Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] \~ звернулася\~\~ до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 26.10.1996 року\~ вона уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі 05.07.2015 року у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та проживає окремо, та донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Позивач зазначає, що фактично її проживання з відповідачем однією сім»єю припинено вже тривалий час, більше п»яти років вони не підтримують подружніх стосунків, втратили порозуміння між собою, шлюб існує лише формально, спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач переконана, що подальша реєстрація шлюбу між нею та відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей, так як шлюб існує тільки формально, подружніх відносин сторони не підтримують відповідач постійно вчиняє сварки, що негативно відображається на її психологічному стані та на психологічному стані молодшої дитини. Відповідач не погоджується розірвати шлюб в порядку ст. 109 СК України. Строк на примирення прошу не надавати. Також зазначає, що заявляє вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної молодшої дитини, так як тільки від бажання відповідача ним нерегулярно надаються якісь кошти на утримання дитини, розмір їх нестабільний. А тому на підставі вищенаведеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 26.10.1996 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 277876, що видане виконкомом\~ Глибоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується\~ копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 059183, виданого 17.12.2002 року виконкомом Глибоцької сільської ради Ужгородського району, а також донька [PERSON], [INFO], що підтверджується\~ копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 379869, виданого повторно 27.02.2017 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Сімейні відносини між сторонами припинені, більше п"яти років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За твердженням позивачки між сторонами втрачено порозуміння, відповідач постійно вчиняє сварки, у зв»язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про, що свідчить зміст її позовної заяви. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON]\~ слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 01 грудня 2017\~ року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON]\~ на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.\~ . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial