Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

До суду звернулася позивачка з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивачка вказує, що 27 вересня 2003 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 55. Від даного шлюбу мають трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя у них не склалося , вони втратили почуття взаємоповаги , розпочалися непорозуміння , їхні шлюбні відносини припинені , сім"я розпалася і відновлення та збереження сім"ї стало неможливим . Вважає , що за наявності цих обставин між ними неможливе примирення . Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей . Майнового спору не мають. Просить : - розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 27.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 55. Сторони в судове засідання не з"явилися . Позивач в своїй заяві просить суд справу розглянути без її участі. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає, також просить розірвати шлюб . Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказах . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто перебувають у шлюбних відносинах ( свідоцтво про одруження І-КИ № 193907 від 27.09.2003 р. ) і від даного шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження за актовим записом № 54 від 10.08.2004 року, ), [PERSON], 14.01.2010 р.н.( свідоцтво про народження І-КИ № 266691), [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження І-КИ № 531717). З матеріалів справи вбачається , що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . З урахуванням викладеного, суд враховує ту обставину , що позивач після подання позову до суду про розірвання шлюбу та на день судового розгляду справи по суті не відмовилася від своїх вимог та не відкликала свою заяву про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається , що сторони хоча і проживають спільно , але фактично сімейно-шлюбні взаємовідносини припинили . Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про зміну прізвища позивач у позові не ставить. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені позивачем при подачі позову до суду. В матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору на суму 551.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved