Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що даний будинок побудований спадкодавцем. Станом на 15 квітня 1991 року будинок відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживала [PERSON]. Будинок не зареєстрований, правовстановлюючі документи на нього відсутні, що унеможливлює позивачу оформлення прийнятої спадщини після своєї матері [PERSON] в нотаріальному порядку. Відповідно до заяви від 19 липня 2018 року представник позивача адвокат Салій О.О. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 27 червня 2018 року Крутівський сільський голова Македон В.В. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Довідками Крутівської сільської ради №№ 69,72 від 08 лютого 2018 року підтверджується, що у будинку [ADDRESS], який мав статус робітничого двору, станом на 15 квітня 1991 року проживала і була зареєстрована [PERSON], яка була забудовником даного будинку. Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року N 697-XII майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на даний будинок. Докази на підтвердження інших членів робітничого двору відсутні. Даний будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05 березня 2018 року №150 не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на садибний житловий будинок від 15 лютого 2018 року засвідчує його прийняття до експлуатації. [PERSON] померла [INFO] в с.Пам»ятне Борзнянського району Чернігівської області, реєстрація смерті проведена Крутівською сільською радою, позивач [PERSON]. є дитиною спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем за її заповітом від 05 серпня 1989 року, спадщину прийняла шляхом подачі нотаріусу заяви про її прийняття, що підтверджується матеріалами спадкової справи після [PERSON]. Згідно довідки відповідача №70 від 08 лютого 2018 року [PERSON] станом на час свої смерті проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS]. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 27 березня 2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Із врахуванням викладеного вищезазначений будинок входить до складу спадщини [PERSON], цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на даний житловий будинок в судовому порядку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved