Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

у січні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, які в ході судового розгляду уточнив. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.04.2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики на суму 2 000 доларів США, які відповідачка зобов"язалася повернути 02.07.2013 року, а у разі неповернення у строк зобов"язалася сплатити щомісячно 5 % за користування грошима, на підтвердження чого відповідачкою було написано розписку. Однак, до теперішнього часу відповідачка грошові кошти не повернула, уникає зустрічей з позивачем. Зазначає, що боржник повинен сплатити суму богу в строк та в порядку, встановленому договором. Позивач також посилається на ч. 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до умов якої, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором. Крім того, ст. 625 ЦК України передбачає виконання грошового зобовязання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. В звязку з невиконанням відповідачкою своїх зобов"язань за договором позики позивач звернувся до суду. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за розпискою, відповідно до перерахунку за курсом іноземної валюти за 1 долар США - 11,8784 грн. Так, сума основного боргу складає - 23756,80 грн., проценти за розпискою - 10690 грн. грн., та три проценти річних - 641,43 грн. Просив також стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка у останнє судове засідання не з"явилася, про слухання справи повідомлена була належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечень на позовні вимоги суду не надавала. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до положень ст. 14, ч. 1 ст. 629 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторін. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого представником позивача представлено оригінал розписки [PERSON] від 25.04.2013 р. Як вбачається з матеріалів справи 25.04.2013 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав кошти в сумі 2000 доларів США. та зобов'язалася їх повернути не пізніше 02.07.2013 року, у разі неповернення грошових коштів у строк, зобов"язалася сплатити щомісяця 5 відсотків. На підтвердження укладання договору позики, умов повернення позики та отримання коштів відповідачкою написана розписка. Відповідачка борг позивачу не повернула. Таким чином, внаслідок не виконання умов договору у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 23756,80 грн, що в еквіваленті 2000 доларів США , яку відповідачка зобов'язана повернути позивачу. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 23756,80 грн. підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню. Суд вважає що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню також сума 5 % від простроченої суми боргу за кожен місяць користування грошима. Такий процент встановлений договором між сторонами та підтверджується розпискою відповідача. Сума процентів за користування коштами в розмірі 10690,56 грн. за 9 місяців, заявлена в межах періоду користування коштами, а її розмір відповідає вимогам ч.1 ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення 3% річних від простроченої суми оскільки ст. 625 ЦК України передбачає таке стягнення в тому випадку якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку між сторонами передбачено 5% від суми позики за кожен місяць користування грошима, та як вказано вище саме ця сума підлягає стягненню. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того позивачем було надано оголошення у газеті «Слобідський Край» щодо виклику відповідача. Сума сплачена за надання оголошення у розмірі 174,30 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial