Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду 14.12.2015 року із заявою про визнання особи безвісті відсутньою, в якому вказала, що у 2009 року [PERSON] виїхала із постійного місця мешкання та з того часу від неї не надходило ніяких відомостей. Із заявником мешкає син [PERSON] Заявниця не має можливості реілізувати свої права щодо онука: вивезти його за межі України, оформити піклування щодо дитини, тому просить визнати [PERSON] безвісті відсутньою . У судове засідання заявник не з"явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, наполягає на задоволенні заяви. Представник заявника підтримав заяву і пояснив, що [PERSON] не мешкає в місті постійного мешкання понад рік, відомості про її місце знаходження відсутні тому просить визнати [PERSON] безвісті відсутньою . Представник заінтересованої особи Відділ опіки та піклування Дружківського міськвиконкому в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в справі є розписка, причини неявки до суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, з"ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці постійного проживання за адресою [INFO] , протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно відомостей із акту, затвердженого головою комітету мікрорайону Сурово та підписаного сусідами заявника вбачається, що [PERSON] в будинку № 43 по вул. Сметаніна у м.Дружківка Донецької області не мешкає з грудня 2004 року і до теперішнього часу, місце проживання її невідоме ( а.с.5). Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили доводи заявника та пояснили, що вони тривалий час є сусідами заявниці. Зазначили, що разом з заявником [PERSON] у її будинку на даний час проживає її онук, а мати онука [PERSON] не мешкає за цієї адресою вже більше 1 року. Місцезнаходження [PERSON] на даний час їм невідоме, чи є у неї родичі, їм також невідомо. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про місцезнаходження [PERSON] були у заявника в грудні 2004 року, коли [PERSON] проживала за місцем реєстрації, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2005 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою.

Outcome: approved