Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", через свого уповноваженого представника, звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 27.06.2012 у розмірі 58910,01 гривень, яка складається з: 26284,92 грн. - заборгованість за кредитом, 13373,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15970,48 грн. - за пенею, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2781,43 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1600 гривень (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.03.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON] і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківським послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та [PERSON] Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.6 "Правил користування палтіжною карткою", [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а також що п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невідємних частин [PERSON], та що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися [PERSON] за умови інформування позичальником шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позивач виконав свої зобовязання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 02.05.2017 року має вищевказану заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, в поданому позові зазначив, що в разі його неявки до суду, останній не заперечує проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 27.06.2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки "Універсальна GOLD", що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с.8). Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] з [PERSON] обслуговування кредитних карт "Універсальна" з використання кредитки "Універсальна GOLD", що діяли на момент укладення договору, базова процентна ставка в місяць становить з 01.04.2013 року становить 2,3 %, з 01.09.2014 р. 2,7 % та з 01.04.2015 р. 3,5 %, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості з 01.04.2014 р. - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості з 01.04.2014 р. (а.с.9). Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком та зміни його у будь-який момент. Також Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, передбачено, що: - п. 1.1.5.2. Неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан Рахунків/Вкладів, а також операції, здійснені по Рахунках/Картках/Вкладах Клієнта, не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за цим [PERSON]. - п. 2.1.1.5.4. При незгоді зі змінами Умов та Правил та / або [PERSON] звернутись в [PERSON] для розірвання цього [PERSON] та погасити перед [PERSON] заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю карток і його Довіреною особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку інформувати письмово [PERSON] про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (у разі, якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). - п. 2.1.1.5.5. Погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, а також оплачувати комісії та інші платежі в поряку та на умовах, передбачених цим [PERSON]. - п. 2.1.1.5.7. Власник рахунку зобов'язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. - п. 2.1.1.12.1 Під борговими зобов'язаннями за [PERSON] Сторони узгодили зобов'язання Клієнта з повернення тіла [PERSON], відсотків за користування [PERSON], комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість Клієнта. - п. 2.1.1.3.3. Клієнт доручає [PERSON] списувати з Картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами [PERSON] при настанні термінів платежу. - п. 2.1.1.12.2 За користування [PERSON] протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує [PERSON] відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок [PERSON]. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за [PERSON] до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування [PERSON] Клієнт сплачує [PERSON] відсотки в розмірі, зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування [PERSON] Клієнт здійснює шляхом надання доручення [PERSON] про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму [PERSON], Сторони узгодили про збільшення розміру [PERSON] на розмір боргових зобов'язань за [PERSON], що мала місце на дату нарахування [PERSON] ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за [PERSON] є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за [PERSON] є простроченою. - п. 2.1.1.12.2.1 У разі виникнення прострочених зобовязань за [PERSON], Клієнт сплачує [PERSON] плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобовязань Клієнта за договором, в т.ч. тих, строк сплати яких не настав. - п. 2.1.1.12.6.1. У разі виникнення прострочених зобов'язань за [PERSON] має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами. (Даний пункт не діє для Преміальних карток). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6,7) встановлено, що станом на 27.11.2017 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 58910,01 грн., яка складається з: 26284,92 грн. - заборгованість за кредитом, 13373,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15970,48,00 грн. - за пенею, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2781,43 грн. штраф (процентна складова). Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 26284,92 грн., а також по процентам в розмірі 13373,18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині нарахованої неустойки, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи, внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. З цього приводу у задоволені вимог банку про стягнення з відповідача 15970,48 грн. заборгованості за пенею слід відмовити. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 42939,53 грн., яка складається з: 26284,92 грн. - заборгованість за кредитом, 13373,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2781,43 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору підлягають також частковому задоволенню. Так, ціна позову 58910,01 грн.; задоволено повні вимоги в сумі 42939,53 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., а тому підлягає відшкодуванню з відповідача судовий збір в розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 1166 грн. 24 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial