Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Державне агентство земельних ресурсів України в особі Головного управління Держкомагенства у м. Києві про визначення права власності на майно в порядку спадкування. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], його спадкоємицею на 1/10 (одну десяту) частину земельної ділянки площею 0, 0667 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], стала його мати, відповідно, її бабуся [PERSON]. [INFO] [PERSON] у віці 75 років померла. Її єдиною спадкоємицею всього майна згідно із заповітом від 14 жовтня 2013 року стала вона, як рідна онука. За час життя померла набула майно, як спадкоємиця її померлого сина (батька позивачки), проте право власності на 1/10 (одну десяту) частину земельної ділянки площею 0, 0667 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] у визначеному законом порядку не зареєструвала в КМБІ, оскільки тяжко хворіла, хоча й отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В червні 2014 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО із заявою про прийняття спадщини за померлою [INFO] [PERSON], проте 04 червня 2014 року отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про проаво на спадщину з тих підстав, що померла за свого життя не зареєструвала своє право власності на вказану земельну ділянку у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права звернення до суду за захистом порушеного/невизнаного права, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом. В судовому засідання представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 17 квітня 2014 року (а.с.14), позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/10 (одну десяту) частину земельної ділянки площею 0, 0667 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 23). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Державне агентство земельних ресурсів України в особі Головного управління Держкомагенства у м. Києві в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 22, 25). За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за їх відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, його доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], його спадкоємицею на 1/10 (одну десяту) частину земельної ділянки площею 0, 0667 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] стала його мати, відповідно, бабуся позивачки - [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] у віці 75 років померла (а.с.8). Її єдиною спадкоємцемею згідно із заповітом [PERSON] від 14 жовтня 2013 року стала позивачка, як рідна онука (а.с.10). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Заповітом, згідно ч.1 ст. 1234 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За час життя померла [PERSON] набула майно на 1/10 (одну десяту) частину земельної ділянки площею 0, 0667 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] як спадкоємиця її померлого сина (батька позивачки), проте право власності у визначеному законом порядку не зареєструвала в КМБІ, оскільки тяжко хворіла, хоча й отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.9, 11). В червні 2014 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса КМНО із заявою про прийняття спадщини за померлою [INFO] [PERSON], проте 04 червня 2014 року отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про про право на спадщину з тих підстав, що померла за свого життя не зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права звернення до суду за захистом порушеного/невизнаного права (а.с.15). Таким чином, [PERSON] померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти після померлого [PERSON], тому право на прийняття належної їй частки спадщини, переходить до її спадкоємиці - позивачки. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом, відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України, помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За таких підстав, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1217, 1234, 1276 ЦК України,

Outcome: approved