Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи : відділ державної реєстрації виконкому Лубенської міської ради, приватний нотаріус Ставицька Л.Г., про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. В позовній заяві вказала, що її чоловік [PERSON] , був власником 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 5310700000:06:026:0006 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 13/50 частин земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 53107000000:06:026:0006 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] та 13\\50 частин земельної ділянки загальною площею 0,0689 га з кадастровим номером: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства також за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок належав йому на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом 30.03.1988 року. А земельні ділянки належали на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ПЛ №064389 та серії ПЛ №064388. виданих Лубенським міським відділом земельних ресурсів Лубенської міської ради 29.12.2004 року. Власником інших 37/50 частин вищевказаного будинку та земельних ділянок була мати її чоловіка - її свекруха [PERSON] . Право власності на земельні ділянки нею та її чоловіком було набуте на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради від 22.09.2004 року, а також підтверджується витягом із технічної документації щодо експлікації вищезазначених земельних ділянок. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті вона отримала у спадщину 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] 13/ 50 частин земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 5310700000:06:026:0006 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 13/50 частин земельної ділянки загальною площею 0,0689 га з кадастровим номером: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 19 жовтня 2011 року вона купила у [PERSON] 14/50 частини житлового будинку [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку площею 0,028 га, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, що становить 14/50 частини земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок з побудовами, та земельну ділянку площею 0,0193 га, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що становить 14/50 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Ставицька Л.Г. на зворотній стороні Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯЛ №223348 та серія ЯЛ №223346 зробила напис, що на підставі договору купівлі-продажу право власності на 14/50 часток земельних ділянок переходить до неї, [PERSON] . Вищевказані Державні акти на право власності на земельні ділянки засвідчували право власності [PERSON] на 37/50 часток земельної ділянки кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за тією ж самою адресою - [ADDRESS] . [INFO] її свекруха [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом стала [PERSON] . 04.06.2018 року приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зареєструвала за нею право власності на 23/50 частки житлового будинку [ADDRESS] і одночасно в цей самий день 04.06.2018 року видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та зареєструвала за [PERSON] право власності 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за тією ж самою адресою - [ADDRESS] . В квітні місяці вона звернулась в реєстраційну службу з метою реєстрації свого права власності на частини земельних ділянок і з`ясувала, що вони вже зареєстровані за громадянкою [PERSON] . Очевидно, що оформляючи спадщину [PERSON] , нотаріус зробила запит до Державного земельного кадастру. Отримала Витяг, в якому, з незрозумілих для неї причин, не була відображена інформація про те, що 19 жовтня 2011 року вона купила у [PERSON] 14/50 частини житлового будинку та земельної ділянки. Тому нотаріус і оформила за [PERSON] право власності на 37/50 часток земельних ділянок. Реєстраційна служба 02.05.2019 року дала їй відповідь, що корегувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вони не можуть. А зміни до реєстру можливо внести лише на підставі рішення суду. Таким чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково зареєстровано право власності [PERSON] на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, оскільки 14/50 із вищезазначених часток земельних ділянок є її власністю відповідно до договору купівлі- продажу від 19 жовтня 2011року. Прохала суд винести рішення, яким скасувати запис №26423775 про проведену державну реєстрацію права власності на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0021, площею 0,0689 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Скасувати запис №26442307 про проведену державну реєстрацію права власності на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Треті особи по справі Відділ державної реєстрації виконкому Лубенської міської ради та приватний нотаріус Ставицька Л.Г. в судове засідання своїх представників не направили, про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] , був власником 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 5310700000:06:026:0006 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 13/50 частин земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 53107000000:06:026:0006 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] та 13\\50 частин земельної ділянки загальною площею 0,0689 га з кадастровим номером: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства також за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок належав йому на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом 30.03.1988 року. А земельні ділянки належали на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ПЛ №064389 та серії ПЛ №064388, виданих Лубенським міським відділом земельних ресурсів Лубенської міської ради 29.12.2004 року. Власником інших 37/50 частин вищевказаного будинку та земельних ділянок була свекруха позивача - [PERSON] . Право власності на земельні ділянки було набуте ними на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради від 22.09.2004 року, а також підтверджується витягом із технічної документації щодо експлікації вищезазначених земельних ділянок. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач отримала у спадщину 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] 13/ 50 частин земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 5310700000:06:026:0006 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 13/50 частин земельної ділянки загальною площею 0,0689 га з кадастровим номером: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13-21). 19 жовтня 2011 року позивач купила у [PERSON] 14/50 частини житлового будинку [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку площею 0,028 га, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, що становить 14/50 частини земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок з побудовами, та земельну ділянку площею 0,0193 га, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що становить 14/50 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.22, 23). Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Ставицька Л.Г. на зворотній стороні Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯЛ №223348 та серія ЯЛ №223346 зробила напис, що на підставі договору купівлі-продажу право власності на 14/50 часток земельних ділянок переходить до [PERSON] (а.с.28,30). Вищевказані Державні акти на право власності на земельні ділянки засвідчували право власності [PERSON] на 37/50 часток земельної ділянки кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за тією ж самою адресою - [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом стала [PERSON] . 04.06.2018 року приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зареєструвала за нею право власності на 23/50 частки житлового будинку [ADDRESS] та видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки і зареєструвала за [PERSON] право власності 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за тією ж самою адресою - [ADDRESS] . В квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась в реєстраційну службу з метою реєстрації свого права власності на частини земельних ділянок і з`ясувала, що вони вже зареєстровані за громадянкою [PERSON] . Реєстраційна служба 02.05.2019 року дала позивачу відповідь, що корегувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вони не можуть. А зміни до реєстру можливо внести лише на підставі рішення суду(а.с.36, 37). Таким чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково зареєстровано право власності [PERSON] на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:0006, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] та на 37/50 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 5310700000:06:026:021, оскільки 14/50 із вищезазначених часток земельних ділянок є її власністю відповідно до договору купівлі- продажу від 19 жовтня 2011року. Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав у документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що кожному із співвласників нерухомого майна в подальшому необхідно зареєструвати своє право власності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved