Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка , обгрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 03.04.2017 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину, оскільки офіційно працює за кордоном та отримує заробітну плату у розмірі 2000 злотих, що за офіційним курсом НБУ складає 14000 грн. На даний час син знаходиться на її утриманні, інших утриманців відповідач немає, тому просить позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперчує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 03.04.2017 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується копією рішення Кам"янець-Подільського міськрайонного суду від 03.04.2017 року, приєднаною до матеріалів справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2007 року. Після розірвання шлюбу сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітнього сина. Позивачка потребує допомоги на утримання сина. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27.02.1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, аналізуючи наведені докази, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати позивачці аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо офіційного працевлаштування та отримання відповідачем заробітної плати за кордоном . Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,184,191 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а позов -задоволенню частково.

Outcome: partial