Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

31 травня 2019 року позивач, яка проживає по [ADDRESS] , звернулася з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,1901 га та 1,9046 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] виданих на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №342 від 27.11.2002 року, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1702 та №1703, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] та визнати за нею право власності на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни в с. Раківщина, Овруцького району Житомирської області, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] , виданого Раківщинською сільською радою Овруцького району Житомирської області 22.02.2007 року, вартістю 6267,41 грн.. Мотивуючи тим свої вимоги, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та майновий пай, оскільки сертифікат про право власності на майновий пай та державні акти про право власності на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надав пояснення на позовну заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, в задоволенні позову відмовити, оскільки спадкодавець отримав лише право на земельну ділянку, яке не було зареєстроване ним за життя. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2000 року та є батьком позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 липня 1963 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 вересня 1981 року (а.с.5-7). Згідно довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Овруцького району Житомирської області від 07.12.2018 року №1471, [PERSON] , 1926 року народження, дійсно постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] в с. Гуничі, Овруцького району Житомирської області (а.с.8). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,9046 га та 1,1901 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали йому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] виданих на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №342 від 27.11.2002 року, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1702 та №1703, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] та на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни в с. Раківщина, Овруцького району Житомирської області, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] , виданого Раківщинською сільською радою Овруцького району Житомирської області 22.02.2007 року, вартістю 6267,41 грн.. З довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Овруцького району Житомирської області від 04.02.2019 року №200, видно, що [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно рахується в списках співвласників майнового фонду КСП ім. Паризької Комуни с. Раківщина, Овруцького району Житомирської області та набув за життя права на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни дублікат майновий сертифікат серія [NUMBER] , виданой Раківщинською сільською радою в розмірі 6267,41 гривні на підставі протоколу зборів від 25.02.2000 року (а.с.9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №2153/02-31 від 29.05.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що майновий сертифікат та державні акти видані на ім`я померлого не за життя, а після смерті спадкодавця. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як нею своєчасно подано заяву про прийняття спадщини до Овруцької ДНК, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №2153/02-31 від 29.05.2019 року (а.с.13,14). Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №167910295 та №167911289 від 24.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори №2252/02-14 від 06.06.2019 року, після померлого [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа №767/2002 року, у зв`язку з подачею до нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлого [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Статтею 9 ч. 2 Закону України „ Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки та майновий пай), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved