Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 листопада 2005 року по 21.09.2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], у шлюбі з якою у них [INFO] народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір»ю, але фактично проживав з бабусею у [ADDRESS]. У зв»язку з тим, що відповідачка не дбала про сина, вела аморальний спосіб життя, а бабуся не може замінити дитині батька, доглядати, виховувати за безпечувати дитину, позивач змушений був забрати сина до себе. Н а даний момент син [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання складеного Управлінням служби у справах дітей Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради від 27 червня 2013 року. Позивач вказав, що за час спільного проживання, відповідачка [PERSON] не дбала про збереження сім»ї, зловживала спиртними напоями, влаштовували сварки та всіляко ухилялася від виховання дитини за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство). Проведеною перевіркою було встановлено, що [PERSON], знаходячись в стані алкогольного сп»яніння не забрала дитину з дитячого садочку після чого прийшла до позивача, який забрав дитину до себе. Відповідачка почала стукати по дверях та висловлюватися нецензурною лайкою. Позивач вказав, що відповідачка зловживає наркотичними засобами у зв»язку з чим є хронічною наркоманкою, що підтверджує копією постанови від 19.03.2013 року Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 3/205/523/2013, якою відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.44 КУ пАП (незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах). В постанові зазначено, що відповідачка зберігала при собі психотропну речовину метамфетамін без мети збуту, для власної потреби, що підтверджує вживання нею наркотичних засобів. Крім того, постанова містить інформацію, що підтверджує той факт, що відповідачка не проживає з власною дитиною, що підтверджує ухилення від виконання обов»язків по вихованню дитини. Позивач вказав, що той факт, що відповідачка є хронічною наркоманкою підтверджується тим, що вона перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Вживання з шкідливими наслідками». Згідно з міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) зазначена хвороба викликана залежністю від наркотичних засобів, зокрема амфітаміну. Зазначений факт встановлений вироком Амур-Нижньо-Дніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року у кримінальній справі № 199/6266/13-к. Відповідачка [PERSON] є засудженою за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України (крадіжка). Зазначений факт підтверджується вироком АНД районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року у справі № 199/6266/13-к. Згідно отриманої фінформації Бубушкінським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області відносно відповідачки відкрито кримінальні провадження щодо вчинення крадіжок та продажу наркотичних засобів.. Крім того, зазначив позивач, відповідачка має значну кількість кредитів в різних банках, при цьому заборгованість по отриманих кредитах не сплачує, що підтверджує листом АТ «Банк Ренесанс Капітал». В додаткових обґрунтуваннях до позовної заяви наданих суду 28.08.2013 року позивач вказав, що відповідачка не піклувалася про стан здоров»я їх сина, якого позивач вимушений був забрати до себе у липні 2013 року. З лікарняної картки дитини [PERSON] №0989 стало відомо, що у дитини в липні 2013 року виявлено захворювання: гострий риніт, синусіт та двосторонній хронічний гайморіт Лікуванням сина відповідачка не займалася. З липня по серпень 2013 року було витрачено позивачем майже 700 грн. на ліки та процедури, що позивач підтверджує документально. Позивач вказав, шо згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Позивач вважає, що оскільки прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1210 грн., а мінімальний розмір аліментів має бути не меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, тобто не менше ніж 363 грн. Таким чином для задоволення хоча б мінімальних потреб дитини позивач вважає за доцільне стягунути з відповідачки аліменти на придбання хоча б частини витрат на утримання сина. У зв»язку з цим, позивач вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. До початку слухання справи представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася повторно з невідомої причини, хоча про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Синельниківської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, але надав суду письмову заяву про слухання справи без їх участі, висновок Органу опіки та піклування, акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї [PERSON], довідку Іларіонівської селищної ради додали. Третя особа у справі Управління служби у справах дітей Ленінської районної у м.Дніпропетровськ ради в судове засідання не з»явилися, хоча про дату слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. будь-яких заяв до суду не надали. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства " на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], виданого 18.11.2005 року Леніським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 18 листопада 2005 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] (а.с.8). Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.11.2005 року за актовим записом № 1000- розірвано. (а.с.9). З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] про народження [INFO] м.Дніпропетровськ [PERSON] вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого 02.03.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] (а.с.29). Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 60 годин громадських робіт. З постанови вбачається, що 18.01.2013 року [PERSON] у м.Дніпропетровську на перетені вул..Качалова та пр..Калініна зберігала при собі психотропну речовину метамфетамін у невеликій кількості а саме 0,1042 грн. Свою вину [PERSON] визнала. (а.с.15). Згідно копії постанови від 03.02.2012 року в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст.296 ч.1 КК України у відношенні [PERSON] відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України, [PERSON] притягнути до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Зтексту постанови вбачається, що з заявою до Леніського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся [PERSON], який просив притягнути до відповідальності [PERSON] яка 31.01.2012 року о 18.00 годині знаходячись в стані алкогольного сп»ягніння у під»їзді [ADDRESS] висловлювалася нецензурною лайкою та била по дверях. При опитуванні [PERSON] встановлено, що остання знаходячись у стані алкогольного сп»яніння прийшла 31.01.2012 року о 18.00 год. до дитячого садка за своєю дитиною, але їй повідомили, що сина забрав батько [PERSON] і коли вона пішла до нього до дому, двері їй не відчиняли через що вона почала стукати по них ногами, але нецензурною лайкою вона не висловлювалася. (а.с.20). Згідно копії вироку [PERSON] районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2013 року засуджено [PERSON], [INFO] за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. З тексу вироку вбачається, що [PERSON] перебуваючи у торгівельному залі магазину «Єва» №34 розташованого у м.Дніпропетровськ по вул..Донецьке шосе,9-а 13.05.2013 року близько 19.00 год. вчинила таємне викрадення косметики та жіночих прикрас на суму 667,83 грн. (а.с.59-61). З копії повідомлення АТ «Ренесанс Капітал» вбачається. що [PERSON] має заборгованість на суму 1886,31 грн.за кредитним договором від 05.03.2013 року відповідно до якого їй було надано у кредит 6 999,24 грн. (а.с.21). На а.с.79 матеріалів справи міститься відповідь від 29.10.2013 року за № 1733 на запит суду надана КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Вживання з шкідливими наслідками.. З характеристики наданої 30.10.2013 року комунальним закладом освіти «Навчально-виховного комплексу №36 Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи техніко-економічного профілю-дошкільного навчального закладу» Дніпропетровської обласної ради у відношенні учня 2-го класу [PERSON], вбачається, що останній характеризується позитивно, є дисциплінованим старанним учнем, виконує домашні завдання, активний, уважний. Має добрий загальний розвиток, додатково займається англійською мовою,. Мати дитини з сім»єю не проживає, з дитиною не спілкується, життям сина не цікавиться. За час навчання дитини жодного разу не відвідала школу, не телефонує класному керівникові.Батько дитини відвідує школу, приділяє увагу режиму дня сина, його фізичному та розумовому вихованню. Хлопчик завжди охайний. До школи його привозить батько.(а.с.84). З Акту обстежень житлово-побутових умов проживання від 27.06.2013 року проведеного Службою у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації за заявою позивача [PERSON] за місцем його проживання в [ADDRESS] встановлено, що загальна площа квартири 54 кв.м., житлова 34 кв.м. Санітарний стан задовільний, у квартирі зроблено сучасний ремонт, в наявності меблі, побутова техніка, є централізоване опалення. Для дитини [PERSON], [INFO] є окрема кімната, яка має всі необхідні меблі, комьютер. У квартирі окрім батька дитини [PERSON] проживають та зареєстровані бабуся та прабабуся. Стосунки у сім»ї добрі. (а.с.88). З довідки Іларіонівської селищної ради Синельниківського району від 04.12.2013 року № 686 вбачається, що [PERSON], [INFO] в [ADDRESS] не проживає. (а.с.111). В матеріалах справи міститься Висновок від 13.01.2014 року органу опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньго сина [PERSON] [INFO]. У висновку зазначено, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], 2005 року народження у [ADDRESS]. Заявник працює, характеризується позитивно, займається вихованням сина, створив для нього нормальні умови проживання та навчання про що свідчить акт обстеження складений службою у справах дітей Ленінського району м.Дніпропетровськ. Мати хлопчика зареєстрована у [ADDRESS]. У січні 2013 року у зв»язку зі зверненням [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з сином, Службою у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації було проведено акт обстеження умов проживання [PERSON] -матері хлопчика. За результатами обстеження було встановлено, що за місцем проживання матері дитині створені нормальні умови для виховання та утримання дитини. Санітарно-гігієнічний стан приміщення в нормі. У будинку проживають дідусь та бабуся малолітнього [PERSON]. На момент перевірки умов проживання [PERSON] неофіційно працювала у м.Дніпропетровську на ринку. Згідно характеристики Іларіонівської селищної ради характеризується позитивно, правопорушень не допускала, до адміністративної відповідальності не притугувалася. У телефонному режимі [PERSON] повідомила, що не буде заперечувати бачитися батькові з сином і не буде вчиняти перешкоди у цьому. Оскільки станом на 13.01.2014 року місце знаходження [PERSON] не відоме, поспілкуватися з матір»ю дитини неможливо, з»ясувати усі обставини справи також, служба вважає за неможливе на даному етапі прийняти рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], 2005 року народження. (а.с.110). В судовому засіданні досліджено матеріали цивільної справи № 437/6152/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: Служба у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, рішення від 25.03.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. [PERSON] зобов»язано не чинити перешкоди у спілкуванні і вихованні [PERSON], [INFO] та визначити спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею [PERSON] шляхом відвідування дитиною місця проживання батька у [ADDRESS] або у будь-якому іншому місці з урахуванням інтересів дитини кожну суботу о 18.00 год 15 хв. [PERSON] забирає сина [PERSON] та повертає його о 17.00 год. в неділю, а також у канікулярний період часу [PERSON] забирає сина для оздоровлення та спілкування за місцем свого проживання під час осінніх,зимових та весняних канікул терміном на 5 днів, а під час літніх канікул-терміном один місяць. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] відсутня, місце її проживання чи перебування невідоме. Батьківські обов»язки щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] [PERSON] не виконує. Життям сина не цікавиться. Висновок служби у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації від 13.01.2014 року про неможливость вирішити питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав зроблено зі слів позивача [PERSON], без дослідження доказів які містяться в даній цивільній справі, а лише приймаючи до уваги матеріали цивільної справи яку було розглянуто Синельниківським міськрайонним судом ще у березні 2013 року, тому суд ввважаю зазначений висновок таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати ( батько ) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Відповідачка, як мати дитини [PERSON], [INFO] про матеріальне забезпечення сина не дбає, про утримання сина не піклується, хоча за станом здоров»я та віком є працездатною особою, інших утриманців та стягнень за виконавчими документами не має, даних про джерела існування відповідачки суд немає,тому встановити її матеріальне становище не має можливості. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.. Згідно з ч.1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім.»я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. На підставі ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст. 183 СК України визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, а також відсутність у платника аліментів постійного місця роботи, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних, чоловіка, батьків, а також той факт, що малолітній [PERSON] з липня 2013 року проживає з батьком [PERSON] у [ADDRESS], відвідує школу. Батько створює синові належні умови для проживання та навчання та повністю утримує сина. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи та наявність доказів по ній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON],[INFO] та стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, є обгрунтованими, доведеними, документально підтвердженими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. З огляду на це, суд присуджує з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру - про стягнення аліментів. На підставі викладеного, ст.ст.164,166,179,181,182,183,191,196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved