Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 24.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №79, про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних оперецій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, а також додатковий договір до нього №1 від 11 березня 2013 року про відкриття карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідачу встановлено кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язавcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 25.02.2015 року утворилась заборгованість в сумі 5101,23 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в зазначеній сумі та судові витрати по справі. Представник позивача надала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка по справі у судове засідання не з"явилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке є в матеріалах справи. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №79, про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних оперецій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, а також додатковий договір до нього №1 від 11 березня 2013 року про відкриття карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідачу встановлено кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язавcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов"язань за кредитним договором станом на 25.02.2015 року утворилась заборгованість в сумі 5101,23 грн. Договір є кредитним договором, за яким позивач зобов`язується надати грошові кошти відповідачу у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1054 Цивільного Кодексу України та умов укладеного договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 509, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того, зобов`язання є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від божника його обов`язків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 25.02.2015 року утворилась заборгованість в сумі 5101,23 грн., яка складається з: 0,06 грн. - власні кошти на початок розрахункового періоду; 21135,05 грн. - сума зарахування/погашення; 23409,42 грн. - сума знятих коштів; 2282,85 грн. - плата за кредит 24%; 101,82 грн. - плата за перевищення витратного ліміту 35%; 442,25 грн. - комісійні доходи за розрахунково- касове обслуговування клієнта. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивача: судовий збір у розмірі 243.60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved