Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

ФОП " [PERSON] " \~звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: ПАТ "Страхова компанія "Саламандра" про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 29 525,70 грн., сплачений судовий збір у розмірі 908 грн, покласти на відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 12 485,00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що 09.09.2020 року в м. Одесі по вул. М.Грушевського, 39/1, к.1 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ноnda CR-V», р.н. « [NUMBER] , англійської реєстрації, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марка «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] , який зупинився попереду,чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року, водій [PERSON] порушив п.12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП заподіяно механічні пошкодження обом транспортним засобам. Згідно рахунку-фактури № АД-00001614 від 14.09.2020 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] склала 31\~525,70 грн. За заявою потерпілої особи та виконуючі взяті на себе зобов`язання за Договором добровільного страхування на підставі страхового акту № 2057380-1 від 22.09.2020 року ПрАТ «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування, витрати на ремонт автомобіля у розмірі 31\~525,70 грн. Позивач вказує, що згідно наданої відповіді від представника ПрАТ «СК «Саламандра» у водія автомобіля марки «Ноnda CR-V», р.н. « [NUMBER] , англійської реєстрації - [PERSON] на момент ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, оскільки поліс АО /4974847 котрий відображається в базі МТСБУ був укладений та розпочав свою дію після зазначеної події, а саме 09.09.2020 року о 13-00 год., тоді як ДТП сталася 09.09.2020 року о 08-07 годині. 22.02.2021 року між ПрАТ СК «ВУСО» /первісний кредитор/ та ФОП « [PERSON] » /новий кредитор/ було укладено договір № 22/02/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 9062187-02-00-00 від 29.10.2019 року. З наведених вище підстав позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2021 року, матеріали цивільної справи направлені за підсудністю до Білгород дністровського міськрайонного суду. 13 серпня 2021 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 09 листопада 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. У відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зі згоди представника позивача, про що свідчить клопотання представника позивача, суд ухвалою від 28 грудня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262779 від 09.09.2020 року вбачається, що 09.09.2020 року о 08-07 годині, в м. Одесі по вул. Михайла Грушевського, 39/1, к.1 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ноnda CR-V», р.н. « [NUMBER] , англійської реєстрації, не вибрав безпечної швидкості руху, не отримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] , який зупинився попереду, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 12.10.2020 року по справі № 521/15734/20, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу з централізованої бази даних МТСБУ, Поліс № АО 4974847 у ПрАТ «СК «Саламандра», де був застрахований транспортний засіб «Ноnda CR-V», р.н. « [NUMBER] , англійської реєстрації почав діяти 09.09.2020 року з 13-00 год., в той час як ДТП сталася 09.09.2020 року о 08-07 годині. \~Тому, 23.05.2018\~року водій автомобіля «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] [PERSON] звернувся до страхувальника ПАТ СК «ВУСО» із поясненнями про настання події з наземним транспортним засобом та заявою на виплату від 11.09.2020 року. Згідно Акту /протоколу/ огляду ТЗ, Страхового Акту № 2057380-1 та рахунку-фактури № АД-00001614, складених ПАТ СК «ВУСО» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] складає 31\~525,70 грн. У якості обґрунтування понесення витрат з відшкодування матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] у визначеному розмірі позивачем приєднано до матеріалів справи копія платіжного доручення № 26605 від 22.09.2020 року на суму 31525,70 грн. За договором № 22/02/2021 від 22.02.2021 року, ПАТ «СК «ВУСО»/первісний кредитор/ передав /відступив/ новому кредитору /СПД ФОП « [PERSON] »/ у відповідності до умов договору права вимоги до боржників згідно Реєстру прав вимоги, за формою, що наведена у догадку №1 до цього Договору/в т.ч. до боржника [PERSON] /, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за укладеним договорами страхування та сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, в порядку та строки встановлені цим договором. Надалі, 25.02.2021 року ФОП [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою № 2057380-1 про відшкодування збитків в порядку регресу та із повідомленням про відступлення права вимоги. Нормативне обґрунтування Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цього закону (ст.ст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; ( Підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3045-VI ( 3045-17 ) від 17.02.2011 ) Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання\~ним своїх\~прав іншій\~особі за\~правочином (відступлення\~права вимоги); а згідно зі ст. 514 до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Таким чином, у відповідності до статей ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджено постановою Малиновського районного суду міста Одеса від 12.10.2020 року по справі № 521/15734/20, якою встановлена вина [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності, а також прийнявши до уваги, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність КТЗ, яким керував відповідач не була застрахована при використанні транспортного засобу «Ноnda CR-V», р.н. « [NUMBER] , англійської реєстрації, враховуючи той факт, що ПАТ «СК «ВУСО», правонаступником якого є ФОП [PERSON] було відшкодовано вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Кіа Rіа, р.н. [NUMBER] , суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку шкоду понесену МТСБУ, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлене наступне. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно\~з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~ обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови\~у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказане кореспондується з позицією ВСУ, викладеною у постанові від 23.11.2020 року у справі № \~ 638/7748/18. В даній конкретній цивільній справі, в якості надання доказів несення витрат на правову допомогу позивач надала копію Договору №1 про надання правової /правничої/ допомоги від 10.12.2019 року, Додаткової угоди №2- Акт приймання-передачі правової /правничої/ допомоги до Договору про надання правової /правничої/ допомоги №1 від 10.12.2019 року, платіжного доручення №56 від 19.03.2021 року. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved