Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» (АСГВ «Прогрес»), третя особа - Кам`янська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] , мотивуючи тим, що 02.09.2005 року між нею та АСГВ «Прогрес» в особі голови укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого вона сплатила 12 000 грн. за вказану квартиру. Для підтвердження права на поселення сім`ї позивача у зазначену квартиру відповідачем видано ордер №403. З часу отримання ордеру позивачка проживає у вказаній квартирі, тобто більше 13 років підтримує чистоту і порядок в будинку та безпосередньо у квартирі, сплачує комунальні платежі, у зв`язку з чим, вона має право на визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю. Відповідно до виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області квартира [ADDRESS] рахується за АСГВ «Прогрес». Ці обставини перешкоджають позивачці вільно на свій розсуд користуватися та розпоряджатися квартирою, зареєструватися за фактичним місцем проживання, оскільки на даний момент права приватної власності на вказану квартиру у неї не має. В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. В судове засідання представник відповідача АСГВ «Прогрес» не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа - представник Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно частини 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1, 4 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, отже набувальну давність необхідно рахувати з часу вселення у квартиру [ADDRESS]. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Право власності за давністю володіння, перш за все, може виникнути на придатне для володіння майно, яке відноситься до будь-якої форми власності, крім того, яке вилучено з цивільного обороту. В судовому засіданні було встановлено, що 02.09.2005 року між АСГВ «Прогрес» в особі голови Ради АСГВ «Прогрес» [PERSON] (далі продавець), та мешканки села Кам`янка [PERSON] . (далі покупець) було укладено договір купівлі - продажу квартири, за яким продавець передає, а покупець приймає у власність квартиру, загальною площею 32,6 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). У відповідності з п.2 вищевказаного договору вартість квартири складає 12 000 грн. Розрахунок за квартиру покупець зобов`язується погасити протягом 3-х років. Відповідно до довідки №10 від 11.06.2018 року, наданої АСГВ «Прогрес», [PERSON] повністю сплатила вартість квартири в розмірі 12 000 грн. (а.с.8). Як вбачається з довідки від 17.09.2018 року №15, наданої АСГВ «Прогрес», квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі підприємства АСГВ «Прогрес» (а.с.9). Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 24.09.2018 року №1480 за даними архівних матеріалів право власності на вказану квартиру не зареєстровано ( а .с.10). Дане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.04.2019 року №162136677. Як вбачається з довідки від 13.08.2018 року №1485, наданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно записів погосподарської книги №10, житловий будинок [ADDRESS] належить АСГВ « Прогрес ».(а.с.11). Згідно довідки від 28.11.2018 року №2675, наданої Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с.5). Відповідно до розпорядження №02 Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць" [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS]. Згідно ст.344 ЦК України давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього (Лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" за № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 р.). Для визнання володільця добросовісним вважається достатнім, щоб він не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною ту обставину, що позивачка фактично та безперервно проживає в квартирі [ADDRESS] району Одеської області більше 13 років, оскільки дані обставини також підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд також вважає доведеним добросовісність володіння на момент передання об`єкту володіння, оскільки належних та допустимих доказів незаконності такого володіння судові не надавалося. Слід також зазначити, що володілець не просто уповноважений, але зобов`язаний відноситися до об`єкта володіння як власник, якщо він бажає зберегти незаперечний статус володільця за давністю, що дозволяє йому після спливу встановленого законом строку набувальної давності фактично перетворитися у власника. Оскільки судом встановлено, що на протязі більше 13 років позивачка відкрито володіє квартирою [ADDRESS], сплачує комунальні платежі, то, суд вважає доведеним відношення позивачки до майна в якості його власника. Враховуючи те, що позивачкою доведені обставини відповідно до вимог ст.344 ЦК України, а саме те, що квартира [ADDRESS] області не за ким не зареєстрована, позивачка добросовісно заволоділа вказаною квартирою, та відкрито, вільно і безперервно користується даним майном в цілому більше 13 років, вона має всі права на визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю. У зв`язку з зазначеним, а також, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved