Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

1 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Радехівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. В заяві зазначає, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до вироку Радехівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2012 року [PERSON] був засуджений за ст.ст.162,185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та два місяці. Рішенням Радехівського районного суду від 30 вересня 2013 року мати дітей [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з перебуванням батька дітей у місцях позбавлення волі та позбавленням матері дітей батьківських прав, розпорядженням голови райдержадміністрації від 21 жовтня 2013 року №361 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», [PERSON] та [PERSON] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. На даний час діти проживають з позивачем - опікуном в с. Куликів Радехівського район. В листопаді 2014 року батько дітей [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі. З часу звільнення і до сьогодні батько дітьми не цікавиться, не бере участі в їх матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 28 серпня 2015 року №4096 та свідченнями жителів с.Куликів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Телефоном батько дітей повідомив позивачу, що відмовляється від своїх доньок. 1 вересня 2015 року на адресу позивача надійшла заява [PERSON], в якій він дає згоду на позбавлення його батьківських прав. Внаслідок ухиляння [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей, створились умови, які шкодять інтересам останніх та порушують їх права на повноцінний розвиток. Просить постановити рішення, яким позбавити [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року по справі було судом зупинено провадження у даній справі, на підставі п.3 ч.1 ст. 201 ЦПК України, у зв»язку з перебуванням відповідача у Збройних Силах України. Ухвалою цього ж суду від 30.05.2016 року провадження у справі відновлено. В судовому засіданні позивач та представник третьої особи позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав суду заяву про розгляд цивільної справи №451/1312/15-ц у його відсутності, щодо позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити (а.с.42). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався відповідач. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи на підтримку позовних вимог, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, яка не суперечать вимогам закону, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч. 2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Оскільки відповідач та третя особа визнали позовні вимоги в повному обсязі, тому суд прийшов до висновку про ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, а [PERSON] народилася [INFO] року та їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2013 року задоволено позов Радехівської районної державної адміністрації Львівської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.9-11 зворот). Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 17.02.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачений ст.ст.162, 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та два місяці (а.с.8-8 зворот). Відповідно до розпоряджень голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області вбачається, що [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] перебувають на тимчасовому влаштовані в [PERSON]. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] призначено опікуна [PERSON] (а.с.12,13) Заявою від 20.08.2015 року, адресованою службі у справах дітей Радехівської рай адміністрації, [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Судом встановлено, що в даний час діти знаходиться на вихованні та повному утриманні позивача, а батько участі у їх вихованні не приймає. 27 травня 2012 року прокуратурою Радехівського району Львівської області було Згідно висновку органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації від 29.09.2015 року за №02-28/1789-ІІ, останній прийшов до висновку про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] (а.с.46). Згідно з Довідки Відділу державної виконавчої служби наданої [PERSON], вбачається, що вона не отримувала аліменти з [PERSON] в період з 17.11.2014 року по 20.08.2015 рік, за виконавчим листом №451/1197/14-цр виданого 17.11.2014 року Радехівським районним судом Львівської області (а.с.15). Відповідно до заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON], батько неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], не приїжджає до своїх дітей і не бере участі у їх вихованні (а.с.16-18). Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з подальшими змінами та доповненнями), суд вважає, що окрім порушення конституційних норм "... батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття" (ст.51 Конституції України), відповідачем не виконуються також і батьківські обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, а саме - він не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення тощо. У свою чергу, проживання дітей із опікуном, не звільняє відповідача від обов'язку щодо їх виховання та розвитку. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у діях відповідача не має ні найменшого натяку на виконання хоча б найелементарніших обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Відповідно до п.п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, враховуючи, що небажання відповідача здійснювати свої батьківські обов'язки щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] може негативно вплинути на розвиток психіки дітей та, відповідно аж ніяк не формує їх ставлення в дусі поваги до прав та свобод інших людей, суд вважає, що обставини ухилення [PERSON] від виконання обов'язку по вихованню дітей у судовому засіданні доведено в повній мірі, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення, так як є всі передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав. При наявності у відповідача бажання здійснювати свої батьківські обов'язки, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про поновлення батьківських прав, відповідно до вимог ст.169 СК України. У відповідності із вимогами с т.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved