Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла позивача мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку з надвірними побудовами, розташованого по [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] є дочкою позивача, яка претендує на спадкове майно, проживає у спадковому будинку. Без відома позивача виготовила технічний паспорт на будинок. Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач, її представник в судове засідання не з"явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Сасівської сільради Виноградівського району Закарпатської області (а.с.7). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з будинку з надвірними побудовами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не пред"явлено правовстановлюючого документу (а.с.16). Згідно довідки КП «Виноградівське інвентарбюро» №619 від 06.08.2020 року житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на березень 2020 року становить 277816 гривень. Загальна корисна площа житлового будинку становить 74,0 кв.м., в тому числі житлова 37,9 кв.м. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Сасівської сільської ради №433 житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , на підставі погосподарської книги № 2, особового рахунку № [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (а.с.11, 17). За обставинами позову, які визнаються відповідачем та стверджується матеріалами справи, позивач після смерті матері спадщину прийняла, одноосібно вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 5, 8, 9, 19, 29, 31). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України (1963 р.) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України). Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved