Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У серпні 2021 року Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з даною позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 6 676,68 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 16.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір комплексного страхування наземного транспорту №10743868-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda 3», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 14.07.2020 о 18:55 в м. Києві по вул. Центральна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю cкутера «Suzuki», під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mazda 3», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2020 у справі № 753/13101/20, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху, чим останній скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з Рахунком № 1203413_РФ_132092 від 22.07.2020, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 3», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала: 6 676 грн. 68 коп. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за Договором страхування, на підставі страхового акту №2041052-1 від 23.07.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило Страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі: 6 676 грн. 68 коп. 02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №10743868-02-10-01 від 16.06.2020. Позивач просить суд стягнути з відповідача завданні збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі: 6 676,68 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі: 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2021 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.11.2021. 04.11.2021 розгляд справи відкладено на 08.12.2021. 12.11.2021 позивачем подано клопотання про проведення судового засідання 08.12.2021 за відсутності позивача та його представника, позивач позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання 08.12.2021 сторони не з`явилися. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (судова повістка на 08.12.2021). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що 02.12.2021 на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що 02.12.2021 повістку вручено відповідачеві та він є повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини їх неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 16.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 10743868-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda 3», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 14 липня 2020 року о 18:55 [PERSON] в м. Києві по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом «Suzuki», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2020 у справі № 753/13101/20, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем вимог Правил дорожнього руху, чим останній скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з Рахунком № 1203413_РФ_132092 від 22.07.2020, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 3», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала: 6 676,68 грн. На підставі страхового акту № 2041052-1 від 23.07.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 6 676,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20090 від 23.07.2020. 02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 10743868-02-10-01 від 16.06.2020. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № ВФ/2041052-1 від 05.08.2021, однак відповідач кошти не сплатив, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем та компенсація завданої шкоди позивачем постраждалій особі. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ввідповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на те, що обґрунтованість позовних вимог доводиться наявними у справі доказами, а також, враховуючи, що відповідач не відшкодував завдану шкоду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, до стягнення з [PERSON] на користь Фізичної особи - підприємця [PERSON] в порядку регресу підлягає сума грошових коштів у загальному розмірі 6 676,68 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4 000,00 грн. витрат сплачених на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За надану правничу допомогу позивач сплатив 4 000,00 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт від 30.08.2021 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 та платіжними дорученням № P24A900337886A61053 від 03.08.2021. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved