Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] , звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що він протягом тривалого часупрацював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 05.06.2012 року йому первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням,а саме: 30% по радикулопатії, 15% по сидеросилікозу та встановлено третю групу інвалідності,з наступним переоглядом01.06.2013 року. При черговому повторному переогляді 05.06.2014 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме: 30% по радикулопатії,\~10%\~по сидеросилікозу\~та встановлено\~третю групу\~інвалідності з наступним переоглядом 01.05.2016 року. При черговому повторному переогляді 24.05.2016 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме:\~30%\~по радикулопатії,\~10%\~по сидеросилікозу\~ та\~встановлено третю\~групу інвалідності з наступним переоглядом 01.05.2018 року. При черговому повторному переогляді 29.05.2018 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме: 25%\~по радикулопатії, 15%\~по сидеросилікозу,\~ безстроково.Інвалідність не встановлено. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в наслідок професійного захворювання позивач відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний кашель з виділенням слизового харкотиння, важкість у грудній клітці, приступи задухи, головний біль, запаморочення при перепадах артеріального тиску, стійкий біль та обмеження рухів у шийному та попереково-крижовому відділах хребта, плечових, ліктьових та колінних суглобах, загальна слабкість.У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої оцінює в 187 785 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою від 14 серпня 2019 року судом відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін за наявними у справі доказами. 12 вересня 2019 року судом отримано клопотання відповідача про розгляд справи\~у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та про зобов`язання позивача або його представника надати для огляду в судове засідання паспорт позивача, виписні епікризи, а також визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою, яке за результатами розгляду ухвалою суду від 10.10.2019 року залишено без задоволення. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що позивач, зазначаючи про свою роботу на підприємстві відповідача протягом 13 років та 8 місяців, приховує факт роботи протягом 4 років 7 місяців в шкідливих та небезпечних умовах правці і на інших підприємствах, що підтверджується записом в трудовій книжці, тому ПАТ «Кривбасзалізрудком» не може відповідати за шкоду, яка могла бути заподіяна іншими підприємствами. Крім того, член комісії по розслідуванню хронічного професійного захворювання заступник директора шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» з охорони праці [PERSON] відмовився підписувати акт розслідування хронічного професійного захворювання №15 від 06.04.2012 року мотивуючи свою відмову тим, що адміністрація шахти\~Октябрська вживає\~всіх необхідних\~заходів,\~спрямованих на підвищення ефективного провітрювання підземних гірничих виробок, згідно проектів та застосування засобів знепилення на робочих місцях підземних прохідників, а також максимально виходячи із технічних та технологічних можливостей організовує застосування засобів малої механізації на робочих місцях підземних прохідників. Також, заступник директора шахти Октябрська звертає увагу, що оскільки стаж [PERSON] в умовах впливу шкідливих факторів на ш. Октябрська складає 13 років 8 місяців, загальний його стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 18 років 3 місяці, то можна вважати, що виникнення професійного захворювання спричинили не лише умови на ш. Октябрська, а й інші підприємства. Також, зауважив, що під час працевлаштування [PERSON] був ознайомлений з умовами праці, наявністю на робочому місці шкідливих та небезпечних виробничих факторів, які ще не усунуті, та з можливими наслідками їх впливу на стан здоров`я. У зв`язку зі шкідливими та небезпечними умовами праці [PERSON] протягом усієї трудової діяльності на шахті отримував передбачені законодавством відповідні пільги та компенсації. За роки праці у шкідливих умовах позивач з метою отримання більшої заробітної плати, більш тривалої відпустки відносно інших професій та виходу на\~пенсію на\~пільгових умовах\~з власної\~волівиконував важку\~роботу, що і призвело до значної втрати його здоров`я. Вищенаведене свідчить про те, що саме [PERSON] свідомо порушував законодавство у сфері охорони праці, що виразилося у недбайливому ставленні позивача до свого здоров`я, та як наслідок і спричинило виникнення у неї професійного захворювання.Крім того, зазначили, що наявність у позивача моральних страждань не підтверджені належними доказами. Вважають суму завищеною, такою що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої він стверджує. Сума не відповідає вимогам розумності та справедливості. Тобто, позовні вимоги, щодо відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я у розмірі 187\~785 грн. не підлягають задоволенню. Суд, відповідно до ч. 5ст. 279\~ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності доч. 2\~ст. 247 ЦПК Українифіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 15.06.1998 року по 06.04.2012 року працював на підприємстві відповідача, а самепідземним прохідником на шахті «Більшовик» ШУ «Октябрське» ВО «Кривбасруда» та на шахті «Октябрська`ДП, ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником яких є ПАТ «Кривбасзалізрудком», звільнений 27.06.2012 року згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи(копія трудової книжки (а.с.31-34). Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 13.03.2012 р., позивачу встановлено професійне захворювання за діагнозом:Радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1 з вираженими статико-динамічними порушенням стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФС 2 ступеня), остеоартроз в поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ 1-2 ступеня) і колінних (ПФ 2 ступеня суглобів. Сидеросилікоз першої стадії (s\\р, 1\\2, рі), ускладнений хронічним обструктивні; захворюванням легень першої стадії. Легенева недостатність першого ступеню. Висновком МСЕК від 05.06.2012 року йому первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме: 30% по радикулопатії, 15% по сидеросилікозу та\~встановлено третю групу\~інвалідності,\~з наступним\~переоглядом 01.06.2013\~року.\~При черговому\~повторному переогляді\~05.06.2014\~року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме: 30% по радикулопатії, 10% по сидеросилікозу \~та встановлено\~третю групу\~інвалідності з наступним переоглядом 01.05.2016 року. При черговому повторному переогляді 24.05.2016 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме: 30% по радикулопатії, 10% по сидеросилікозу та встановлено третю групу інвалідності з наступним переоглядом 01.05.2018 року. При черговому повторному переогляді 29.05.2018 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а саме:\~25%\~по радикулопатії,\~15%\~по сидеросилікозу,\~ безстроково. Інвалідність не встановлено.( а.с.5-12). Актом розслідування професійного захворювання №15 від 06.04.2012 року проведеного на ПАТ «Кривбасзалізрудком», встановлено причини виникнення професійного захворювання [PERSON] а саме: робота протягом 13 років 8місяців в умовах фізичного перевантаження та запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував ГДК: рівень фізичного перевантаження:маса підіймання та переміщення вантажів, чергуючи з іншими роботами, - від 35 кг до 50 при допустимих до 30 кг; робоча поза незручна з нахилом тулубу до 30°/більше 30° - 28,5-71,2/0 % тривалості зміни при допустимому до 25,0/0 %; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками - 150000 кг [NUMBER] с при допустимому до 70000кг*с. Важкість праці відноситься до III класу 2-го ступеня шкідливості. Запиленість повітря робочої зони: пил з вмістом вільного кремнію діоксину кристалічного від 10 до 70% з концентрацією від 6,8 мг/м3 до 12,3 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3. Відповідно до п.19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання, професійне захворювання отримано позивачем внаслідок порушення вимог законодавства\~про охорону\~праці з\~боку Керівництва\~шахти автотранспортного\~цеху №1\~Глеєватського руднику\~ВАТ «ЦГЗК»,\~шахти «Більшовик»\~ШУ «Октябрське»\~ВО «Кривбасруда»\~та шахи\~«Октябрська» ДП,\~ВАТ та\~ПАТ «Кривбасзалізрудком,\~яке порушило\~вимоги ст.13\~Закону України\~«Про охорону\~праці» щодо\~забезпечення здорові\~та безпечних\~умов праці,\~ст..\~153\~КЗпП України\~та особисто\~ФюнгВ,ячеславГаррійович - заступник головного інженера шахти «Октябрська ПАТ «Кривбасзалізрудком» з виробництва, який порушив вимоги п.2.17, п.2.30 «Должностной инструкции замести теля главного инженера по производству», параграф 694 «Единых правил безопасности при разработкерудных, нерудных и россыпных месторождений подземным способом». Член комісії по розслідуванню хронічного професійного захворювання заступник директора шахти «Октябрська» з охорони праці ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] виявив незгоду зі змістом п. 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання №15 від 06.04.2012 року мотивуючи свою відмову тим, що оскільки адміністрація\~шахти Октябрська\~вживає всіх\~необхідних заходів,\~спрямованих на підвищення ефективного провітрювання підземних гірничих виробок, згідно проектів та застосування засобів знепилення на робочих місцях підземних прохідників, а також максимально виходячи із технічних та технологічних можливостей організовує застосування засобів малої механізації на робочих місцях підземних прохідників. Також, заступник директора шахти Октябрська звертає увагу, що оскільки стаж [PERSON] в умовах впливу шкідливих факторів на ш. Октябрська складає 13 років 8 місяців, загальний його стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 18 років 3 місяці, то можна вважати, що виникнення професійного захворювання спричинили не лише умови на ш. Октябрська, а й інші підприємства. Також, зауважив, що під час працевлаштування [PERSON] був ознайомлений з умовами праці, наявністю на робочому місці шкідливих та небезпечних виробничих факторів, які ще не усунуті, та з можливими наслідками їх впливу на стан здоров`я. У зв`язку зі шкідливими та небезпечними умовами праці [PERSON] протягом усієї трудової діяльності на шахті отримував передбачені законодавством відповідні пільги та компенсації (а.с.17). Статтею 3\~Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті43, частина 1 статті 46 Конституції Українипередбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідност. 173 КЗпП Українишкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч. 2ст. 153 КЗпП Українизабезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Виходячи з наведених вимог закону, позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, крім того позивач міг отримати профзахворювання також і працюючи на інших підприємствах, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини, а професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Посилання представника відповідача на відмову представників працедавця від підписання Акту про розслідування хронічного професійного захворювання як на підставу для відмову в позові суд вважає такими, що не грунтуються на законі, оскільки відмова від підпису представника працедавця не спростовує змісту самого Акту розслідування хронічного професійного захворювання, яким встановлено причини його виникнення та осіб, що допустили порушення законодавства про охорону праці. Стаття 13 Закону України «Про охорону праці»передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Частиною третьою статті 23\~ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності зі ст.ст.23,1167\~ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві абовнаслідок профзахворюванняполягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку зушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійних захворювань та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 40 %, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, він змушений постійно проходити лікування, які не дають покращення в стані здоров`я. Крім того, відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний кашель з виділенням слизового харкотиння, важкість у грудній клітці, приступи задухи, головний біль, запаморочення при перепадах артеріального тиску, стійкий біль та обмеження рухів у шийному та попереково-крижовому відділах хребта, плечових, ліктьових та колінних суглобах, загальна слабкість. Визначаючи розмірвідшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповіднодо п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах провідшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавпозивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та зурахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, стаж роботи позивача, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 60 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди саме в розмір 187 785 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Відповідно дост. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн. За правилами\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на оплату послуг адвоката, крім того позовна заява не містить вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу із зазначенням розміру таких витрат, тому суд не вирішує питання про відшкодування таких витрат виходячи з принципів змагальності та диспозитивності судового процесу.

Outcome: partial