Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом скасування арешту та заборон на майно, котрий обгрунтований наступним. Він є власником гаража за [ADDRESS] і жодних дій, що могли привести до накладення арешту на гараж не проводив. Заборону на гараж [ADDRESS] накладав відповідач. Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції було завершено виконавчі провадження згідно постанови 983/7 від 24 листопада 2000 року, так як убачається з інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 06 жовтня 2020 року за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація щодо нього відсутня. Однак арешт не було скасовано і на даний час він є діючий. Через існування заборони відчуження нерухомого майна він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням його конституційних прав. Враховуючи вищевикладене, те, що він є законним власником гаража, на даний час відсутні документи, на підставі яких нотаріус або державний реєстратор мали би можливість зняти заборону на нерухомість в позасудовому порядку, заборона на нерухоме майно протиправно позбавляє його можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, просив скасувати арешт та заборони стосовно всього нерухомого майна накладений згідно постанови 983/7 районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 24 листопада 2000 року, реєстраційний номер обтяження 1385929. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 4 листопада 2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності та надав до суду відзив, котрий обгрунтований наступним. Одинадцята київська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі, та може бути залучена до участі у справі в якості третьої особи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень частин першої та другої ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно із ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. В силу ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В судовому засіданні установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2006 р. позивач є власником гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а також власником земельної ділянки площею 0,0064 га з кадастровим номером: 3225510100:07:010:0010, земельної ділянки площею 3, 3307 га з кадастровим номером: 3221982000:07:005:0055 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вознесенської сільської ради Згурівського району Київської області, земельної ділянки площею 0,8199 га з кадастровим номеролм: 3221982000:07:004:0012, призначеної для ведення особистого селянського господарства , розташованої на території Жовтневої сільської ради Згурівського району Київської області, земельної ділянки площею 3,3305 га з кадастровим номером: 3221982000:07:005:0054 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтневої сільської ради Згурівського району Київської області, квартири за [ADDRESS] , (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , а.с. 15-17). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна (а.с.17) міститься запис про обтяження за № 1385929 на підставі постанови № 983/7 від 24 листопада 2000 р. районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції, та Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою внесено обтяження у вигляді арешту на невизначене майно, все майно [PERSON] . Відповідно до відзиву на позовну заяву представник відповідача вказав, що відомості про арешт майна [PERSON] згідно постанови 983/7 районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 24.11.2000 р. у Єдиному реєстрі боржників дійсно відсутні. З повідомлення Оболонського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.12.2021 р. № 209 (а.с. 31-32) вбачається, що на даний час на виконанні в Оболонському районному відділі ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають. Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчох служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 1829/5 від 07.06.2017 р. строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1(один) рік. Згідно з ч.1 1 розділу ХI Правил, виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився підлягають знищенню. Ураховуючи вищевикладене, а також те, що відомості про арешт майна [PERSON] згідно постанови 983/7 районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 24 листопада 2000 року у Єдиному реєстру боржників відсутні, на даний час відсутні будь-які документи, на підставі яких нотаріус або державний реєстратор мали б можливість зняти заборону на нерухоме майно, проте арешт не знято, що порушує законні права позивача, як власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved