Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування своїх вимог вказав, що 24 травня 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до нього з проханням про надання йому в борг грошової суми. В цей же день він віддав [PERSON] 500 доларів США. При цьому останній, отримавши від нього вказану грошову суму, власноручно написав розписку про те, що він отримав у нього в борг 500 доларів США та зобовязується повернути йому цей борг в строк до 31 грудня 2012 року. Згідно з вимогами ст. ст. 1046, 1047 ЦК України ними було укладено письмовий договір позики. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України даний договір є укладеним, оскільки його сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач в строк до 31.12.2012 року суму боргу не повернув. На його телефонні дзвінки не відповідає. В березні 2015 року позивач направив [PERSON] рекомендований лист з повідомленням про вручення з проханням повернути йому борг. Однак даний лист разом з повідомленням про вручення з квитанцією поштового відділення з відміткою про повернення у звязку з закінченням терміну зберігання йому було повернуто у відділенні звязку, що свідчить про відмову [PERSON] взагалі отримувати від нього кореспонденцію. У відповідності з отриманою позивачем довідкою з банку щодо курсу гривні до іноземної валюти, згідно з службовим розпорядженням Нацбанку України від 26.08.2015 року станом на 27.08.2015 року офіційний курс 100 доларів США до гривні складає 2142,5702. Сума взятої відповідачем позики складає 500 доларів США, що в перерахунку на гривні складає 10713 грн. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції згідно вимог ст. 625 ч.2 ЦК України: Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період Інфляційне збільшення суми боргу (грн.)Сума боргу з врахуванням індексу інфляції (грн.) 01.01.2013-31.08.201510713,001,7488014,0218727,02 Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 18727,02 грн. Розрахунок процентів згідно вимог ст. 625 ч.2 ЦК України: Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів (грн.) 10713,0001.01.2013-31.08.20159733%856,75 Таким чином, загальна сума процентів складає 856,75 грн. На підставі ст. ст. 526, 610, 612, 625, 638, 1046-1050 ЦК України, позивач прохає стягнути на його користь з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 10713 грн., суму інфляції в розмірі 8014,02 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 856,75 грн., витрати на отримання довідки з відділення банку про наявний курс валют Нацбанку в розмірі 45 грн., а всього 19628,77 грн., та стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Також, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 500 доларів США, що підтверджується розпискою від 24.05.2012 року (а.с.9). Згідно вказаної розписки [PERSON] зобовязався повернути суму позики в строк до 31 грудня 2012 року. Розписка в даному разі є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Грошовою одиницею України є гривня, відповідно до положень ст. 99 Конституції України. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом, що передбачено ч.2 ст. 192 ЦК України. Тобто, відповідно до законодавства України гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, в той час коли обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». За змістом ч.ч.1,2 даного Декрету резиденти і нерезиденти мають право бути власниками валютних цінностей, що знаходяться на території України, користуватися та розпоряджатися ними на власний розсуд, в тому числі, здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Проте, будь-яких обмежень щодо укладення між фізичними особами догорів позики в іноземній валюті зазначеним Декретом не встановлено. За правилами ч.2 ст. 533, ч.2 ст. 524 ЦК України допускається, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно довідки ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Новий" станом на 27.08.2015 року офіційний курс 100 доларів США до гривні складає 2142,5702 згідно службового розпорядження Національного Банку України № 40-03027/60370 від 26.08.2015 року(а.с.11). Сума взятої відповідачем позики складає 500 доларів США, що в перерахунку на гривні складає 10713 грн. В строк до 31.12.2012 року та на даний час сума боргу [PERSON] позивачу не повернута, так як відсутні підтверджуючі документи про повернення цих грошей позивачу. Оскільки позивач за вищевказаною угодою позики просить стягнути кошти у національній валюті України, виходячи з положень, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає задовольнити його вимоги у визначеній ним валюті у заявленому розмірі. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в заявленому позивачем розмірі в сумі 10713 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, за період з 01.01.2013 року по 31.08.2015 року включно, розмір 3% річних від простроченої суми становить 856 грн. 75 коп. (10713 грн. х 3% х 973 днів : 365 днів : 100%), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином вимоги позивача в цій частині позову ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до задоволення в заявленому розмірі. В частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] суми інфляції в розмірі 8014 грн. 02 коп. суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав. Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення ВСУ від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736 вов 10). Тому норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні, з огляду на що вимога позивача щодо стягнення індексу інфляції є такою, що не ґрунтується на законі, і задоволенню не підлягає. Таким чином, дослідивши матеріали справи та взявши до уваги всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики у розмірі 11569,75 грн., в т.ч.: 10713 грн. - сума боргу, 856 грн. 75 коп. - три проценти річних від простроченої суми. В іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., в стягненні суми витрат на отримання довідки з відділення банку про наявний курс валют Нацбанку в розмірі 45 грн. слід відмовити, оскільки вказаний вид витрат не відноситься до судових витрат, передбачених ст. 79 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial