Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

29 березня 2019 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, уточнивши свої позовні вимоги 11.06.2019 року остаточно просить суд: визнати договір купівлі - продажу № 3017/Б від 14.06.2001 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим на Одеській товарній біржі, житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: глинобитного житлового будинку літ «А», житловою площею 48, 2 кв.м., споруди № 1-3 - дійсним, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: глинобитного житлового будинку літ «А», житловою площею 48, 2 кв.м., споруди № 1-3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.06.2001 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3017/Б, згідно якого відповідач продала, а позивач купив житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований в Одеській товарній біржі, та посвідчений підписами продавця та покупця та експертом Одеської товарної біржі [PERSON] Усі істотні умови договору, що відображені у підписаному ними договору купівлі-продажу сторонами були виконані, грошовий розрахунок в сумі 6853 грн по даному договору ним сплачений. При цьому були виконані усі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідач після отримання грошей передала йому всі документи і ключі від будинку. Більш того, виїхала з села в невідомому напрямку, і засвідчити угоду в даний час не є можливим. З вказаних вище підстав він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, в тому числі і через оголошення на сайті судової влади, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 14.06.2001 року [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок на момент продажу складався в цілому з: глинобитного житлового будинку літ «А», житловою площею 48,2 кв.м., споруд № 1-3. /л.с.10-11/. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3017/Б від 14.06.2001 року, укладений та зареєстрований в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у [PERSON] на придбаний будинок, є реєстрація договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності під № 1-22 від 16.07.2001 року, що підтверджується відміткою у договорі. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену п. 5 договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідач надала позивачу документи на будинок, зокрема технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, у якому наявна відмітка про перехід права власності до позивача. /л.с.12-14/. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно наданої на запит суду відповіді з КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 744 від 17.05.2019 року повідомлено, що станом на 31.12.2012 року власником житлового будинок [ADDRESS] був [PERSON] на підставі договору № 3017/Б купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2001 року, який було зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 16.07.2001 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером 22. Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК України, 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК України, 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними", суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2001 року, то суд з наведених підстав вважає за можливе визнати вказаний договір дійсним та визнати за позивачем право власності на спірний будинок. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що згода щодо усіх істотних умов договору, укладеного на Одеській товарній біржі сторонами була досягнута в момент укладання договору, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу № 3017/Б від 14.06.2001 року дійсним, однак прийнявши до уваги і те, що відповідач виїхала за межі села в невідомому напрямку, а тому нотаріально посвідчити договір наразі неможливо, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судому порядку не вбачається можливим, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved