Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Директор Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції ІБКІЦБ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості із водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги мотивовано тим, Державне підприємство Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків НААН України відповідно п.3.1 Статуту є «державною госпрозрахунковою науковою установою з частковим бюджетним фінансуванням державних програм, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб'єкт господарювання». Відповідно п.5 дозволу на спеціальне водокористування №559 Уладово-Люлинецькій станції було надано право на водокористування, а саме, метою користувача (водопостачання) є водопостачання населення. Розпорядженням УЛДСС №5 від 01.05.15 року постачальником (виконавцем) було встановлено норми споживання холодної води однією особою на місяць та вартість послуг по водопостачанню. Відповідачка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, проте від укладання договору відмовилась. Свої зобов'язання виконавець виконує сумлінно. Відповідачка отримує послуги з водопостачання та водовідведення, проте свої обов'язки по оплаті послуг не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2017 року допустила заборгованість в сумі 4160 грн. 29.06.2017 року відповідачці було направлено вимогу №29-3/06-17 щодо сплати заборгованості. 04.07.2017 року відповідачка частково погасила заборгованість за водопостачання та водовідведення і станом на 08.08.2017 року розмір заборгованості становить 2660 грн. За вказаних обставин директор УЛДСС звернувся в суд з даним позовом. 18.08.2017 року від представника позивача на підставі довіреності [PERSON] надійшла заява про зменшення предмету позову, згідно якої просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1160 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідачка у судове засідання також не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що Державне підприємство Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків НААН України відповідно п.3.1 Статуту є «державною госпрозрахунковою науковою установою з частковим бюджетним фінансуванням державних програм, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб'єкт господарювання». Відповідно п.5 дозволу на спеціальне водокористування №559 Уладово-Люлинецькій станції було надано право на водокористування, а саме, метою користувача (водопостачання) є водопостачання населення. Розпорядженням УЛДСС №5 від 01.05.15 року постачальником (виконавцем) було встановлено норми споживання холодної води однією особою на місяць та вартість послуг по водопостачанню. Відповідачка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, проте від укладання договору відмовилась. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), і т.д. За правилами частині першій ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана правова позиція висловлена ВСУ у справі від 20.04.16 №6-2951цс15. На даний час заборгованість відповідачки перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення становить 1160 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст.62, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити відповідну плату. У порушення норм закону відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала в зв`язку з чим має заборгованість перед стягувачем . Відповідачка позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved