Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-РВ № 002105, виданого Гвіздівською сільською радою 01 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 2325, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель вищеназваного будинку, що підтверджується оригіналом державного акту на ім"я [PERSON]. 22.11.2002 року [PERSON] склала заповіт в Гвіздівській сільській раді, яким все своє майно заповіла позивачу. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дві дочки [PERSON] за заповітом та [PERSON] за законом, які в установлений законом строк прийняли спадщину і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом. Рішенням Корецького районного суду від 02.08.2013 року було встановлено нікчемність заповіту датованого 07.04.2003 року та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.12.2008 року за номером у реєстрі 2541 і державний акт на право на право приватної власності серії ЯЛ № 53644. Оскільки, при видачі даних свідоцтв про право на спадщину та державних актів було допущено порушення вимог законодавства, тому позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання права власності на спадкове майно та виділ частки в натурі . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити повністю. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, та просять відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи Корецької районної ДНК пояснила, що свідоцтва які були видані сторонам підлягають скасуванню, так як були видані з порушенням закону. Представники третьої особи управління Держкомагенства Миронець О.М. та Соловей П.В. пояснили, що на підставі свідоцтв про право на спадщину сторонам виготовлена документація та видані державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, в разі визнання державних актів на землю недійсними, управління Держкомагенства прийме заяви сторін та буде проводити процедуру оформлення документів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.ст.1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Корецькою районною державною нотаріальною конторою19.12.2008 року [PERSON] (на підставі ст.1241 ЦК України) на 1/4 частку спадкового майна, яке складається з права власності на 6/7 частки земельної ділянки розміром 0,25 га, що розташована на території [ADDRESS], призначеної для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 11-РВ № 002105 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Корецькою районною державною нотаріальною конторою 06.02.2009 року [PERSON] (реєстр.№ 164) на 3/4 частини спадкового майна, яке складається з права власності на 6/7 частки земельної ділянки розміром 0,25 га, що розташована на території [ADDRESS], призначеної для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 11-РВ № 002105 є недійсними в частині визначення складу спадкового майна. Так, видане [PERSON] 06.02.2009 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини спадкового майна, яке складається з права власності на 6/7 частки земельної ділянки розміром 0,25 га, що належала померлій [PERSON], враховує два попередніх свідоцтва про право на спадщину, видані [PERSON], одне з яких визнане недійсним за рішенням суду. В свідоцтві про право на спадщину за законом від 19.12.2008 року № 2542, що видане [PERSON] на 1/4 частку спадкового майна, яке складається з права власності на 6/7 частки земельної ділянки розміром 0,25 га, що належала померлій [PERSON], невірно зазначений склад спадкового майна, з якого визначається розмір обов"язкової частки. Це свідоцтво видавалось після видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/7 частку земельної ділянки площею 0,25 га, яке визнане недійсним за рішенням суду 02.08.2013 року. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Отже, вище вказані свідоцтва про право на спадщину підлягають визнанню недійсними. Судом досліджено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №068024, виданий [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 5623081600010010058 площею 0,1607 га. В зв"язку з тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину на 3/4 частки від 6/7 частки земельної ділянки розміром 0.25 га [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, то цей державний акт також підлягає визнанню недійсним. Відповідно до роз»яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Враховуючи, те що у померлої [PERSON] були правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме державний акт на земельну ділянку, то у позовних вимогах [PERSON] щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку слід відмовити, оскільки, дане питання не підлягає судовому розгляду. Особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відмова нотаріуса в даному випадку відсутня. На підставі наведеного та

Outcome: partial