Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 29 червня 2013 року вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено актовий запис № 181. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникали конфлікти в звязку з різними поглядами на життя. В лютому 2018 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За вказаних обставин примирення та збереження сімї є неможливим. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини немає. У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач подала заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву про згоду на розірвання шлюбу, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 181. Під час шлюбу 11 лютого 2015 року у сторін народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем. Позивач в позовній заяві вказала, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в лютому 2018 року, на теперішній час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу місця проживання дочки та поділу майна між ними немає. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а шлюб має формальний характер. В звязку із задоволенням позову судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved