Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що 22 грудня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, що у відділі реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції зроблено запис № 401. З цього часу мешкали разом. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з позивачем. Сторони разом не проживають. Позивач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності у заочному порядку, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2001 року. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.7). В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 01.06.2017 року. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved