Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся з позовною заявою до Відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області, Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідачі) з вимогою про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та про визнання права власності на земельні ділянки. Свої вимоги обґрунтував тим, що йому на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 06 грудня 1995 року було видано державний акт на право приватної власності на землю, проте, при оформленні в Відділі держземагентства у Бахмацькому районі витягів з Державного земельного кадастру з'ясувалося, що маються розбіжності щодо визначення місця розташування земельних ділянок в державному акті та у витягах з Державного земельного кадастру земельних ділянок. Крім того, в державному акті допущена помилка у зазначенні рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого був виданий державний акт, що не дає можливості належним чином оформити право власності на земельні ділянки, все це порушує право позивача на землю та не підлягає виправленню в позасудовому порядку. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви, про розгляд справи без їх участі, позов визнали. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН БЧ № 004501 (а.с.12) [PERSON] на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 30 травня 1995 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,32 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7400956772013 та НВ-7400956802013 від 26 грудня 2013 року (а.с.6-8, 9-11) земельна ділянка площею 0,2300 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7420387000:01:002:0197 розташована в [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,0900 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 7420387000:01:002:0198 розташована в [ADDRESS]. Відповідно до архівного витягу з рішення від 06 грудня 1995 року 5 сесії 22 скликання Обмачівської сільської ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області „Про передачу земельних ділянок у приватну власність" вирішено передати безкоштовно в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] в с. Обмачів - 0,31 га (а.с. 4). За повідомленням архівного відділу Бахмацької РДА № 05-05/68 від 10 вересня 2013 року в архівному фонді № 177 Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області є рішення 4 сесії 22 скликання від 30 травня 1995 року „Про передачу земельних ділянок у приватну власність", але у ньому прізвище [PERSON] не значиться (а.с.5). Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 06-15/8139 від 22 липня 2014 року (а.с.13) та № 06-15/8138 від 22 липня 2014 року підтверджується вартість спірних земельних ділянок. Листом реєстраційної служби Бахмацького РУЮ від 22 липня 2014 року № 62 (а.с.5) підтверджується відмова позивачу у реєстрації права власності на земельні ділянки. З встановленого випливають наступні висновки. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожній особі гарантовано право на захист цивільних прав та інтересів, а відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) (в редакції, чинній на час видачі акту) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі акту) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що при видачі державного акту [PERSON] було допущено розбіжності у визначені місця розташування земельних ділянок та помилку у зазначенні рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого був виданий державний акт. Відповідно до статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. А статтею152 ЗК України, передбачено, що вимагати усунення порушень свого права на землю має власник земельної ділянки або землекористувач. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до пункту „в" статті 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують той факт, що було допущено помилку при видачі державного акту позивачу. Тому, враховуючи вищевикладене та те, що в правовстановлюючому документі були допущені технічні помилки, що порушує право позивача на землю, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо.

Outcome: approved