Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових коштів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] , який є неповнолітнім та проживає з нею. Син [PERSON] навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на другому курсі денної форми навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа» на контрактній основі. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по червень 2023 року. Між нею та Івано-Франківським базовим медичним коледжом в особі директора Стасюка В.В. укладено договір № 66, згідно якого коледж зобов`язується надати її неповнолітньому сину [PERSON] освітню послугу з підготовки молодшого спеціаліста за спеціальністю лікувальна справа, а вона як замовник бере на себе зобов`язання оплатити надану виконавцем освітню послугу на умовах та в порядку, передбачені договором. Оплата за навчання складає щорічно 13700 грн. на загальну суму 54800 грн. за весь період навчання. Також згідно умов договору плату за навчання необхідно вносити, як правило посеместрово (вересень і лютий) одноразово по перерахунку через відділення Ощадбанку, окрім першого внеску, що сплачується під час укладання договору перед початком навчання. Згідно квитанції № 0.0.1810908737.1 від 21.08.2020 року нею здійснено оплату за навчання сина в сумі 7000 грн. за період першого семестру 2-го курсу навчання за 2020-2021 навчальний рік. Також в зв"язку з навчанням нею було орендовано квартиру в м.Івано-Франківську для проживання сина під час навчання. Згідно договору оренди житла приватної особи між [PERSON] та [PERSON] оплата за проживання становить 1500,00 грн. щомісячно, в зв"язку з цим нею було сплачено 3000,00 грн. за проживання син. На даний час вона працює, отримує невисоку заробітну плату, будь яких інших доходів немає. На отримані кошти вона сплачувати комунальні послуги, матеріально забезпечує себе і сина, а також оплачує його навчання. При даних обставинах їй одній тяжко забезпечити в повному обсязі оплату за навчання сина. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на додаткові витрати неповнолітнього сина, який навчається не надає, крім присуджених судовим рішенням аліментів. Відповідач [PERSON] є матеріально забезпеченим, працює на заробітках за кордоном і має високі доходи, а тому вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в зв"язку з навчанням. Стислий виклад позиції сторін: Позивач в\~судове засідання\~не з`явилась,\~однак від\~неї поступила\~заява,\~в якій\~просить справу\~розглядати в\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує повністю\~з підстав,\~зазначених в\~позовній заяві\~та заяві\~про збільшення\~позовних вимог.\~Крім того,\~зазначила \~що між нею\~та відповідачем\~не досягнуто\~згоди щодо\~додаткових витрат,\~а тому\~змушена звернутись\~до суду\~з вказаним\~позовом.Просить\~суд постановити\~рішення,\~яким стягнути\~з відповідача\~на її\~користь 1/2\~частину додаткових\~коштів на\~неповнолітнього сина,\~що становить\~5000,00\~грн., а саме 3500,00 грн. сплачених коштів за навчання неповнолітнього сина [PERSON] в Івано-Франківському базовому медичному коледжі за перший семестр другого курсу 2020-2021 навчального року, згідно договору № 66 від 22.07.2019 та 1500,00 грн. сплачених коштів за орендовану квартиру в якій проживає син під час навчання. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать розписки про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 25.09.2020 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.76,81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення суду розірвано 10.09.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 106, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] , навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на другому курсі денної форми навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа» на контрактній основі. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по червень місяць 2023 року, що підтверджується копією довідки Івано-Франківського базового медичного коледжу від 02.09.2019 № 1/2019-2020 (а.с. 8). Згідно договору №66 від 23.07.2019, укладеного між Івано-Франківським базовим медичним коледжем та позивачем [PERSON] вбачається, що оплата за навчання [PERSON] складає щорічно 13700 грн. на загальну суму 54800 грн. за весь період навчання. Плата за навчання вноситься, як правило посеместрово (вересень і лютий) одноразово по перерахунку через відділення Ощадбанку, окрім першого внеску, що сплачується під час укладання договору перед початком навчання (а.с. 9). Згідно копії квитанції №0.0.1810908737.1 від 21.08.2020, [PERSON] здійснено оплату грошових коштів в сумі 7000,00 грн. за навчання в Івано-Франківському базовому медичному коледжі за період перший семестр 2-го курсу навчання за 2020-2021 навчальний рік (а.с. 10). Відповідно до договору оренди житла приватної особи від 10.09.2020року укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Термін оренди складає 6 місяців з 10.09.2020 року по 10.03.2021 рік. Орендна плата за користування житлом та майном становить 1500,00 грн. в місяць плюс комунальні послуги (а.с. 23). Згідно квитанції №2078-6398-3750-0480 від 09.09.2020 [PERSON] сплачено [PERSON] 3000,00 грн. за проживання сина, що підтверджується копією квитанцією (а.с. 24). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно з\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Також колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 8.12.2010 зроблено правовий висновок про те, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. За змістом ст. 185 СК України доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Відповідно до приписів\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, Верховний Суд у справі 6-1489цс17 сформував правовий висновок про те, що Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.\~1\~ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в розмірі 1/2 частини додаткових витрат на утримання сина [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved