Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0117 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 32224100300:01:017:0001. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким він заповів все своє майно донці [PERSON] [INFO] . Вказала, що незалежно від змісту вказаного вище заповіту, право на спадкування після смерті [PERSON] , право на обов`язкову частку у спадщини має: малолітній син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] якого визнано за рішенням суду недієздатним з шестимісячного віку. 26.01.2018 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі заяви про прийняття спадщини, яка надійшла від імені матері малолітньої [PERSON] - [PERSON] була заведена спадкова справа № 24/2018 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Також вказала, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.. № 388/02-31 від 12.02.2019 року державним нотаріусом Києво-Святошинсьої районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. [PERSON] , 1995 р.н. у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що спадщину, що залишилась після померлого [PERSON] , в установлений законом строк [PERSON] 1995 р.н. не прийняв, оскільки недієздатним його визнано після закінчення шестимісячного строку. Просила суд визначити [PERSON] , [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] строком у два місяці з дня набрання рішення законної сили. 29.10.2020 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого відповідача вказала, що [PERSON] не оформила опіку над сином вчасно, тому у позивачки не має підстави просити суд визначити додатковий строк для подання заяви про спадкування, як опікуна недієздатного. У позивача відсутні будь-які поважні причини для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи за №1009 від 29.12.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року, який проведений, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Пінкевич Н.С. у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, в провадження судді Фінагеєвої І.О. надійшов вищевказаний цивільний позов. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2021 року (суддя Фінагеєва І.О.) прийнято до провадження справу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. У судовому засідання відповідач проти позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Києво-Святошинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Як вбачається з копії заповіту від 08.12.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-3656 [PERSON] , [INFO] заповів [PERSON] , [INFO] все його майно, що буде належите йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року по справі № 357/1933/18, визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним з шестимісячного віку. Встановлено опіку над недієздатним [PERSON] та призначено [PERSON] , [INFO] опікуном недієздатного [PERSON] . [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності з дитинства, діагноз - розумова відсталість помірного ступеня резидуально органічного ґенезу (F71). Як вбачається з рішення суду з 29.06.2008 року [PERSON] , [INFO] зарахований до списочного складу підопічних дитячого будинку-інтернат на повне утримання. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. від 12.02.2019 року № 388/02-31 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/250 часток житлового будинку [ADDRESS] , належної померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої за законом на Ѕ частку був її син [PERSON] , котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку земельної ділянки площею 0,0117 га з кадастровим номер 32224100300:01:017:0001, розташованої за адресою: [ADDRESS] наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), належної померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої за законом на Ѕ частку був її син [PERSON] , котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року по справі № 357/1933/18, клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року - задоволено. Продовжено строк дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року в частині визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили. За нормами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст..ст. 1258, 1261 Цивільного кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами ст. 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Отже за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску троку для прийняття спадщин є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо є у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Як достеменно встановлено судом, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , син [PERSON] , який є спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині, був інвалідом ІІ групи з дитинства, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року по справі № 357/1933/18, [PERSON] , [INFO] був визнаний недієздатним з шестимісячного віку , а відтак останній був позбавлений можливості самостійно звернутись у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, так як строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, оскільки останній визнаний недієздатним з шестимісячного віку та в силу своєї інвалідності та стану здоров`я не міг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкування після смерті батька за законом як спадкоємець за законом на обов`язкову частку у спадщині, оскільки пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини відбувся позивачем з поважних та не залежних від позивача причин.

Outcome: approved