Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 28629,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 лютого 2013 року з відповідачкою було укладено договір № б/н. В той же день відповідачка отримала кредит у розмірі 22995,31 грн. на строк 36 місяців, з кінцевим терміном повернення 29 лютого 2016 року включно, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони визначили наступний порядок погашення заборгованості: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідачка зобов'язалась сплачувати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 834,27 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку складає між нею та банком кредитний договір. Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 02 січня 2014 року в неї виникла заборгованість на загальну суму 28629,00 грн., з яких 22995,31 грн. заборгованість за кредитом; 3794,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1339,48 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду. Відповідачка, яка про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, також в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про те, що позов визнає тільки в частині повернення коштів по тілу кредиту. Зазначила, що попередньо отримала кредит в 5000 грн., з яких більше 2000 грн. повернула. Банк нарахував і намагається стягнути з неї більше 22000 грн., які вона не спроможна сплатити. Просить не стягувати з неї проценти і в цій частині позовних вимог відмовити. Крім того просила справу розглянути без неї. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України ). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 07 лютого 2013 року з метою створення сприятливих умов для виконання зобов'язань відповідачки по кредитному договору № SAMDN40OTC000058174 від 23 червня 2007 року (кредитна заборгованість 912,81 грн.) та по кредитному договору № SAMDN50000019121340 від 05 січня 2008 року (кредитна заборгованість 23657,50 грн.) між публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. В п. 2.1 Генеральної угоди сторони встановили, що банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі в сумі 22995,31 грн. на споживчі цілі на строк 36 місяці (з 07 лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року включно) у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку кредитка «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання позичальника про повернення кредиту, сплату відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в строки, зазначені в заяві, умовах та правилах. Погашення заборгованості здійснюється наступним чином: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 834,27 грн. для погашення кредитної заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших видатків у відповідності до Умов та правил. Одночасно 07 лютого 2013 року відповідачка підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Своїм підписом у вказаній заяві відповідачка висловила свою згоду, що ця заява разом з запропонованою банком Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, складають між нею та банком кредитний договір. Дана заява містить реквізити публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, а також підпис та печатку службової особи цього банку щодо перевірки повноти оформлення документів. В день укладення кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 22995,31 грн. Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.32 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь - якому із грошових зобов'язань, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним карткам, відкритим в валюті USD) + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно письмової заяви від 06 лютого 2014 року відповідачка позов визнала частково, згідна сплатити тіло кредиту. Зазначила, що отримала кредит в сумі 5000 грн., внесла більше 2000 грн. Банк нарахував і намагається стягнути з неї більше 22000 грн., проте вона неспроможна сплатити таку суму. Тому просить не стягувати з неї проценти і в цій частині відмовити в позові. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодних доказів на заперечення правомірності укладених кредитних договорів, в тому числі щодо визначеного розміру процентів за користування кредитом, не оспорювала кредитні договори; на спростувала пред'явлений позивачем розрахунок кредитної заборгованості. У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про те, що відповідачка належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 02 січня 2014 року в неї виникла заборгованість на загальну суму 28629,00 грн., з яких 22995,31 грн. заборгованість за кредитом; 3794,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1339,48 грн. штраф (процентна складова). Стосовно заявленого представником позивача розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 28629,00 грн. Факт заборгованості відповідачки по кредиту та її розмір підтверджується: анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт; Умовами і правилами надання банківських послуг; розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачкою належними та допустимими доказами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За обставинами справи, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування кредитом, а також штрафи за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved