Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] по його материнській лінії, що підтверджується відповідними доказами. Батьками неповнолітнього [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьки дитини не перебували у шлюбі між собою, однак проживали однією родиною без реєстрації шлюбу до 2008 року. У 2008 році відповідач припинив сімейні стосунки з [PERSON] . Починаючи з січня 2016 року [PERSON] разом із сином [PERSON] , проживали в належній їй на праві власності квартирі. [INFO] [PERSON] померла, протягом останніх п`яти місяців до дня смерті, в силу перебування в тяжкому фізичному стані пов`язаного з протіканням хвороби не могла дбати про свого сина, а його батько не проявляв ніякого інтересу до дитини, з того часу, як залишив сім`ю. У листопаді 2017 року її онук фактично залишився без батьківського піклування, у зв`язку з чим позивач залишила свій будинок та переїхали щоб опікуватися онуком. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до відповідача з повідомленням про те, що він є єдиним законним представником свого сина - [PERSON] в зв`язку зі смертю матері дитини. Однак відповідач добровільно самоусунувся від виконання будь - яких батьківських обов`язків і з власної ініціативи без будь - якого примусу відмовився від опіки над сином, та в присутності двох свідків склав розписку про те, що довіряє позивачу свого сина [PERSON] і зобов`язується надавати матеріальну допомогу на забезпечення дитини. З того часу, протягом трьох років, онук позивача знаходиться під її опікую, проживає разом з нею, перебуває на її вихованні та на утриманні, з моменту залишення дитини у позивача відповідач не спілкується з сином, не цікавиться його здоров`ям, взагалі не бере участі у його вихованні, не виявляє до нього ніякого інтересу та не надає будь - якої матеріальної допомоги. В зв`язку з чим, виключно в інтересах свого онука позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала заяву зареєстровану судом 08.06.2021 року за вх. № 5266/21 про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Представник третьої особи Служба у справах дітей Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, разом з тим, на адресу суду надійшло пояснення зареєстроване судом 22.06.2021 року за вх. №5687 за підписом представника за довіреністю В.М. Кучерявої, в якому остання висловила позицію про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , та про розгляд справи без участі третьої особи служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області за наявними матеріалами справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками [PERSON] [INFO] , зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] » що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого повторно Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції від 17.01.2007 року (а.с.7). Матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого повторно Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції від 18.01.2007 року(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації змін імені 29.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №102 виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції від 09.11.2006 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 20.02.2018 року складено відповідний актовий запис №486 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 20.02.2018 року (а.с.13). Відповідно до розписки, яка складена 20.03.2018 року [PERSON] , що він як батько [PERSON] , не заперечує, щоб він проживав у м. Шпола та довіряє [PERSON] свого сина (а.с.14). Згідно підтвердження виданого головою вуличного комітету/ депутата міської ради [PERSON] про те що її внук [PERSON] , 2006 року народження, дійсно з 11.04.2018 року навчається в Шполянській загальноосвітній школі I-III ступенів, школи №5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області та бабуся самостійно займається вихованням внука (а.с.15). Відповідно до характеристики на дитину та сім`ю в якій проживає неповнолітній [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] разом зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , починаючи з 11.04.2018 року постійно проживає в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . За весь час проживання позивач та її онук зарекомендували себе з лише з позитивної сторони, як добра родина, де бабуся піклується про фізичне та розумове виховання неповнолітньої дитини, стосунки між ними завжди дружні та добрі, які ґрунтуються на взаємній повазі між собою. Одночасно родина підтримує добрі стосунки у спілкуванні із сусідами. [PERSON] постійно приймає участь у громадських справах та необхідних роботах з благоустрою, які проводяться на території вулиці. У конфліктних ситуаціях з сусідами та іншими жителями вулиці ані вона а ні її онук, не помічені, а навпаки є дружелюбними і по можливості завжди приходять на допомогу сусідам та іншим людям, що її потребують. Дитина [PERSON] завжди має доглянутий та охайний вигляд, спокійний та привітний у контакті із своєю бабусею, сусідами та іншими жителями вулиці. [PERSON] починаючи з квітня 2018 року самостійно виховує неповнолітнього [PERSON] , при цьому багато приділяє уваги щодо забезпечення інтересів дитини, прививає онуку такі людські цінності, як повага до людей, доброта, підтримка, співчуття, бережне ставлення до навколишнього середовища. Водночас [PERSON] завжди бере участь у допомозі бабусі по домогосподарству у дрібних побутових справах (а.с.16). Відповідно до довідки, виданої відділом освіти, у справах сім`ї, молоді та спорту, культури і туризму Шполянської ОТГ Шполянської ЗОШ I-III ступенів №5 Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 17.03.2021 року за вх.№116, [PERSON] , не бере участі у вихованні дитини: за час навчання сина не відвідував навчального закладу та батьківські збори, не спілкується з учителями, не цікавиться шкільним життям свого сина [PERSON] учня 9 класу (а.с. 17). Згідно довідки, виданої відділом освіти, у справах сім]ї, молоді та спорту, культури і туризму Шполянської ОТГ Шполянської ЗОШ I-III ступенів №5 Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 17.03.2021 року за вх.№117, [PERSON] , 2006 року народження, дійсно з 11.04.2018 року навчається в Шполянській загальноосвітній школі I-III ступенів №5 Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області. Бабуся самостійно займається вихованням онука [PERSON] (а.с.18). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області за №280 від 12.05.2021 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.45). Крім того, згідно висновку за підписом керуючої справами виконавчого комітету Т. Герус, який є додатком до рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області за №280 від 12.05.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, вивчено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.46). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, само ухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавився та не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком сина, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, місце проживання не змінювала, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „ Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, хоча мав реальну можливість для цього, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, вони включають в себе також і батьківську (материнську) турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах неповнолітньої дитини - онука [PERSON] , [INFO] , та відповідно є такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітнього онука [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved