Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В провадження суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач у справі [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, з виховання дитини, зокрема: обов'язку піклуватися про здоров'я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язку забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Протягом останніх шести років жодного разу не відвідував сина, не цікавився навчанням та життям дитини. Розвитком, вихованням, лікуванням дитини займається тільки вона, як мати. Крім того, відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на повному її утриманні. У зв»язку з викладеним просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку та позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина, в судовому засіданні позивачка погодилась на визначений між сторонами розмір аліментів, які просила з нього стягнути. У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Представник Управління служби у справах дітей позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, представника управління служби у справах дітей, показання свідків, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], у графах «батько» записаний [PERSON], «мати» - [PERSON].( а.с.11) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 10.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано, визначено, що неповнолітній [PERSON] буде проживати з матір»ю [PERSON] ( а.с. 12) Згідно довідки Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №18, де навчається [PERSON], дитина мешкає з матір»ю [PERSON], батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідував та не цікавиться успіхами дитини.(а.с.15) Згідно довідки КЗОЗ « Харківська міська дитяча поліклініка № 19», де перебуває на обліку [PERSON], догляд за дитиною та рекомендації лікарів здійснює мати хлопчика [PERSON], батько дитини [PERSON] станом сина не цікавиться, до поліклініки не звертався.(а.с.55) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює разом з позивачем вчителем в одній школі та є класним керівником [PERSON], батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідував та не цікавиться успіхами дитини, жодного разу до школи не приходив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вони з позивачем перебувають у дружніх відносинах, відповідача життя дитини не цікавить, матеріально дитині не допомагає. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до висновку № 603 від 12.10.2016р., Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с. 52) Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляєься від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON], [INFO] , тому він повинен бути позбавлений батьківських прав, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК, якщо обставини визнані сторонами по справі, то вони не підлягають доказуванню. Сторони визнають той факт, що відповідач не бачив свого сина більше чотирьох років. Що стосується вимоги, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000 грн., то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає розмір аліментів, визначений позивачкою у сумі 2000 грн. завеликим, оскільки мати також є працездатною, працює і може надавати матеріальну допомогу сину. При цьому сторони дійшли згоди, щодо розміру аліментів в сумі однієї тисячі грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зобов"язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд стягує з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, але не менше 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Питиння про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial