Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Староушицької селищної ради Кам"янець- Подільського району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно після смерті [PERSON]. Ухвалою суду від 17.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з»ясував відношення сторін до позову. Крім того, при вивченні матеріалів справи встановлено, що селищний голова Староушицької селищної ради [PERSON] надіслав листа за № 350 від 30.05.2018 року про розгляд справи у відсутності представника Староушицької селищної ради, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 14 листопада 2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в селі Грушка по вул. Суворова,20 та земельна ділянка (пай), для ведення сільськогосподарського виробництва. Разом з матір»ю він проживав від народження і продовжує проживати після її смерті у спадковому будинку, який належав його матері. Крім нього, інших спадкоємів на майно матері немає, але при зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини йому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки в його свідоцтві про народження в графі «мати» зазначена [PERSON], а в свідоцтві про смерть - [PERSON] і документи, які підтверджують зміну прізвища матері з «Мороз» на «Гоцуляк» відсутні. Крім того, запропоновано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове будинковолодіння в селі Грушка по вул. Суворова,20 Кам»янець-Подільського району Хмельницької області, оскільки за життя мати не встигла оформити своє право власності на будиковолодіння. Позивач в суді позов підтримав , просить його задовольнити. Селищний голова Староушицької селищної ради [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника , позов визнають. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14 листопада 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 308900 від 16.11.2017 року . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в селі Грушка по вул. Суворова,20 та земельна ділянка (пай), для ведення сільськогосподарського виробництва. Позивач по справі [PERSON], як єдиний син та єдиний спадкоємець після смерті матері, прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини проживав разом з нею та вступив в управління та володіння спадковим майном і яка за життя не встигла зареєструвати на себе право власності на будинковолодіння в селі Грушка по вул. Суворова,20, що підтверджується Довідкою Староушицької селищної ради за №233 від 15.05.2018 року, в якій вказано, що згідно тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та згідно рішення Кам»янець-Подільського райвиконкому № 276 від 20.12.1990 року та записів з погосподарських книг по с. Грушка будинок № 20, 1982 року забудови , по вул. Суворова, дійсно належав померлій [PERSON] , довідками Грушківської сільської ради за №1025 від 16.11.2017 року та №1121 від 29.12.2017 року, в яких вказано, що [PERSON] дійсно проводив поховання матері [PERSON] , [INFO] , яка померла 14.11.2017 року , актовий запис № 33 від 16.11.2017 року , та на день смерті матері проживав разом із нею та вели спільне господарство, свідоцтвом про народження позивача серії IV-УР № 090907 від 28.12.1960 року . При зверненні позивача до нотаріальної контори, з приводу оформлення спадщини, йому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки в його свідоцтві про народження в графі «мати» зазначена [PERSON], а в свідоцтві про смерть вона зазначена, як [PERSON]. Документи, підтверджуючі зміну прізвища померлої з «Мороз» на «Гоцуляк» відсутні. Крім того, запропоновано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове будинковолодіння в селі Грушка по вул. Суворова,20 Кам»янець-Подільського району Хмельницької області, так як за життя померла не встигла оформити на себе право власності на будиковолодіння, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 308900 від 16.11.2017 року , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за № 00020146757 від 15.05.2018 року , листом приватного нотаріуса [PERSON] за № 356/02-14 від 15.05.2018 року , довідкою-характеристикою з інвентаризаційної справи МБТІ за № 2203 від 21.12.2017 року, показами свідків у суді 13.06.2018 року [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами . Статтею 1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає заяву [PERSON] доведеною і такою, що підлягає задоволенню, згідно п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, яким передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, ч. 2 ст.315 вказаної норми права передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] є спадкоємцем першої черги майна [PERSON], прийняв спадщину фактично, однак, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будиковолодіння оформити її не може. Відповідно \~до \~п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~грудня 2008\~року за\~№7\~передбачено,\~що у\~разі відмови\~нотаріуса в\~оформленні права\~на спадщину\~особа може\~звернутися до\~суду за\~правилами позовного\~провадження. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). В порушення вимог чинного законодавства [PERSON], при житті право власності на спадковий житловий будинок , не зареєструвала. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень"\~від 1\~липня 2004\~року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Як вбачається із матеріалів справи позивачем надані належні письмові докази, які підтверджують виникнення права власності на спірний будинок у померлої [PERSON] Право власності не може бути визнане за померлою людиною, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у разі її смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, які підтверджують позовні вимоги щодо визнання права власності на будинковолодіння за позивачем, оскільки він є єдиним сином померлої, а тому має право на спадкування після смерті матері на будинковолодіння, яке належало їй на день смерті , спадщину після якої він прийняв фактично, а відтак суд приходить до висновку, що вказана вимога позивача підлягає задоволенню. Суд, враховуючи вищенаведене та те, що позивач повністю довів свої позовні вимоги в суді, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.1261, 1268, 1269,1270 ЦК України,п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат»,п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та

Outcome: approved