Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду. В позові вказав, що згідно постанови старшого слідчого СВ Орджонікідзевського РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецької області від 01.10.2015 року закрито кримінальне провадження № 4201505000000502 від 25.11.2013 року відносно нього у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України. У зв`язку вищевказаною постановою, у нього виникло право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. В ході проведення досудового слідства, у нього були вилучені 4 системних блоки комп'ютера загальною вартістю 2000 дол. США, ноутбук вартістю 350 дол. США. Крім того, ним було сплачено 2000 дол. США адвокату за надання юридичної допомоги. Загальна сума матеріальної шкоди складає 109 402.50 грн., моральна шкода складає 150 000 грн. У судовому засіданні 21.03.2018 року представником позивача надана уточнена позовна заява, в якій він, просить суд визнати дії відповідачів Управління МВС України в Донецькій області, Головного Управління НП в Донецькій області відносно позивача незаконними, стягнути на користь позивача з Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди 223.380 грн., матеріальну шкоду у розмірі 115 710 грн., з розрахунку середнього заробітку у розмірі 3723 грн. /на день винесення рішення судом/ за період порушення прав позивача з 28.01.2010 року до 01.10.2015 року, що складає 60 місяців. Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, хоча про час розгляду справи відповідач повідомлений у передбаченому законом порядку, суд, враховуючи думку позивача, представника відповідачів та третьої особи, ухвалив справу розглянути за відсутністю представника відповідача Державної казначейської служби України. Представник Головного управління Національної поліції у Донецькій області, Головного Управління МВС України в Донецькій області Лапшенков Я.В. позов визнав частково, суду пояснив, що як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] був підозрюваним у кримінальному провадженні №42013050000000502 з 23.05.2011р. по 22.11.2015р.. Постановою старшого слідчого СВ Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області 20.11.2015року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю діяння кримінального правопорушення. Представник відповідачів не згоден з позовом про стягнення моральної шкоді у розмірі 223.380 грн. з наступних підстав: відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» встановлений порядок відшкодування шкоди. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру, не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Таким чином, вбачається, що чинним законодавством передбачено певну процедуру розрахунку моральної шкоди особі, яка перебувала під слідством. Позивач перебував під слідством з 23.05.2011р. по 25.11.2015р., тобто з дня порушення кримінальної справи відносно позивача - 23.05.2011р. і по дату закриття кримінального провадження - 25.11.2015 р., що складає 53 місяці 27 днів. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-V111- мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом/01.02.2017 року/ не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн. Вважає, що у [PERSON] виникло право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 86240.00 грн. На думку представника відповідачів ГУ НП у Донецькій області, ГУ МВС України в Донецької області, позивач помилково вважає, що дата порушення кримінального провадження за фактом незаконної приватизації комунального майна КІІ «Міський театр ляльок» - 28.01.2010р., є датою початку перебування його під слідством. Відносно позивача справа порушена 23.05.2011 року. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 № 6-2203цс15, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати. Аналогічна позиція викладена Пленумом ВСУ в п.9 постанови від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Представник відповідачів зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, при проведенні обшуку по вищезазначеній кримінальній справі вилучені у приміщенні ТОВ «Азовторгінвест» три системних блоки комп'ютерів. Системний блок комп'ютера та ноутбук вилучені у [PERSON] Зазначене майно передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Маріупольського МУ. [PERSON] зазначає, що всі перелічені предмети вилучені у нього особисто, що є не зрозумілим, так як власниками майна ТОВ «Азовторгінвест» може бути певна кількість юридичних або фізичних осіб (наприклад шляхом внесення цих комп'ютерів до статутного фонду ТОВ «Азовторгінвест» тощо). Доказів належності усього майна особисто йому - [PERSON] не надає. Щодо визначення заявником у позові вартості вилученого майна у розмірі 2350 доларів США, вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку [PERSON] заявлена вимога щодо стягнення вартості техніки, але докази її вартості до суду не надані, що є недодержанням позивачем вимог вищезазначеної статті ЦПК України. Просив суд відмовити в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди. Представник третьої особи Прокуратури Донецької області позов визнав частково, підтримав думку представника ГУ НП у Донецькій області, ГУ МВС України в Донецької області. Вважає необхідним стягнути на користь позивача суму у розмірі 86 240 грн., з розрахунку суми у розмірі 1600 грн. за кожний місяць починаючи з 23.05.2011р. по 25.11.2015р., тобто з дня порушення кримінальної справи відносно позивача - 23.05.2011р. і по дату закриття кримінального провадження - 25.11.2015р., що складає 53 місяця 28 днів , як це передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року, при стягненні суми відшкодування не застосовувати розмір мінімальної заробітної плати, у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав: Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із вимогами ч. 2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, підписки про невиїзд, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування школи, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає шкода, завдана внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", « Пpo організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно з положеннями ст. 2 Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 4 зазначеного Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахує характер завданої моральної шкоди, конкретні обставини справи, положення зазначених норм матеріального закону. Суду надані процесуальні документи, а саме: копія постанови про притягнення у якості обвинуваченого [PERSON] від 25.05.2011 року, постанова про закриття кримінального провадження від 20.11.2015 року, З обвинувального акту по кримінальній справі №81-1645, затвердженого заступником прокурора Донецької області 13.07.2011р. вбачається, що кримінальна справа №81-1645/2, порушена 23 травня 2011 року відносно [PERSON] та [PERSON], за фактом надання неправдивих відомостей у документах, необхідних для приватизації, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами, за ознаками злочину, передбаченого ст.235 КК України. Згідно вказаних документів встановлено, що позивач [PERSON] знаходився під слідством з 23.05.2011 року по 20.11.2015 року , тобто з дня порушення відносно [PERSON] кримінальної справи 23.05.2011 року по дату закриття кримінального провадження 20.11. 2015 року /що складає 4 роки 5 місяців 27 днів - 53.9 місяців/. Згідно ч.3 ст.13 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність,органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Таким чином, законодавством визначений порядок відшкодування моральної шкоди виходячи з розміру мінімальної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2018р. становить 3723 грн. Але на час розгляду справи судом діють норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року. Відповідно до п 3 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн. Відповідно до зазначеної норми, розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди має становити 86240 грн./ 53.9 місяця х 1600 грн./. Суд, прийшов до висновку про відмову позивачу у відшкодуванні матеріальної шкоди з наступних підстав : Позивачем вказано, що у нього при проведені обшуку були вилучені 4 системних блоки комп'ютера загальною вартістю 2000 дол. США, ноутбук вартістю 350 дол. США. Крім того, ним було сплачено 2000 дол. США адвокату за надання юридичної допомоги. Загальна сума матеріальної шкоди складає на його думку 4350 дол. США, що складає 115710 грн. Однак, судом встановлено, що при проведенні обшуку в приміщенні ТОВ «Азовторгінвест» вилучені три системних блоки, системний блок комп`ютера та ноутбук вилучені у [PERSON], зазначене майно передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Маріупольського МУ, на теперішній час не є знищеним. Суду не надано доказів належності вказаного майна саме [PERSON], не надано доказів неможливості отримання майна у передбаченому законом порядку в натурі. За ст. 3 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Частинами 1, 2 ст. 12 Закону передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами внаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ураховуючи закриття кримінального провадження органом досудового розслідування, розмір відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди має визначатися таким органом. Суду не надано підтвердження того, що [PERSON] звертався до органів досудового слідства з заявою про відшкодування шкоди, постанова з цього приводу не виносилась. Крім того, суду не надано яких-небудь доказів сплати позивачем 2000 дол. США адвокату за надання юридичної допомоги.

Outcome: partial