на звороті, а.с.9). При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., згідно з п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів (а.с.20 на звороті). Отже, умовами договору передбачена сплата пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитом. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі №6-2003цс15. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 30385,06 грн., з яких 18298,39 грн. - заборгованість за кредитом, 10639,73 грн. - заборгованість по процентах, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1446,91 грн. - штраф (процентна складова) (18298,39 грн. + 10639,73 х 5/100) . Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial