Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 9064,31 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.03.2013 р. о 13.05 год. в м.Львові по вул.Стрийська-Автовокзал сталася ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «МАН» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даний факт підтверджується постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.04.2013 р., якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП у вигляді накладення штрафу. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ5722689 застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», позивач звернувся до регіонального відділення відповідача з повідомленням про ДТП та про місцезнаходження свого транспортного засобу. Надалі, у відповідності до умов ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його автомобіль було оглянуто представником відповідача. Після проведеного огляду транспортного засобу, позивач звернувся до регіонального відділення відповідача в м.Львові із заявою про страхове відшкодування відповідно до умов ст.35 згаданого Закону. Доказом цього є зазначена заява, яка була написана в одному примірнику і знаходиться у відповідача в матеріалах справи №3336 про врегулювання страхового випадку. Відповідно до ст.36 Закону відповідач прийняв вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування позивачу в розмірі 8 069,78 грн. Згідно з п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так як заява про страхове відшкодування була написана в одному примірнику і знаходиться у відповідача, а згідно інформації, що дали позивачу працівники відповідача в телефонному режимі, датою узгодження розміру страхового відшкодування є 16 квітня 2013 р. тобто, відповідно до п.36. ст.36 Закону крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 15 липня 2013 р. Проте, на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування відповідач не здійснив. Тобто, вже більш ніж вісім місяців відповідач затримує виплату страхового відшкодування без пояснення причин. 27.08.2013 р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак виплата страхового відшкодування відповідачем не була проведена. 20.02.2014 р. позивач отримав лист відповідача про те, що виплату страхового відшкодування буде здійснене найближчим часом, але конкретної дати проведення виплати не вказано. З врахуванням п.36.5 ст.36 Закону, ст.625 ЦК України просить стягнути 9064,31 грн. страхового відшкодування, а саме: сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції - 8150,48 грн. (основна сума заборгованості страхового відшкодування 8069,78 грн.); 3% річних - 165,27 грн.; пеня - 748,56 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить задоволити та дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви; ствердив, що і на даний час страхове відшкодування йому не виплачено. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином - під розписку в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому згідно із ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2013 р. о 13.05 год. по вул.Стрийська-Автовокзал в м.Львові відбулось зіткнення між автомобілем «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобілем «МАН» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху України, що підтверджується постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.04.2013 р. (справа №447/899/13-п), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України дана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених [PERSON] дій, тому його вина у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Відповідно до страхового полісу №АВ 5722689 від 15.03.2012 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] (забезпечений транспортний засіб «ЗАЗ-Ланос» д.н.з. [NUMBER]), на момент ДТП була застрахована відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» та відповідно до страхового акта №ОЦВ-13-3336/1 страхове відшкодування становить 8 069,78 грн. (страхова виплата). Так, відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За умовами ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Згідно із вимогами ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Аналогічні положення передбачені ст.ст.979, 988 ЦК України. Згідно з розрахунком позивача загальна страхового відшкодування становить 9064,31 грн. з яких: сума заборгованості (8069,78 грн.) з врахуванням індексу інфляції - 8150,48 грн. (ст.625 ЦК України); 3% річних - 165,27 грн. (ст.625 ЦК України); пеня - 748,56 грн. (п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Оскільки відповідач наданим йому правом щодо подання суду письмових заперечень проти позову із зазначенням доказів щодо розрахунку боргу відповідно до ст.128 ЦПК України не скористався, відтак такий приймається судом до уваги. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором страхування та виплати потерпілому страхової виплати, відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення на користь позивача 9064,31 грн. Також, згідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.625, 979, 988, 1187, 1188 ЦК України, Закону України „Про страхування», Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та

Outcome: approved