Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

24 березня 2014 року позивач - [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що на підставі заповіту [PERSON] він успадкував 63/100 часток житлового будинку [ADDRESS], житловою площею 84,9 м2, загальною площею 196,6 м2 зазначеного в плані літерою «А» , без господарських будівель та споруд, які належали померлому. Пояснили позивач та його представник, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який залишив заповіт про те, що належні йому на праві приватної власності 63/100 частини житлового будинку без господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 144 (сто сорок чотири) метри квадратні, що знаходяться в [ADDRESS] заповів - йому [PERSON]. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № Д-15423 від 18 грудня 2004 року. 11.07.2012р. [PERSON] отримав у державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.М. свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за № 1621 (спадкова справа № 213/2011). Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з 63/100 часток житлового дерев'яного - цегляного будинку [ADDRESS], що становить 60/100 частки від господарства, яке знаходиться в [ADDRESS] житловою площею 84, 9 м-2, загальною площею 196,6 м-2, зазначені в плані літерою „А" без господарських будівель та споруд, які належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно., виданого Виконавчим комітетом Коломийської міської ради 10 грудня 2004 року на підставі рішення № 370 від 16 листопада 2004 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Коломийським МБТІ 10 грудня 2004 року, номер запису 2200 в книзі 16, номер витягу 5794253, реєстраційний номер 8962483. Решту майна, що належала на праві приватної власності [PERSON] успадкувала за законом його дочка [PERSON]. 21.08.2012р. в Коломийському МБТІ право власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано (форма власності - приватна спільна часткова - частка -60/100 ).Витяг про державну реєстрацію прав № 723083 В послідуючому відповідно до Рішення № 242 від 18.12. 2013 року Виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області 60/100 частині житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], яка належить [PERSON], був наданий поштовий адрес - [ADDRESS]. 20.01. 2014 року виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, що квартира [ADDRESS], який є об'єктом права спільної часткової власності позивача та відповідача, оскільки володіють різними частками даного будинку, то вони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження спільним майном, що випливає з наступного. У відповідності до ст.,ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, з моменту набуття [PERSON] та відповідачем права спільної сумісної власності на будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном і за жодних правових підстав не мають вчиняти дії, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема у відповідності до ч. 1 ч.2 ст. 367 ЦК України, майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю з ними. Оскільки відповідач вчиняє дії, які порушують право позивача на користування квартирою, а саме лічильники на електроенергію і на газ знаходяться на площі, яка належить відповідачу і у позивача немає можливості роздільно на свій розсуд, користуватись та обліковувати, як електроенергію так і газ, що порушує його право як власника квартири. У випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь - яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ спільного майна і таке право підлягає судовому захисту. Тому ст. 391 ЦК України встановлює гарантію права власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки між позивачем по первісному позову та відповідачем не досягнуто домовленості про поділ будинку [ADDRESS], як права спільної власності, що привело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.4 ст. 372 ЦК України, тому вимушений звернутись до суду за захистом свої порушених прав і просить суд припинити право спільної часткової власності, в будинку [ADDRESS] та належить - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, визнавши за ним право власності на частку 1/1 квартири [ADDRESS]. 15 квітня 2014 року [PERSON] до [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, [PERSON] зазначає про те, що [INFO] помер її батько [PERSON] Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, на житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю № 7127 та планом житлового будинку. Вирішуючи питання про прийняття спадщини, [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до нотаріальної контори з метою належного оформлення спадкових прав. Державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. було відкрито спадкову справу №51515390, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а 11 липня 2012 року [PERSON] було отримано Свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Згідно свідоцтва про спадщину за законом №2293, [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON], а спадщина яка відповідно нею успадкована складається із 37/100 часток житлового деревяно-цегляного будинку [ADDRESS], житловою площею 84,9 м2, загальною площею 196,6 м2, зазначеного в плані літерою «А» та з господарськими будівлями та спорудами: «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - сарай, «І» - відмостка, «№1», «№2» - огорожа, «№3» - криниця, «Д»- вбиральня, що становить 40/100 частки від господарства. [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили фактично провести виділ належної [PERSON] частки у домоволодінні в розмірі 138,2 м2 з врахуванням наявних розмірів житлової площі вказаної у поданому [PERSON] технічному паспорті на квартиру [ADDRESS], розробленого ПП [PERSON] станом на 20.01.2014 року. [PERSON] також зазначено що жодних перепланувань у спірному житловому будинку не проводилось, а тому відповідно загальна площа не могла змінюватись. [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили посилаючись на те, що житлова площа яку [PERSON] просить видіти в натурі перевищує визначений розмір належної йому на праві власності частки в спільному майні згідно заповіту спадкодавця, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. Розгляд справи неодноразово відкладався судом з метою надання сторонам часу для досягнення взаємної згоди щодо поділу будинку, проте оскільки згоди щодо поділу будинку між співвласниками не досягнуто, просили поділити спірний будинок відповідно до часток співвласників та заповіту [PERSON] від 18.12.2004 року і свідоцтва про право на спадщину за законом №2293. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позови задовольнити - первісний частково і зустрічний повністю. Судом встановлено, що право власності на житловий деревяно-цегляний будинок [ADDRESS] зареєстровано по: 37/100 часток житлового деревяно-цегляного будинку з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] згідно свідоцтва про спадщину за законом №2293, виданого держаним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори і зареєстрованого 26.11.2012 р.; 63/100 часток житлового деревяно-цегляного будинку без господарських будівель та споруд за [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №213/2011 виданого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1621. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми суд прийщов до висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм ст.,ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України суд вважає, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Аналогічної думки притримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 03 квітня 2014 року по справі №6-12цс13. Таким чином, оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то суд здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, то суд повинен стягнути з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. У відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Коломийським міжрайонним БТІ від 16 жовтня 2012 р реєстраційний номер 8962483, успадкований [PERSON] та [PERSON] житловий будинок складається із двох поверхів: на першому поверсі згідно експлікації та плану розміщено сходова, Літера «А» поверх І - 1-1, площею 7.8 м2; гараж, Літера «А» поверх І - 1-2, площею 21.0 м2; веранда, Літера «А» поверх І - 8-1, площею 8.2 м2; коридор, Літера «А» поверх І - 1-2, площею 5.0 м2; туалет, Літера «А» поверх І - 1-3, площею 1.1 м2; ванна, Літера «А» поверх І - 1-4, площею 2.9 м2; кухня, Літера «А» поверх І - 1-5, площею 15.1 м2; кімната, Літера «А» поверх І - 1-9, площею 16.4 м2; кімната, Літера «А» поверх І - 1-6, площею 14.8 м2 в зальному площа по першому поверху житлового будинку становить - 92.3 м2. На другому поверсі розміщено сходова, Літера «А» поверх ІІ - 1-3, площею 8.6 м2; коридор, Літера «А» поверх ІІ - 1-4, площею 17.6 м2; веранда, Літера «А» поверх ІІ - 1-6, площею 8.3 м2; кухня, Літера «А» поверх ІІ - 1-8, площею 10.7 м2; кімната, Літера «А» поверх ІІ - 1-9, площею 15.6 м2; кімната, Літера «А» поверх ІІ - 1-19, площею 25.4 м2; кімната , площею 12.7 м2. в загальному площа по другому поверху житлового будинку становить 104.3 м2. Загальна площа житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 196, 6 м2. [PERSON] на обгрунтоування позовних вимог до поданої ним позовної заяви було долучено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], виготовлений ПП [PERSON] 20.01.2014 року. Відповідно до вказаного технічного паспорту та експлікації приміщень до плану, квартира [ADDRESS] яка технічно може бути виділена із спільної часткової власності складається з наступних приміщень: сходова, Літера «А» поверх І - 1-1, площею 7.3 м2; гараж, Літера «А» поверх І - 1-2, площею 20.9 м2; сходова, Літера «А» поверх ІІ - 1-3, площею 9.5 м2; хол, Літера «А» поверх ІІ - 1-4, площею 17.5 м2; веранда, Літера «А» поверх ІІ - 1-6, площею 8.2 м2; санвузол, Літера «А» поверх ІІ - 1-7, площею 6.1 м2; кухня, Літера «А» поверх ІІ - 1-8, площею 14.5 м2; 1-а кімната, Літера «А» поверх ІІ - 1-5, площею 12.1м 2; 2-а кімната, Літера «А» поверх ІІ - 1-9, площею 16.9 м2; 3-я кімната, Літера «А» поверх ІІ - 1-19, площею 25.2 м2. Загальна площа квартири [ADDRESS], згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] виготовленого ПП [PERSON] 20.01.2014 року становить 138.2 м2. Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що фактично загальна площа успадкованого сторонами будинку змінилась та відповідно на даний час становить 201,7 м2. Суд вважає можливим при розгляді позовних вимог сторін про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, прийняти до уваги технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовленого ПП [PERSON] 20.01.2014 року, оскільки запропонований виділ часток з майна являється технічно можливим, забезпечить виділення сторонам частини будинку із самостійним виходом, а також забезпечить максимальну ізоляцію сторін, у яких склались вкрай неприязні відносини стосовно спірного нерухомого майна. Суд не визнає доказом долучений позивачем по первісному позову звіт у стислій формі про оцінку майна як поставлений під сумнів представником відповідача щодо об»єктивності проведення оцінки ТОВ «Станіславська оціночна компанія» і проведенного без участі відповідача. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо стягнення судових витрат. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог позивача, суд вважає необхідним розподілити сплачені позивачами судові витрати у рівних частках, а щодо стягнення витрат за проведення звіту у стислій формі, то суд вважає за необхідне в цій частині відмовити у задоволенні позову. Наведене стверджується: копією заповіту /а.с.5/, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.6/, копіями витягів про державну реєстрацію прав /а.с.7, 26/, копією витягу із рішення Коломийської міської ради № 242 /а.с.8/, копіями технічних паспортів /а.с.9-14, 28-32/, копією свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.27/, копією свідоцтва про поховання /а.с.42/, копією рахунку-фактури № 1351 .с.43/, копіями актів /а.с.44-47/, копією квитанцій /а.с.48/, копіями фотографій /а.с.62-69/, звітом про оцінку майна /а.с.83-93/, довідкою інформаційного агентства "РІО" /а.с.96/. На підставі ст.,ст. 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України,

Outcome: partial