Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що 02 липня 2007 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] було підписано кредитний договір № 014/4063/82/33376, за умовами якого банк зобов`язався надати кредит в розмірі 10200 доларів США зі строком погашення 01.07.2017 року та сплатою за користування кредитом 13,5% річних. Однак при підписанні даного договору відповідач не надав їй інформацію про наслідки укладення даної угоди, в тому числі щодо ціни даної угоди, а також приховав інформацію, яка є важливою для прийняття рішення для укладення угоди. При укладенні кредитного договору позивач не була ознайомлена з усіма умовами кредитування, що пропонуються Банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України Про захист прав споживачів. Вона ознайомлена лише з тією інформацією, яка була фактично викладеною безпосередньо в змісті самого договору, який був розроблений відповідачем. Позивач вважає, що всупереч вимогам ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів в кредитному договорі належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору, тощо; графік платежів не містить відомостей ( згідно зі строковістю, зазначеною у договорі щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, вартості сплати всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил; не визначено сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначено її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді : а) реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту, розрахунок якої здійснюється з використанням наведеної в Постанові Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року формули; б) абсолютного значення подорожчання кредиту ( у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів ( проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. Оскільки, вказані обов`язкові відомості не зазначені в кредитному договорі, і докази про те, що ці відомості були офіційно оприлюднені є відсутніми, то відсутні підстави вважати, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім цього, встановлена Банком кредитного договору умова, щодо обов`язку сплати позичальником на користь банку комісії є такою, що суперечить вимогам ч.5 ст.11 ЗУ Про захист прав споживачів, а сума комісії, сплаченої позивачем є незаконно отриманою банком. Позивач вказує на те, що Банком при укладенні договору не було дотримано вимог Законів України Про захист прав споживачів, ЦК України. А тому позивач просить визнати недійсним з моменту укладення кредитного договору № 014/4063/82/33376 від 02 липня 2007 року укладений між ПАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] 11 листопада 2019 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за клопотанням представника позивача до участі у справу було залучено [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. В судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Подав відповідь на відзив. В судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] , позовні вимоги не визнає, також представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовними вимогами відповідач не погоджується, вважає заяву безпідставною,позивач не довів належними та допустимими доказами своїх позовних вимог, а тому просить суд у позові відмовити повністю. В судове засідання також не з`явилася третя особа [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2007 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] був укладений споживчий кредит із забезпеченням № 014/4063/82/33376 відповідно до умов якого позивачу було надано кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 10200 доларів США строком до 01.02.2017 року із сплатою 13,50% річних. (а.с.7-13) Кредит було надано на підставі заяви-анкети позичальника від 19.06.2007 року (а.с.35-42). Також судом встановлено, що 26 січня 2009 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 014/4063/82/33376 від 02.07.2007 року, в якій зазначено про те, що сторони уклали цю Додаткову угоду до кредитного договору про наступне: та внесено наступні зміни до кредитного договору в частині зміни строків повернення кредиту та зміна процентної ставки, даний договір отримано [PERSON] 17.02.2009 року, що підтверджується її підписом (а.с. 44-45). Копією додаткової угоди № 014/4063/82/33376/2 від 03 липня 2007 року до кредитного договору № 014/4063/82/33376 від 02.07.2007 року було погоджено про зміну умов погашення кредиту ( а.с.46-47). Відповідно до положення ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610 ЦК України, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і\~Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України " Про споживче кредитування". За положеннями частини першої статті\~11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті\~18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Статтею 18 Закону України Про захист прав споживачів" передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. 2. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. 3. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. 4. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Положення\~пункту 8 частини третьої\~цієї статті не застосовується до умови договорів про надання споживчого кредиту, відповідно до якої кредитодавець встановлює право розірвати договір в односторонньому порядку за наявності підстав, визначених законодавством, та за умови негайного повідомлення кожної із сторін про розірвання договору. Положення\~пункту 11 частини третьої\~цієї статті не застосовується до договорів, укладених на невизначений строк, за умови встановлення в таких договорах обов`язковості повідомлення заздалегідь споживача про намір змінити умови договору і надання йому у зв`язку з цим права на розірвання договору. Положення\~пункту 13 частини третьої\~цієї статті не застосовується до положень про індексацію ціни, що відповідають законодавству, якщо умови та метод розрахунку ціни чітко і недвозначно визначено у договорі. Положення\~пунктів 8,\~11\~та\~13\~частини третьої цієї статті не застосовуються до: 1) операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем; 2) договорів про купівлю/продаж іноземної валюти, дорожніх чеків або про міжнародні грошові перекази, номіновані в іноземній валюті. 5. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 6. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. 7. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. 8. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. 9. Якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі. Споживач має право на відшкодування збитків, завданих йому виробником (виконавцем, продавцем), у зв`язку з використанням останнім переваг свого становища у виробничій чи торговельній діяльності. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо\~плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, відповідно до\~статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Законом України Про споживче кредитування у статті 9 зазначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до ч.12 ст. 9 Закону України Про споживче кредитування надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом. Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення. За правилами частини першої\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Відповідно до\~статті 217 ЦК України\~недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. У відповідності до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що [PERSON] погодилась на умови отримання кредиту, що підтверджується її підписом у заяві анкеті позичальника (а.с.35-42). Також в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] про внесення змін до кредитного договору № 014/4063/82/33376 від 02.07.2007 р., а саме здійснити пролонгацію кредиту строком до 135 місяців. (а.с. 43).Додатковими угодами до кредитного договору також встановлено, що [PERSON] та ВАТ Райффайзен Банк Аваль домовились про зміни строків повернення кредиту та зміни процентної ставки. (а.с. 44-49). Позивач не надав суду доказів чи звертався до ВАТ Райффайзен Банк Аваль з письмовим повідомленням про приведення укладеного договору у відповідність до ст. 9 Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність,допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved