overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі до жовтня місяця 2013 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає та утримується матір»ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 500 грн. на утримання дитини щомісяця із заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. із заробітку відповідача щомісяця на утримання сина, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн. із його заробітку (доходу) на дитину щомісяця. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 липня 2007 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року сторони шлюб розірвали. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори №5 за №296 від 28.01.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідач не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини, однак посилається на те, що надавав утримання в добровільному порядку та в даний час не може надавати утримання в розмірі 500 грн. щомісяця, оскільки не працює. Однак, він є працездатним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини відповідно до вимог закону в розмірі 500 грн. на дитину щомісяця із його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджують ся за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі до липня місяця 2010 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають та утримуються матір»ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 800 грн. на утримання дітей щомісяця із заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. із заробітку відповідача щомісяця на утримання дітей, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 300 грн. на кожну дитину із його заробітку (доходу) щомісяця. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 лютого 2010 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2010 року сторони шлюб розірвали. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження дітей. Діти проживають і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою Гвардійської сільської ради за №717 від 17.06.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідач не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей, однак посилається на те, що надавати утримання в розмірі 800 грн. щомісяця на двох дітей в даний час не може, оскільки не працює та має на утриманні дитину від іншого шлюбу. Однак, суд при вирішенні питання про розмір аліментів, звертає увагу на те, що відповідач є працездатним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, тому суд вважає, що має змогу сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. на двох дітей. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини відповідно до вимог закону в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісяця із його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджують ся за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 11 вересня 2005 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає і утримується матір»ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини у визначеному законом розмірі, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 800 грн. на утримання дитини із заробітку відповідача щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати аліменти в розмірі 800 грн. із заробітку відповідача на утримання дитини, вважає що відповідач має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлених вимог не визнав та заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 вересня 2005 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хмельницької міської ради №04-25-2027 від 02.06.2014 року за №94 та не заперечується відповідачем. Відповідач в даний час не працює та сталого заробітку не має. Однак відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 400 грн. із його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону з врахуванням перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини від іншого шлюбу. Суд враховує те, що відповідач є працездатним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Його позиція щодо відмови у стягненні аліментів на утримання сина з врахуванням того, що він не має роботи не є прийнятною, не береться судом до уваги та не відповідає інтересам неповнолітньої дитини. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Також суд не вбачає підстав для встановлення розміру аліментів у сумі 800 грн. за вимогою позивача. Вона не довела, а суд не встановив дійсного розміру заробітку відповідача, з якого мав би виходити при встановленні розміру аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2007 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають і утримуються матір»ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у визначеному законом розмірі, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї другої частини із заробітку відповідача щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги змінила, просить стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. із заробітку відповідача на утримання дітей, вважає що відповідач має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26 липня 2007 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач відповідно до копій свідоцтв про народження дітей. Діти проживають і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою Педосівської сільської ради Хмельницького району за №278 від 25.06.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідач офіційно не працює та на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Однак він зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину із його заробітку (доходу), з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 24.07.2011 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини із заробітку відповідача щомісяця на утримання доньки, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі з 24 липня 2011 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження дитини. Донька проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори №6 за №118 від 13.05.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідач не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у зазначеному розмірі. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей відповідно до вимог закону в розмірі однієї четвертої частини із заробітку (доходу) відповідача. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджують ся за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], Чорнухинського району Полтавської області. За життя 14 червня 2006 року [PERSON] було складено заповіт. Позивачка є спадкоємицею своєї матері і за заповітом має право на спадкування майна - житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про що надала до суду відповідну заяву. Позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], Чорнухинського району Полтавської області. Позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] і відноситься відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері за заповітом, вона має право на спадкування майна померлої - житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], Чорнухинського району Полтавської області. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачкою є правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У червні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася із позовом, в якому вказує, що 10 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Харсіки вул. Сковороди, 60, Чорнухинського району Полтавської області, і належав йому на праві приватної власності. Позивачка є спадкоємицею свого чоловіка, і за законом має право на спадкування майна померлого, житлового будинку з господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок, за нею. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Харсіки вул. Сковороди, 60, Чорнухинського району Полтавської області. Позивачка є дружиною померлого [PERSON], і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про їх одруження. Оскільки позивачка є спадкоємицею майна свого чоловіка за законом, вона має право на спадкування майна померлого житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Харсіки вул. Сковороди, 60, Чорнухинського району Полтавської області. Із повідомлення завідуючої Чорнухинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06 липня 2015 року видно, що після смерті [PERSON], окрім дружини [PERSON], інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися. Відповідно до ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У червні місяці 2016 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 21 липня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання доньки в розмірі по 1000 грн. із заробітку відповідача на дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просить стягувати аліменти у зазначеному розмірі 1 000 грн., оскільки відповідач є працездатним та має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково та просить стягувати аліменти в меншому розмірі. Посилається на те, що він в даний час не працює, доходів не має, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2010 року, в даний час розглядається справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Дитина проживає і утримується матірю, що підтверджується житлово-комунальної контори № 2 за № 932 та не заперечується відповідачем. Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, чого у судовому засіданні не заперечує, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісяця. При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та стягнення шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №11/04 оренди автомобіля від 11.04.2013 року, згідно з яким позивач надає відповідачу в оренду легковий автомобіль марки «Ланос», 2002 року випуску, д.н.з. [NUMBER], колір синій, а відповідач, відповідно до умов договору зобов'язується використовувати орендований автомобіль виключно за цільовим призначенням та вчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату. В зв'язку з тим, що [PERSON] під час користування орендованим автомобілем сплачував орендну плату із значними затримками, пошкодив автомобіль, позивач просить суд визнати договір оренди від 11.04.2013 року дійсним та стягнути з відповідача на користь ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 190786 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 1907 грн. 86 коп. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення на його адресу судової повістки. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.74 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст.224-227 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на об"єктивному розгляді справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за надані послуги мотивуючи тим, що 1 квітня 2014 року з ним, як переможцем конкурсного відбору суб'єктів господарювання, комунальне підприємство «Новодонецьксервіс» уклало договір про надання послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території. В свою чергу він та відповідачка 1 квітня 2014 року також уклали відповідні договори на вивезення твердих побутових відходів та про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території Відповідачка зареєстрована і проживає в [ADDRESS] та користується послугами, що надавались позивачем. Але оплату за житлово-комунальні послуги проводить не регулярно в зв'язку з чим виникла заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 366.30 грн. і вивезення твердих побутових відходів у розмірі 29.70 грн., яку в добровільному порядку не сплачує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просить стягнути з відповідача борг у сумі 396 грн., та судовий збір у розмірі 243.60 грн. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час, дату та місцем розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачки. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 1 квітня 2014 року з позивачем, як переможцем конкурсного відбору суб'єктів господарювання, комунальне підприємство «Новодонецьксервіс» уклало договір про надання послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території. В свою чергу позивач та відповідачка 1 квітня 2014 року також уклали відповідні договори на вивезення твердих побутових відходів та про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка зареєстрована і проживає в в [ADDRESS] та користується послугами, які надає позивач. Сума заборгованості за надані послуги підтверджується відповідним розрахунком. За правилами ст.67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця. Таким чином, відповідачка порушила умови договору і повинна сплатити заборгованість за надані послуги позивачем. Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243.60 грн.

Outcome: approved