Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У жовтні 2016 року Національна академія Національної гвардії України звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] , наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №430 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» від 01.08.2013 був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на всі види постачання. Під час навчання в академії, відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 01.08.2013 відповідач уклав контракт з МВС, в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. 02.06.2016 відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Академії від 12.07.2017 №149с/ч, відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії та з усіх видів забезпечення. У зв`язку з тим, що відповідач протягом значного проміжку часу добровільно не відшкодував витрати, понесені академією за його навчання, позивач змушений звернутись до суду про відшкодування витрат в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому ст.128 ЦПК України , про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 01.08.2013 по 12.07.2016 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України. [PERSON] , наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №430 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» від 01.08.2013 був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на всі види постачання. Під час навчання в академії, відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 02.06.2016 відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Академії від 12.07.2017 №149с/ч, відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії та з усіх видів забезпечення. Відповідно до положень ч. 10 ст.25 ЗУ «Про Військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону,, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. У розвиток зазначених норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі - «Порядку № 964»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пунктів З, 4 вказаного Порядку № 964 відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з; грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Крім того, відповідно до пункту 1 Контракту Відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, шо регулюють порядок проходження служби в Академії взяв на себе зобов`язання: проходити службу на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання в Інституті; у випадку звільнення із військової служби протягом навчання в Академії з підстав, визначених пунктами 2 частини пятої статті 26 Закону України «Про ВІЙСЬКОВИЙ обов`язок і військову службу». Відповідач повинен відшкодувати Міністерству Внутрішніх справ України витрати, пов`язані з його утриманням в Академії. Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, з курсанта [PERSON] підлягають відшкодуванню: грошове забезпечення військовослужбовців у сумі 128300,26 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар у сумі 8765,38 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали у сумі 255,84 грн., продукти харчування у сумі 17160,44 грн., оплата теплопостачання у сумі 8075,84 грн., оплата водопостачання та водовідведення у сумі 2194,95 грн., оплата електроенергії у сумі 3740,59 грн., оплата послуг (крім комунальних) у сумі 16,65 грн. Відповідач був ознайомлений із зведеним розрахунком на загальну суму 168509,95 грн., а також повідомлений про необхідність відшкодування зазначеної суми. Таким чином, невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України Відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету та у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Міністерства внутрішніх справ України та Позивачів зокрема. Невідшкодована на користь Національної академії Національної гвардії України Відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, завдає шкоду безпосередньо інтересам Держави. Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. З огляду на викладене, у відповідача був час для добровільного відшкодування витрат, однак, він зазначеною можливістю не скористався. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач, не відшкодувавши фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем наданий до суду розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі з дня його зарахування по день виключення зі списків, відповідно до якого сума таких витрат за період навчання розраховано згідно з нормами утримання курсантів, та становить 168509,95 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування витрат на його утримання в добровільному порядку відповідач не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Національної академії Національної гвардії України до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2527,63 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved