Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1391 від 25.12.1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0492 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вінницької міської ради, товариства садівників «Яблунька», Сабарівський масив. Землю передано для ведення садівництва і огородництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1/866 03.02.1998 року. 08.02.2011 року виконкомом Вінницької міської ради видано свідоцтво на право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований в [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 03.02.2011 року №264 взамін свідоцтва про право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами від 17.03.2010 року. Право власності на земельну ділянку [PERSON] набув на підставі приватизації земельної ділянки, яка була раніше передана йому в користування. Відповідно до державної реєстрації прав, «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 11.03.2011 року прийняло рішення про державну реєстрацію дачного будинку з господарськими будівлями та спорудами, номер запису 220 в книзі № 2. 23.11.1997 року топографом [PERSON] було складено акт про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж землекористування не заявлено. В 2016 році сусідка [PERSON] на межі побудувала паркан, висотою 2,5 м. та довжиною 4.5 м., який закриває вікно позивача, в наслідок чого частково закривається доступ до світла та створює незручності. Дані обставини встановлено актом від 11.05.2017 року, паркан побудовано без згоди позивача. Добровільно [PERSON] відмовляється усунути створені перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Просив суд, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою належної йому на праві власності, шляхом зносу паркана. [PERSON] звернулась з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яку мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,0503га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, від 11.02.2010 року виданого Вінницькою міською радою. Її сусідом є [PERSON] , якому належить на праві приватно власності земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0492 га у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, та садовий будинок із господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на садовий будинок від 20.02.2013 року у будинку [PERSON] є самочинно збудовані частини будинку та господарської побудови, а саме на першому поверсі ним самочинно збудовано коридор 1-1 площею 9,5 кв. м., на другому поверсі - комора 1-9 площею 9,3 кв. м та кімната площею 27,4 кв. м., а також у подвір`ї самочинно збудований душ літ. Д. Первинно [PERSON] належав будинок без санвузла 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухні 1-5 площею 21.1 кв. м (прибудова літ. А1). [PERSON] самовільно переніс межі свої земельної ділянки, побудувавши свою двоповерхову прибудову до свого будинку, приблизно у 2010 році, другий поверх якої обліковується досі як самочинно збудований. Прибудова [PERSON] стоїть на спільній межі та частково на земельній ділянці [PERSON] , порушуючи її право власності на її земельну ділянку. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності від 08.02.2011 року видане виконкомом Вінницької міської ради, де санвузол 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухня 1-5 площею 21,1 кв.м. входять у будинок літ. А. Тобто, [PERSON] побудував частково на земельній ділянці [PERSON] прибудову та у подальшому її узаконив. Вищезазначена двоповерхова прибудова містить три вікна: два на першому поверсі та 1 на другому, вікна виходять у подвір`я [PERSON] , порушуючи її приватне життя, так як [PERSON] та вся його родина може дивитись на подвір`я [PERSON] , кидають камені у її подвір`я, завдаючи шкоду паркану та господарським спорудам, які розташовані недалеко від паркану. Також у її подвір`я виходить витяжка з даної прибудови, так як у даній прибудові відповідач зробив санвузол та кухню, сморід з витяжки також іде на її подвір`я. Дах двоповерхової прибудови знаходиться над подвір`ям [PERSON] тому для захисту своїх прав, вона вимушена була відмежуватися від [PERSON] та його сім`ї парканом висотою 2,5 м. Просила суд, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належній їй земельній ділянці № [NUMBER] , площею 0,0503 га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив шляхом знесення прибудови літ. А1 та надбудови літ. н/А1 , які розташовані на її земельній ділянці. В судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав. Представник позивача - відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зустрічні позовні вимоги не визнала. Відповідачка - позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідачки- позивачки [PERSON] в судовому засіданні первинний позов не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши зібрані докази, дослідивши матеріали інвентарної справи № 69094, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не підлягають до задоволення. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою теж слід залишити без задоволення. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 08.02.2011 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради, [PERSON] належить дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт в цілому складається з:дачного будинку літ. «А» загальною площею 86,2 кв. м.; погріб літ «п/А»; сарай літ. «В»; душ літ. «Г»; криниця № 1; огорожа № 2- №3. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 03.02.2011 року № 264, взамін свідоцтва про право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами від 17.03.2010 року (Т.1а.с.4). 23.11.1997 року топографом [PERSON] було складено акт про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж землекористування не заявлено (Т.1а.с.5). [PERSON] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1391 від 25.12.1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0492 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вінницької міської ради, товариства садівників «Яблунька», Сабарівський масив. Землю передано для ведення садівництва і огородництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1/866 03.02.1998 року (Т.1а.с.6). Згідно технічного паспорта на садовий будинок від 20.02.2013 року у будинку [PERSON] є самочинно збудовані частини будинку та господарської побудови, а саме на першому поверсі ним самочинно збудовано коридор 1-1 площею 9,5 кв. м., на другому поверсі - комора 1-9 площею 9,3 кв. м та кімната площею 27,4 кв. м., а також у подвір`ї самочинно збудований душ літ. Д. Первинно [PERSON] належав будинок без санвузла 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухні 1-5 площею 21.1 кв. м (прибудова літ. А1) (Т.1а.с.7-9). В 2016 році [PERSON] на межі побудувала паркан, висотою 2,5 м. та довжиною 4.5 м., який закриває вікно позивача, в наслідок чого частково закривається доступ до світла та створює незручності. Дані обставини встановлено актом від 11.05.2017 року, паркан побудовано без згоди позивача (а.с.11). [PERSON] є власницею земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,0503га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, від 11.02.2010 року виданого Вінницькою міською радою (Т.1а.с.61-63). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної земельно - технічної та будівельно - технічної експертизи № 3322/3323/3342/19-21 від 25.10.2019 року Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту встановлено, що: 1.не відповідає правовстановлюючим документам фактичне користування земельною ділянкою [NUMBER] у товаристві садівників « Яблунька», Сабарівський масив , площею 0,0492 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що графічно відображено на план - схемі в додатку 4. 2.На підставі вище проведеного дослідження та наданих матеріалів встановлено, що має місце порушення межі земельної ділянки № [NUMBER] у Товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, плщею0,0503 га яка належить [PERSON] , відповідно до правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS] , що перебуває в фактичному користуванні [PERSON] , що графічно відображено на план - схемі в додатку 5 до висновку. Дане порушення входить в межі середньоквадратичної похибки - 0,10 метрів, зазначено в п.3.10 Інструкції № 376. 3. На підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали, вимоги нормативно правових актів з питань будівництва та результати отриманні під час натурного обстеження, встановлено, що під час будівництва прибудови літ «А1» та надбудови літ «н/А1» житлового будинку літ. «А», домоволодіння [ADDRESS] , були порушені архітектурно - планувальні та конструктивні вимоги наведені у п.2.9, п. 2.10, . 2.12, п. 2.30 ДБН В 2.2 - 15-2005 «житлові будинки. Основні положення», а саме: п.2.9. - щодо висоти житлових приміщень (повинна бути не менше - 2,5 м.), п. 2.10,п.2.30 - щодо ширини коридорів (повинна бути не менше - 1.1 м), п.2.12 - щодо ширини внутрішніх сходів (повина бути не менше - 0,9 м). Також розташування прибудови літ. «А1» та надбудови літ «н/А1» житлового будинку літ «А», домоволодіння [ADDRESS] , порушує вимоги п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», щодо мінімальної відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку до межі суміжної земельної ділянки, яка необхідна для догляду і здійснення поточного ремонту, і повинна складати не менше ніж - 1.0 м.(фактична мінімальна відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку прибудови літ. «А1» до суміжної межі земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] складає - 0,25 м. (Т.1а.с.210-232). Відповідно до вимого ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимозі на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Згідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). [PERSON] просив суд, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою належної йому на праві власності, шляхом зносу паркана. Однак, згідно вище вказаного висновку експерта № 3322/3323/3342/19-21 від 25.10.2019 року, не відповідає правовстановлюючим документам фактичне користування земельною ділянкою [NUMBER] у товаристві садівників « Яблунька», Сабарівський масив , площею 0,0492 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що графічно відображено на план - схемі в додатку 4 (а.с.227). Спірний паркан [PERSON] знаходиться на земельній ділянці, яка належить останній відповідно до правовстановлюючих документів, що чітко вбачається з додатку № 5 до експертизи (а.с.228). Тому, відповідно позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до Акту №785-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.07.2015 року, при виході на місце головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Вінниці Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Максимчуком В.В. було встановлено та відображено в даному Акті, що [PERSON] на належній їй земельній ділянці № [NUMBER] Сабарівського масиву СТ "Яблунька" м. Вінниці виконуються роботи з будівництва паркану. Влаштування останніх по межам приватних земельних ділянок нормативно-правовими актами не регламентується і оформлення дозвільних документів від забудовника- не передбачено. Конкретних вимог, щодо архітектурного вирішення огорож в населеному пункті або його окремих районах ( висоти, конструкції, матеріалу) не встановлено. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зведення на земельній ділянці парканів не належать до самочинного будівництва ( т.1 а.с.73). Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] , остання просила суд, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належній їй земельній ділянці № [NUMBER] , площею 0,0503 га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив шляхом знесення прибудови літ. А1 та надбудови літ. н/А1 , які розташовані на її земельній ділянці. Однак, згідно до висновку експерта, має місце порушення межі земельної ділянки № [NUMBER] у Товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, плщею 0,0503 га, яка належить [PERSON] , відповідно до правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS] , що перебуває в фактичному користуванні [PERSON] , що графічно відображено на план - схемі в додатку 5 до висновку. Дане порушення входить в межі середньоквадратичної похибки - 0,10 метрів, зазначено в п.3.10 Інструкції № 376, тобто [PERSON] порушив межі земельної ділянки [PERSON] в межах похибки (Т.1а.с.210-232). Так дійсно, відповідно до висновку експертизи прибудова літ. А1 та надбудова літ. н/А1 були побудовані [PERSON] з порушенням архітектурно - планувальних та конструктивних вимог, однак, порушення меж земельної ділянки [PERSON] відбулось в межах похибки. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позовів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первинного та зустрічного позовів.

Outcome: dismissed