Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1156. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яку позивач просить залишити проживати з нею. Позивач надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання, призначене на 18 грудня 2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. 05 вересня 2018 року відповідач подав суду заяву про надання строку на примирення, з метою збереження сімї. Ухвалою Рівненського міського суду від 25.09.2018 року надано сторонам строк для примирення тривалістю 2 (два) місяці, однак вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 002983, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1156. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій\~статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України\~закріплено один із головних принципів шлюбу\~його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень\~статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог\~статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №109692, видане 10.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 3227. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, дитину слід і надалі залишити проживати з позивачем, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved