Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До суду з позовом звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке вказало, що з вини відповідача, цивільна-правова відповідальність якого застрахована не була, відбулось ДТП, та на вимогу потерпілої особи (цивільно-правова відповідальність якого була застрахована) позивач відшкодував заподіяну шкоду в порядку ст. 22 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) в сумі 50 000 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь в порядку регресу. Представник позивача звернулась до суду з заявою з проханням розглядати справу у її відсутність та про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся про день, час, місце слухання справи належним чином та своєчасно, надав до суду заперечення проти позову, в яких вказав, що допустимих доказів керування відповідачем транспортним засобом у вигляді належних документів матеріли справи не містять; в зв'язку закінчення трирічної тривалості позовної давності просить застосувати пропуск строку позовної давності; що не залучено до участі в справі особу, якій завдано шкоду; що необхідно перевіряти, чи була застрахована відповідальність осіб, і в разі необхідності залучати страховиків до участі у справі та на час вчинення ДТП; що цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував відповідач, була застрахована; що позивач взагалі не ставить питання та не зазначає про необхідність передачі, зокрема, запасних частин автомобіля, які не можуть використовуватись, особі, відповідальній за шкоду після повного відшкодування збитків. Причини неявки відповідача суду повідомлені не були, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.10.2011р. відповідача визнано винним скоєні ДТП за обставин того, що 12.08.2011р. водій [PERSON], о 13-50 год. керуючи автомобілем марки «ГАЗ» мер [NUMBER], порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України - в м. Одесі. Грушевського. не витримав безпечну дистанцію внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 14). В результаті зазначеного ДТП був ушкоджений автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК Інго-Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВЕ/5683682, строк дії якого тривав з 30.11.2010р. по 29.11.2011р. (а.с. 15). Розмір заподіяних власнику автомобіля [NUMBER], складає 70 818,15 грн. (а.с. 17-27); Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало власнику пошкодженого транспортного засобу 50 000 грн. (а.с. 30, 31). Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. При цьому суд виходить з того, що при регресі страховик вправі задовольнити свою вимогу в повному обсязі, а у порядку суброгації страховик має право вимагати від особи, відповідальної за збитки, відшкодування суми в межах фактичних витрат. Крім того, регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, водночас як положення ст. 993 ЦК України застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Перебіг строку позовної давності при суброгації починається не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку, адже відповідно до ст. 262 ЦК України зміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Зокрема, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування, а правовою підставою її застосування є ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і ст. 27 Закону України «Про страхування»; ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначає право зворотної вимоги (регресу), а право на подання регресного позову передбачено ст. 38 Закону. У зв'язку з викладеним судом не може бути прийнята до уваги заява відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання - ч. 6 ст. 261 ЦК України. Оскільки позивачем сума страхового відшкодування виплачена 13.01.2012р. (а.с. 32), а позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно відбитку штампу на конверті - 09.01.2015р. (а.с. 34) - тобто в межах строку позовної давності, тому судом не можуть бути застосовані строки позовної давності, яка позивачем не пропущена. Не можуть бути прийняті судом посилання [PERSON] про те, що належним відповідачем по цих вимогах є власник транспортного засобу, яким керував відповідач, а також страховик, оскільки за положеннями ч.1 ст. 1161 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; а як вбачається з копії страхового полісу АА № 2327817, який діяв на період вчинення ДТП, була застрахована цивільно-правова відповідальність особи [PERSON], тип договору - 3, що за умовами чинної на той час редакції п. 15.3 ст. 15 Закону визначало страхувальниками лише осіб, вказаних в договорі страхування. Суд критично ставиться до посилань відповідача на недоведеність розміру заподіяної шкоди як таких, що спростовуються матеріалами справи; не можуть прийняті судом вимоги відповідача передати йому майно, що не може використовуватись за призначенням, після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України не є потерпілою особою, а заявляє вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу. Судом не приймаються до уваги інші письмові пояснення відповідача як такі, що не мають правового значення для вирішення спору по суті. В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 500 грн.

Outcome: approved