Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], котрого рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2011 року розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] . Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 лютого 2011 року присуджено стягувати з відповідача в її, позивача, користь аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання сина. Відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, добровільно допомоги на утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах, які постійно виникають, оскільки дитина часто хворіє, а вона, позивач, намагається забезпечувати повноцінний фізичний, духовний та творчий розвиток дитині. Витрати по школі є значними, їй важко одній їх оплачувати, тому що батько не бере участі у вихованні та шкільному житті дитини. Потреби сина суттєво зростають, крім того збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності. Аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно не є достатніми для всіх витрат, які необхідні для повсякденного утримання дитини. Відповідач є працездатним, отже спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дітей являється обов"язком не тільки матері, але і батька, тому просить змінити розмір стягуваних аліментів з 200 грн. на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати аліменти з відповідача в сумі 1500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 1000 грн, оскільки має на утриманні ще одного сина, [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в розірваному шлюбі, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2011року (а.с.6). Під час спільного проживання 25.06.2005 року у сторін народився син [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 лютого 2011 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.(а.с.7) Після ухвалення рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.02.2011 року у позивача погіршився матеріальний стан. Як зазначила позивач дитина часто хворіє, витрати по школі є значними, їй важко одній їх оплачувати, потреби сина суттєво зростають, крім того збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" і на даний час (з 01 липня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривні, де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд вважає, що стягнення з відповідача присуджених аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 200 грн щомісячно, не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для його повноцінного розвитку. Враховуючи положення ст.ст.182,184 СК України суд вважає, що в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню, однак тверду грошову суму, яку просить позивач, суд рахує дещо завищеною, оскільки підтверджуючих документів про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно нею не подано, а тому з урахуванням фактичних обставин справи, зокрема, те що відповідач має на утриманні ще одну дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с.21) та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, слід розмір стягуваних аліментів збільшити із твердої грошової суми в розмірі 200 гривень на 1100 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: approved