Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили витлумачити зміст заповіту посвідченого 10.02.2017 року секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Очередновою О.Й., зареєстрованого в реєстрі за №2 зазначивши про те, що [PERSON] , що народився [INFO] в селі Розалівка, Роздільнянського району Одеської області, постійно проживаючий та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] на випадок смерті заповів: [PERSON] , [INFO] земельну ділянку площею 6,70га, яка належала [PERSON] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №044062, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №60, кадастровий номер 5123986400:01:002:0114, яка розташована на території Яковлівської сільської ради; [PERSON] , [INFO] житловий будинок з господарчими спорудами, який належав [PERSON] відповідно до Свідоцтва на право власності [NUMBER] від 27.03.2007 року і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі мотивували, тим що [INFO] помер [PERSON] . За життя, а саме 10.02.2017 року [PERSON] , склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Очередновою О.Й., який зареєстрований в реєстрі за №2, яким останній заповів [PERSON] - земельну ділянку площею 6,70га, а [PERSON] - житловий будинок з господарчими спорудами. У встановленому порядку позивачі звернулися до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу № 52/2017. Однак при вивченні нотаріусом документів було встановлено, що ними було подано заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , посвідчений 10.02.2017 року Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області за реєстровим номером №2 в якому ІПН померлого зазначено [NUMBER] , в той час коли в інших документах ІПН спадкодавця зазначено 2426914933, тобто були встановлені обставини за яких видати свідоцтво про право на спадщину є неможливим у зв`язку з розбіжностями в документах. Посилаючись на дані обставини, просили задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, та витлумачити заповіт, так як в ньому допущена помилка при складанні тексту заповіту секретарем сільської ради, яка його складала та посвідчувала було допущено описку, а саме секретар замість податкового номера заповідача [PERSON] , ІПН [NUMBER] зазначила податковий номер доньки/спадкоємця [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , тобто не правильно зазначила ідентифікаційний податковий номер спадкодавця. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] , та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити, справу розглядати у їх відсутність. ( а.с.70) Представник відповідача Степанівської ОТГ Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] , та [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення ( а.с.67-68) та надав клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. ( а.с.66) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.03.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №169.(а.с.6). [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] , мав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 25.05.2005 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області та індивідуальний податковий номер [NUMBER] .(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: -земельної ділянки площею 6,70га, кадастровий номер 5123986400:01:002:0114 з цільовим призначенням для ведення товарного виробництва, розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що належала [PERSON] відповідно до Державног акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №044062 від 31.05.2004 року; -житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2007року. За життя, а саме 10.02.2017 року [PERSON] , склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Очередновою О.Й., який зареєстрований в реєстрі за №2, яким заповів: - [PERSON] , [INFO] земельну ділянку площею 6,70га, яка належала [PERSON] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №044062, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №60, кадастровий номер 5123986400:01:002:0114, яка розташована на території Яковлівської сільської ради; - [PERSON] , [INFO] житловий будинок з господарчими спорудами, який належав [PERSON] відповідно до Свідоцтва на право власності [NUMBER] від 27.03.2007 року і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] у встановленому порядку [PERSON] та [PERSON] спадщину за заповітом прийняла шляхом звернення з заявою до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й., на підставі якої заведено спадкову справу №52/2017.(а.с.) Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки [PERSON] та [PERSON] був поданий заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , посвідчений 10.02.2017 року Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області за реєстровим номером №2, в якому ІПН зазначено [NUMBER] , в той час коли в інших документах ІПН спадкодавця зазначено 2426914933. Зазначена обставина стала підставою для відмови нотаріусом в оформленні правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується Листом №164/02-14 від 22.04.2021 року. ( а.с.19) Дані правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Стаття 1268 ЦК України «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.». Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст.213,1256ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, однак не змінюючи при цьому його змісту, який складений зі слів та сполучень слів, які утворюють його текст. Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту, як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт, оскільки суд не може брати на себе права власника щодо розпорядження його майном на випадок смерті, тобто тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті, а тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, адже це може спотворити волю заповідача. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; інших обставин, що мають істотне значення. Тому тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей. З огляду спадкової справи № 52/2017 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що позивачі з заявами про прийняття спадщини звернулися своєчасно. Окрім них з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса більш ніхто не звертався. ( а.с.28-65). При складанні заповіту померлий вважав, що його остання воля є зрозуміла і бажав аби після його смерті право власності на належні йому земельну ділянку та житловий будинок перейшли позивачам. З оглянутою судом картки фізичної особи - платника податків Роздільнянської міжрайонної ДПІ вбачається, що [PERSON] було присвоєне ІПН [NUMBER] . Суд вважає, що при складанні тексту заповіту секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Очередновою О.Й., було допущено описку, а саме секретар замість податкового номера заповідача [PERSON] , ІПН [NUMBER] зазначила податковий номер доньки/спадкоємця [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , тобто не правильно зазначила ідентифікаційний податковий номер спадкодавця У нотаріальному порядку позивачі не можуть успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим звернулися до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та прийняття рішення про тлумачення змісту заповіту посвідченого 10.02.2017 року секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Очередновою О.Й., зареєстрованого в реєстрі за №2 зазначивши про те, що [PERSON] , що народився [INFO] в селі Розалівка, Роздільнянського району Одеської області, постійно проживаючий та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] на випадок смерті заповів: [PERSON] , [INFO] земельну ділянку площею 6,70га, яка належала [PERSON] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №044062, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №60, кадастровий номер 5123986400:01:002:0114, яка розташована на території Яковлівської сільської ради; [PERSON] , [INFO] житловий будинок з господарчими спорудами, який належав [PERSON] відповідно до Свідоцтва на право власності [NUMBER] від 27.03.2007 року і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тлумачення заповіту в такий спосіб не змінює його суті та змісту, а також не змінює коло спадкоємців і не викликає в суду будь-яких сумнівів та протиріч стосовно наявності саме у позивачів права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судовий збір сплачено позивачем в повному обсязі при зверненні до суду.

Outcome: approved