Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

11.11.2019 року позивач звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна , укладеного 15 березня 1995 року на ТОВ «Південна Товарна Біржа», реєстровий № 1412, за яким [PERSON] купила у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] загальною площею 49,9 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 березня 1995 року між відповідачами - [PERSON] , [PERSON] та позивачем - [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] загальною площею 49, 9 кв.м. Квартира придбана через ТОВ «Південна Товарна Біржа», про що зроблено запис у журналі реєстрації за № 1412. Квартира куплена на 1200 000 000 карбованців, які були одержані відповідачами до підписання договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачами була звільнена квартира, передані ключі позивачу, як покупцю. Відповідачі зняті з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. В зв`язку з тим, що вказаний Договір не був нотаріально посвідчений, позивач не в змозі належним чином розпоряджатися своєю власністю. Із -за протиріч правових норм, діючих на час укладання правочину у 1995 році і в відмові компетентними органами і нотаріусами визнавати на даний час правочин дійсним, законним і виконаним, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі - продажу дійсним. 04.02.2020 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 - ІV (у редакції Закону № 2147 - VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 18.02.2020 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 березня 1995 року між відповідачами - [PERSON] , [PERSON] та позивачем - [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] загальною площею 49, 9 кв.м. Квартира придбана через ТОВ «Південна Товарна Біржа», про що зроблено запис у журналі реєстрації за № 1412. Квартира куплена на 1200 000 000 карбованців, які були одержані відповідачами до підписання договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачами була звільнена квартира, передані ключі позивачу, як покупцю. Відповідачі зняті з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. В зв`язку з тим, що вказаний Договір не був нотаріально посвідчений, позивач не в змозі належним чином розпоряджатися своєю власністю. Із -за протиріч правових норм, діючих на час укладання правочину у 1995 році і в відмові компетентними органами і нотаріусами визнавати на даний час правочин дійсним, законним і виконаним, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі - продажу дійсним. Станом на дату подання позовної заяви до суду про визнання договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , позивач за вказаною адресою не зареєстрована, але проживає, про що складено Акт про проживання та надано відомості Центром з надання адміністративних послуг про власника та зареєстрованих осіб. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 15.03.1995 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved