Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Заяву мотивує тим, що в с.Грушка Благовіщенського району проживали батьки її чоловіка - [PERSON] та [PERSON]. 12.12.1992 року помер [PERSON], після його смерті спадщину успадкувала його дружина [PERSON] але свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки померла 08.01.2005 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями по заповіту є її син [PERSON] та невістка [PERSON]. Маючи намір подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, при огляді документів заявник [PERSON] виявила, що в неї відсутнє свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] за 1939 рік. При зверненні заявницею до Благовіщенського відділу ДРАЦС з заявою про видачу копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось, що архівні документи за 1939 рік не збереглись, а тому заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою. Заявник, представник заявника в судове засідання не з"явились, надіслали до суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутність, заявлену вимогу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Заінтересована особа: представник Грушківської сільської ради Благовіщенського району в судове засідання не з"явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу слухати без представника сільської ради, не заперечує проти задоволення заяви. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність заявника та представника заінтересованої особи. Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 5 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер 12 грудня 1992 року, про що було видано свідоцтво про смерть серія 11-ОЛ № 381424 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.01.2005 року, про що було видано свідоцтво про смерть серії І0ОЛ № 010334 ( а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, дані особи вели спільне господарство. Ці обставини підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Благовіщенського району №1011 від 25.09.2017 року (а.с.11). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю як чоловік та жінка, вели спільне господарство ( а.с. 12-13). Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] але не може скористатись даним правом, оскільки в неї відсутнє свідоцтво про одруження спадкодавця [PERSON] ( а.с. 6). Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення їхньої сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно дост.74 СК Україниякщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, при застосуванніст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Наданими до суду документами, показами свідків підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Жоден із них не перебував у іншому зареєстрованому шлюбі. Оскільки встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім"єю як чоловіка та дружини породжує для [PERSON] правові наслідки, а встановити цей факт інакше не можливо та беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, пояснення свідків, виходячи з положень діючого законодавства, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved