Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] року її родич [PERSON] помер в селищі Михайлівка Перевальського району Луганської області, яке на даний час відноситься до тимчасово непідконтрольної Україні території, а тому видане там свідоцтво про смерть [PERSON] не було прийнято до уваги в управлінні Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області. Просила встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року в селищі Михайлівка Перевальського району Луганської області. В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Тищенко Л.М. заяву [PERSON] підтримала і викладене підтвердила. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересовані особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області, виконком Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області в судове засідання своїх представників не направили, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, надіслали заяви про розгляд справи за відсутності їхніх представників. Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON] - адвоката Тищенко Л.М., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] в селищі Михайлівка Перевальського району Луганської області. (а.с.5) Згідно з копією довідки № [NUMBER] від 17 березня 2015 року, [PERSON], [INFO], взятий на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, і його місце перебування на даний час зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Згідно з копією довідки № [NUMBER] від 09 грудня 2014 року, заявниця [PERSON], [INFO], взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, і її місце перебування на даний час зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13) Як убачається з копії лікарського свідоцтва про смерть № 42 та довідки про причину смерті від 28 лютого 2017 року, [PERSON], [INFO], помер в смт.Михайлівка Перевальського району Луганської області внаслідок генералізованого атеросклерозу. (а.с.7) Як убачається з копії свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Перевальського району так званої Луганської народної республіки, [PERSON] помер [INFO] року в смт.Михайлівка Перевальського району Луганської області, про що 02 березня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 19. (а.с.14) Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", Перевальський район Луганської області відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що [PERSON]помер в селищі Михайлівка Перевальського району Луганської області [INFO] року, що за правилами ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved