Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір без номера, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду підписом на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком договір - приєднання. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється платежем для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно умов. Копії умов та правил надання банківських послуг та управил користування платіжною карткою додаються до заяви. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка не дотрималась умов договору та закону, через що станом на 31.07.2015 року має заборгованість 6974,04 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 1770,00: заборгованості по процентам за користування кредитом - 2775,75 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом - 1620,00 грн.; штрафу за п.п.2.4.5.5. Умов та правил банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 308,29 грн. Банк, посилаючись на статті 526, 527, 1050, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 6974,04 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання, не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, в силу статті 169 ч.4 ЦПК України була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, справа розглянута у її відсутності. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України справа розглянута на підставі наявних доказів із ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Встановлено, що 02 серпня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номера, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 300 грн. через картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов цього договору банк свої зобов'язання виконав і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший вид заборгованості, яка виникла у клієнта, з невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач станом на 31.07.2015 року не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Судом встановлено, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму з 6974,04 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 1770,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2775,75 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом - 1620,00 грн.; штрафу за п.п.2.4.5.5. Умов та правил банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 308,29 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком проведеним банком 31 липня 2015 року. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 02.08.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню кошти. У положенні Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року № 39/248, наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Як зауважував Конституційний Суд України, Рішення від 11.07.2013 № 7-рп/2013 межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Для споживачів банківських кредитних послуг, які з якихось причин порушили взяті на себе зобов'язання, бар'єром від надмірних санкцій є стаття 551 Цивільного кодексу України та стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Із розрахунку боргу слідує, що 31.07.2015 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом в сумі 6974,04 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що заборгованість по кредиту складає 1770,00 грн., а розмір неустойки ( пені та комісії) становить - 1620,00 грн., суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру заборгованості, пов'язаної з стягненням неустойки, оскільки визначений позивачем розмір останньої є необґрунтованим, встановивши неустойку 50% від 1770,00 грн. (непогашеної суми тіла кредиту) , що дорівнює 885,00 грн. (1770,00 грн.: 2). Таким чином до стягнення з відповідача підлягатиме: заборгованості за кредитом - 1770,00 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2775,75 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом - 885,00 грн.; штраф за п.п.2.4.5.5. Умов та правил банківських послуг: - штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 308,29 грн. Всього 6239,04 грн. (1770,00 грн.+2775,75 грн.+885,00 грн.+500,00 грн.+308,29 грн.). Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243, 60 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: partial