Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач - Державна іпотечна установа звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 07 вересня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №27.3/000364/11-НВД, за умовами якого банк надав [PERSON] у кредит грошові кошти в сумі 80 000 грн., строком погашення не пізніше 07.09.2034р. зі сплатою 15% річних. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором про іпотечний кредит, між банком та [PERSON] укладений договір поруки №27.3/000364/П01/11 - НВД від 07.09.2011р. 04 листопада 2011 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги № 167/11, згідно з яким банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором, договором поруки. Станом на день подачі позову [PERSON] не сплатила суму заборгованості за договором про іпотечний кредит. Відповідно до п. 2.4 договору про іпотечний кредит, позичальник зобов'язався щомісячно до 07 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 289грн. 86коп. та сплачувати нараховані кредитором відсотки на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту, останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 07 вересня 2034 року. Проте, позичальником порушені вище зазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме, не належно сплачуються чергові платежі. Відповідно до п. 6.1 договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання, взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що позичальник зобов'язаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно із п. 6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредиту, позичальник зобов'язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Пунктом 1. договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит. Відповідно до п. 3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, на думку позивача, поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання позичальником умов договору про іпотечний кредит. Отже, станом на 05.08.2015р. за порушення умов договору про іпотечний кредит, нарахована заборгованість за кредитом складає: по основній сумі боргу 68 695 грн. 46 коп., нараховані відсотки 1442 грн. 28 коп., інфляційні витрати 1135 грн. 79 коп., пеня 117 грн. 72 коп. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 71 391 грн. 25 коп., а саме: основну суму боргу 68 695 грн. 46 коп., нараховані відсотки 1442 грн. 28 коп., інфляційні витрати 1135 грн. 79 коп., пеню 117 грн. 72 коп., а також судові витрати в розмірі 713 грн. 91 коп. В судове засідання представник позивача за довіреністю - Сукманова О.В. не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: в судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит №27.3/000364/11-НВД, за умовами якого банк надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 80 000 грн., зі сплатою 15,0% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 07 вересня 2034 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу № 3235 від 07 вересня 2011 року, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 567, кв. 1. Відповідно до п. 2.4 договору про іпотечний кредит, позичальник зобов'язується щомісячно до 07 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 289грн. 86коп. та сплачувати відсотки нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER] відкритий у кредитора. Остаточне погашення кредиту здійснити не пізніше 07 вересня 2034 року. Позичальником порушені зазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме, не належно сплачуються чергові платежі. Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що позичальник зобов'язаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбачено п. 4.1 цього договору. Відповідно до п. 6.1 договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання, взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Згідно із п. 6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредиту, позичальник зобов'язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] укладено договір поруки №27.3/000364/П01/11 - НВД від 07.09.2011р. Пунктом 1 договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит. Відповідно до п. 3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання позичальником умов договору про іпотечний кредит. Крім того, 04 листопада 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та Державною іпотечною установою укладений договір відступлення права вимоги № 167/11, за умовами якого банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором, договором поруки. Встановлено, що станом на дату подачі позову позичальник - [PERSON] не сплатила суму заборгованості за договором про іпотечний кредит. Таким чином, відповідно до довідки про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит № 5907/11/2 від 07.08.2015р., станом на 05.08.2015р., за відповідачем [PERSON] рахується наступна заборгованість за кредитом: по основній сумі боргу 68 695грн. 46коп., нараховані відсотки 1442грн. 28коп., інфляційні витрати 1135грн. 79коп., пеня 117грн. 72коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, за період з 10.07.15р. по 05.08.15р. за 27 прострочених днів за обліковою ставкою НБУ - 60% нарахована пеня в розмірі 117грн. 72коп., враховуючи розмір заборгованості 2649грн. 38коп. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Як передбачено ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, в разі невиконання позичальниками своїх зобов'язань по договору кредиту, поручитель - відповідач відповідають перед кредитором - позивачем, як солідарні боржники. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за період з 07.01.2015р. по 07.06.2015р. має місце прострочення виконання грошового зобов»язання, а тому на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України нараховані інфляційні витрати, які складають 1135грн. 79коп. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" необхідно стягнути з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи судовий збір в розмірі 713грн. 91коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved