Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

28.01.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області, про стягнення заробітної плати і відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що згідно наказу начальника [PERSON] освіти Василівської районної державної адміністрації Запорізької області № 38/К від 08.09.1982 року її, як вчителя початкових класів Василівської ЗОШ №1, було переведено на цю ж посаду з 01.09.1982 року де працює по цей час. Заробітна плата, яка визначена ч.1 ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» виплачується працівникам регулярно в дні, строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. В цій частині відповідачем встановлені вимоги закону та її права порушуються. Вона перебуає у трудових віднсоинах з Відповідачем, кий прийняв її на робоу та від якого вона отримує заробітну плату. Таким чином, відповідач по справі Управління освіти повинно здійснювати виплату надбавок, а районна рада повиння фінансувати ці виплати. Згідно довідки про доходи від 02.12.2014 року № 356, за період січень-листопад 2014 року загальний розмір її заробітної плати становив 52407,29 грн., надбавка у розмірі 20 % за вказаний період склала 3479,98 грн. Проте за період червень, липень, вересень, вересень, жовтень, жовтень, листопад 2014 року надбавка їй не виплачувались, або виплачувались не в повному обсязі. Дані виплати (доплата) є складовою її заробітної плати, а тому, з вини відповідача вона отримувала відповідний щомісячний заробіток не повному розмірі. Позивачка зазначає, що розмір недоотриманої нею заробітної плати складає 5100,98 грн. Крім того, позивачка зазначає, що внаслідок порушення з вини відповідача строків розрахунків із заробітної плати їй була заздана моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача на її користь в ромірі 3000 грн., яка виразилася у вимушеності змін її життя через тривалу невиплату заробітної плати та необхідності докладати одаткових зусиль для відновлення трдовх прав. Та обставина, що відповідач до теперішнього часу не провів повний розрахунок із належної їй заробітної плати, стала підставою заподіяння їй значних моральних страждань. Таким чином, позивачка вважає, що було порушено її конституційні права, які належить поновити та оскільки Відповідач не бажає відшкодувати їй заборгованість по заробітній платі в добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області на її користь суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 5100,98 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього - 10100,98 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені суом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте представником позивача надана суду заява, в якій просить розглянути справу без увасті позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні (а.с.165). В судове засідання представник відповідача [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області та представнки третьої особи Комунальної установи «Василівський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти» Василівської райдержадміністрації Запорізької області [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти позову заперечує з підстав, викладених у наданих до суду запереченнях та просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.189). В судове засідання представник третьої особи Комунального закладу «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області не зявився, проте надали письмові пояснення, в яких просять розглянути справу у відсутності представника школи та відмовити в задоволенні позову, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляють (а.с.79). В судове засідання представник третьої особи Василівської районної ради Запорізької області не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти позову заперечує, підтримує заперечення [PERSON] освіти Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, самостійних вимог не заявили (а.с.188). Представник третьої особи Управління державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не зявився, проте надали суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просять розглянути справу у відсутність їх представника за наявними матріалами у справі, також безпідставним залучення Управління державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області до участі у справі в якості третьої особи (а.с.166). Суд, розглянувши подані сторонами заяви, оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Як встановлено в судовому засіданні та як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] працює на посаді вчителя в Комунальному закладі «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області, що підтверджується витягом з наказу та довідкою, які містяться у справі. Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати. Статтею 57 Закону України «Про освіту» передбачені гарантії держави педагогічним, науково- педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної плати. Відповідно ч. 1, 2 ст. 8, ст.13 Закону України «Про оплату праці», держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України,\~крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та\~частиною першою статті 10 цього Закону.\~Ооплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Таким чином, оплата праці позивачки, яка працює в бюджетній установі - Комунальному закладі «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області, визначається Кабінетом Міністрів України та здійснюється на підставі, у тому числі, його актів. При цьому, як визначено статтею 117 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України є обовязковими до виконання. Постановою КМУ «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам, дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» №373 від 23.03.2011 року, зі змінами, внесеними Постановою КМУ №88 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до пункту 1 Постанови КМУ від 23.03.2011 року №373», установлено надбавку у граничному розмірі 20 % посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці. Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником. Вказані зміни на теперішній час не змінено, не скасовано, не визнано незаконними, вони діють, мають юридичну силу та обовязкові до виконання. Як вбачається з роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Таким чином, розмір надбавки вчителів встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що ними виконується, керівником закладу (установи), в межах фонду оплати праці. Згідно ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Стаття 51 Бюджетного кодексу України регламентує обовязок керівників бюджетних установ утримувати чисельність працівників та здійснювати фактичні видатки на заробітну плату, включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи виногород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Як вбачається з наданих суду Рішень сесій Василівської районної ради Запорізької області №21 від 29.01.2014 року, №1 від 18.04.2014 року, №2 від 28.11.2014 року, №3 від 26.12.2014 року та доданих до них матеріалів, копії яких містяться в справі, під час формування доходної та видаткової частини районного бюджету на 2014 рік враховувались показники Державного бюджету України на 2014 рік та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 № 1149 «Деякі питання розподілу обсягу міжбюджетних трансфертів» (із змінами та доповненнями). Видаткова частина галузі «Освіта» була сформована за рахунок видатків, що враховані у розрахунках міжбюджетних трансфертів з державного бюджету до місцевих бюджетів. Розрахунок видатків, на рівні державного бюджету, здійснено виходячи з фінансових нормативів бюджетної забезпеченості одного учня загальноосвітнього навчального закладу 8807 грн. З урахуванням відповідного розрахунку на 2014 рік для галузі «Освіта» був визначений міжбюджетний трансферт в обсязі - 58452,7 тис.грн. Дана сума менше фактичних видатків по галузі за 2013 рік на - 5182,2 тис. грн. 27 березня 2014 року було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», у тому числі, до показників місцевих бюджетів та міжбюджетних відносин на 2014 рік. З урахуванням відповідних змін видатки по галузі по міжбюджетному трансферту додатково зменшились на 1761,8 тис. грн. і склали 56690,9 тис. грн. З урахуванням передбаченого з Державного бюджету України міжбюджетного трансферту на галузь «Освіта» розпорядниками коштів було проведено формування кошторисів установ. Копія кошторису Комунального закладу «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області міститься в матеріалах справи. Отже, аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що оплата праці педагогічних працівників закладів [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області фінансується з бюджету згідно визначеного кошторису на поточний рік. У звязку з відсутністю у районному бюджеті коштів, необхідних для призначення та виплати, у тому числі, вчителям, надбавки, яка є предметом даного позову, враховуючи суму коштів, виділених у 2014 році на галузь «Освіта», враховуючи наявний фонд оплати праці, суд вважає, що у керівника Комунального закладу «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області не було належних, достатніх та законних підстав для прийняття відповідного рішення щодо встановлення такої надбавки на період з 01.09.2014 року . Ст.6 Закону України «Про оплату праці», визначено, що основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники) розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Оплата праці педагогічних працівників проводиться, виходячи з встановлених ставок зарплати (посадових окладів), з урахуванням кваліфікаційної категорії, підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок, передбачених п.п.2445 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 15.04.1993 року № 102. Ставки заробітної плати і посадові оклади педагогічних працівників установлюються за наслідками атестації згідно з тарифними розрядами. Місячна зарплата визначається шляхом множення ставки заробітної плати на фактичне навантаження на тиждень і ділення цього добутку на встановлену норму годин на тиждень. Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується педагогічному працівнику щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року. Результати тарифікації оформляються у вигляді тарифікаційного списку, форма якого затверджена Додатком 1 до Інструкції № 102. Окрема колонка в тарифікаційному списку для встановлення надбавок за вислугу років та за престижність праці не передбачена. Тарифікація педагогічних працівників навчальних закладів є визначальною умовою оплати праці в навчальному закладі. Саме під час тарифікації визначається обсяг педагогічного навантаження кожного педагогічного працівника, встановлюються доплати та надбавки і розраховується фонд оплати праці на місяць. На підставі тарифікаційного списку визначається потреба в коштах для виплати зарплати педагогічним працівникам на навчальний рік. Кожного року станом на 1 вересня поточного навчального року проводиться тарифікація педагогічних працівників. У ході тарифікації між педагогічними та іншими працівниками, які здійснюватимуть викладацьку роботу, розподіляється тижневе навантаження, встановлюються доплати, надбавки, підвищення та ін. Педагогічне навантаження вчителів, вихователів і керівників гуртків ЗНЗ є визначальною умовою оплати праці. В результаті тарифікації педагогічних працівників [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області у відповідності з Наказом «Про затвердження тарифікаційних списків педагогічних працівників, адміністративного і навчально-допоміжного персоналу дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів району» від 01.09.2014 № 201, копія якого є у справі, було затверджено тарифікаційні списки на навчальний 2014/2015 рік, які є підставою для визначення розміру заробітної плати педагогічним працівникам навчальних закладів Василівського району, а також працівникам КЗ «Василівська [PERSON] ступенів № 1». Позивачка [PERSON] була ознайомлена належним чином під особистий підпис з розміром оплати праці на навчальний 2014/2015 рік, про що свідчить Наказ КЗ «Василівська [PERSON] ступенів» ВРР ЗО від 17.05.2014 № 81 «Про попереднє навантаження педагогічних працівників комунального закладу «Василівска загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1» на 2014-2015 рік», копія якого є у справі. При цьому, як вбачається з тарифікаційного списку Комунального закладу «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області, копія якого є у справі, він не містить даних щодо встановлення надбавки, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» в період з вересня 2014 року. Як вбачається з картки-довідки позивачки, копія якого є в справі, після затвердження тарифікаційного листа на новий 2014/2015 навчальний рік вона містить такі складові заробітної плати позивачки як: тарифна ставка, навантаження, перевірка зошитів, класне керівництво, але не містить запису про таку складову заробітної плати як надбавка за престижність праці педагогічних працівників, в звязку з відсутністю розпорядчого документа про встановлення такої надбавки. Отже, позивачка [PERSON], у відповідності до вимог ст.29 Закону України «Про оплату праці», статті 103 КЗпП України заздалегідь була ознайомлена з розміром оплати її праці на навчальний 2014/2015 рік, а тому, посилання позивачки на той факт, що її не повідомили про те, що вищевказана надбавка їй виплачуватися не буде, не відповідає дійсності. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вищевказану надбавку позивачка отримувала, зокрема, за період січень-травень 2014 року розмір надбавки склав 571,71 грн., у липні 2014 року 49,72 грн. При цьому, при визначенні такої надбавки було враховано той факт, що позивачка перебула у відпустці відповідно до Графіку відпусток, затвердженого Наказом №44 від 14.03.2014 року директора Комунального закладу «Василівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Василівської районної ради Запорізької області, копія якого є у справі (а.с.10,65), тому, надбавку вона отримала у співвідношенні до двох робочих днів місяця, що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, зі змінами. Зазначений факт підтверджується довідкою про доходи від 02.12.2014 року (а.с.10) та матеріалами тарифікації за 2013/2014 роки, копії який є в матеріалах справи. Таким чином, твердження позивачки щодо незаконного неотримання чи отримання не в повному обсязі зазначеної надбавки у період до 01.09.2014 року, безпідставні. Як вбачається з Рішення сесії Василівської районної ради Запорізької області від 26.06.2013 року № 9 «Про створення комунальної установи «Василівського районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладу установ освіти» та Статуту Комунальної установи «Василівський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти» Василівської райдержадміністрації Запорізької області, копії яких є у справі, функції щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Василівського району Запорізької області покладено на Комунальну установу «Василівський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти» Василівської райдержадміністрації Запорізької області. У відповідності до Рішення сесії Василівської районної ради Запорізької області 28.03.2014 року № 23 «Про часткове правонаступництво прав та обов'язків відділу освіти Василівської районної державної адміністрації Запорізької області», копія якого міститься в матеріалах справи, Комунальна установа «Василівський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти» Василівської районної ради Запорізької області стало правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань відділу освіти райдержадміністрації, які виникли до 01 квітня 2014 року. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача - [PERSON] освіти Василівської райдержадміністрації Запорізької області на користь позивача [PERSON] заборгованості по заробітній платі - безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині позивачка суду не надала. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 вказаної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Позивачкою [PERSON], всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України, не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження не тільки порушення будь-яким з Відповідачів її трудових прав, а й факту заподіяння ними позивачці своїми діями чи бездіяльністю моральної шкоди, а також на підтвердження заявленої позивачкою суми моральної шкоди чи в розмірі 3000 грн., чи в сумі 5000 грн, доказів суду не надано та в суді не доведено, тому, позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.. Відповідно до статті 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору, суд вважає необхідним віднести за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed