Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

15.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України - 2593728 грн. моральної шкоди, у зв'язку із смертю чоловіка. В обґрунтування вказує, що [INFO] року під час виконання службових обов'язків, на підприємстві відповідача загинув її чоловік [PERSON], який є також батьком неповнолітньої [PERSON], 2000 р. народження. Смертю чоловіка їй та доньці було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 1 296864 грн. та просить стягнути з відповідача на користь кожної з них. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позові, наполягає на його задоволенні. Представник ПрАТ [PERSON] позов не визнав, надав письмові заперечення згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди. [PERSON], який загинув в наслідок нещасного випадку, в порушення «Вимог по охороні праці, для працівників ПрАТ», піднявся на плиту покриття наземної частини вузла «А», при цьому під його вагою відбулося раптове руйнування плити, тому [PERSON] впав та отримав травми не сумісні з життям. Основною причиною нещасного випадку є невідповідність проектним вимогам бетонної плити покриття вузла «А» через порушення технології її виготовлення заводом-виготовлювачем, а також недотримання самим потерпілим правил безпеки, а саме порушення заборони наступати на плити перекриття, люки, колодязі тощо. Позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не доведено факту заподіяння моральної шкоди відповідачем, тому просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено поясненнями сторін, актами розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом а.с.10-22, що з [PERSON] 24.10.2008 р. при виконанні обов'язків в.о.головного енергетика цеху технічного водопостачання та шламового господарства стався нещасний випадок, наслідками якого стала його смерть, яка настала [INFO] року. Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню ушкодження здоров'я працівників. Відповідно до ст.1168 ч.2 ЦК України - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, від 09.12.2008 року, а.с.16-22, причиною нещасного випадку з [PERSON] став незадовільний технічний стан споруди, який виразився в низькій міцності бетону плит покриття вузла «А», що зруйнувалася, прихованими дефектами плити покриття вузла «А», прихованими дефектами плити покриття вузла «А», зміна проектного покриття вузла «А» в період експлуатації лотка шламопроводу без узгодження проекту змін у встановленому порядку, невиконання начальником відділу технічного нагляду управління комбінату вимог п.п.1.3, 2.1.1 своєї посадової інструкції і п.2.1 Положення «Про відділ технічного нагляду управління комбінату», затвердженого генеральним директором 10.02.2006р., невиконання начальником ЦТВШГ в 1997р. вимог ст.21 ЗУ «Про охорону праці», невиконання в.о.головного енергетика ЦТВШГ вимог п.3.4.10 Загальних вимог з охорони праці для працівників ВАТ «ПівнГЗК», затверджених наказом по комбінату від 04.10.2006р. за №1768. Таким чином встановлена як вина роботодавця в пошкодженні здоров'я чоловіка позивача, право дружини на моральне відшкодування в силу реєстрації шлюбу, а.с.7, так і вина самого працівника в формі грубої необережності. Розглядаючи позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2593728 грн., суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають зменшенню та частковому задоволенню. Позивачу беззаперечно заподіяна моральна шкода у зв'язку із смертю чоловіка, що вимагало та вимагає для позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно ст.1193 ч.2 ЦК України - якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню, або збільшенню шкоди, то в залежності від ступеня вини потерпілого, з урахуванням вини заподіяча шкоди, розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Судом достеменно встановлена груба необережність постраждалого [PERSON], вказана необережність є саме грубою, оскільки сам потерпілий не подбав про безпеку свого життя та не дотримався вимог п.3.4.10 Загальних вимог з охорони праці для працівників ПрАТ, затверджених наказом по комбінату від 04.10.2006р. за № 1768. Ушкодження виникли в більшому ступені від необережних дій самого [PERSON] і ці необережні дії знаходяться в прямому причинному зв'язку з отриманими травмами. [PERSON] піднявся на плиту покриття вузла «А» лотка шламопроводу, не подбавши про власну безпеку та порушивши вимоги з охорони праці, оскільки тільки при дотриманні вимог з охорони праці нещасний випадок міг не відбутися. Таким чином з урахуванням характера і ступеню моральних страждань, грубої необережності потерпілого, розмір шкоди підлягає зменшенню, та суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON]В 30 000 грн. моральної шкоди. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов'язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв'язку зі смертю чоловіка є об'єктом оподаткування доходу платника податку. При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору - судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з ПрАТ на користь держави згідно, ст.81, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.153 КЗпП України, ст.1168 ч.2 ЦК України,

Outcome: partial