Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вказуючи на те, що під час видачі йому державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, у даному документі було допущено помилку, а саме: запис його прізвища у викладі українською мовою вказано як „[PERSON]" замість „[PERSON]". За таких обставин просить встановити факт належності йому вказаного документу, оскільки через зазначену розбіжність позбавлений можливості реалізувати свої права в сфері земельних правовідносин. В судове засідання заявник [PERSON] не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - Бахмацької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але просить суд розглядати зазначену справу без участі їх представника. Представник заінтересованої особи - відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але просить суд розглядати зазначену справу без участі їх представника. Проти задоволення заяви не заперечує. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті…». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні з достовірністю, на підставі підтверджуючих документів, а саме: копії паспорту заявника серії НК 768936, виданого 02 липня 2000 року Бахмацьким РВ УМВС України в Чернігівській області (а.с.6), зі змісту якого вбачається, що його прізвище зазначено саме як „[PERSON]", копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] з датою видачі 24 квітня 1969 року, в змісті якого прізвище заявника у викладі російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с.8); копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де прізвище спадкоємця у викладі російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с. 10), архівним витягом з рішення від 30 липня 1996 року за № 116 виконавчого комітету міської ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області «Про передачу у приватну власність громадянам міста Бахмач земельних ділянок», зі змісту якого вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність з наступним виготовлення державного акту, земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS], в розмірі 0.10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і в розмірі 0.12 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13), доведено, що державний акт серії ЧН БЧ 002806, який виданий 25 вересня 1996 року Бахмацькою міською радою на ім»я [PERSON] (у викладі українською мовою), належить саме [PERSON]. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Згідно роз»яснень основних правил правопису українських прізвищ, які наводяться в книзі «Власні імена людей» під редакцією Скрипник Л.Г. та Дзятківської М.П., м»який знак не пишеться у прізвищах, що закінчуються на «р». Таким чином, у викладі українською мовою, прізвище заявника повинно писатися без м»якого знаку, а російською мовою - з м»яким знаком. На думку суду, невірний запис прізвища заявника у державному акті є граматичною помилкою, допущеною під час складання державного акту при переведенні з російської на українську мову, а тому заявникові слід встановити факт належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту має для останнього юридичне значення, так як надає можливість реалізувати права у сфері земельних правовідносин і встановити його іншим шляхом неможливо, оскільки, як вбачається з повідомлення Держземагенства у Бахмацькому районі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року за № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та Закону України «Про державний земельний кадастр» неможливо внести зміни до вищезазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку, в зв»язку з чим запропоновано звернутися до суду (а.с. 9).

Outcome: approved