Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

15.09.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначає, що є власницею частини житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки загальною площею 0, 0389 га, що розташована під зазначеним будинком. Інша частина будинку належить [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Тобто, будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності. З технічного паспорту на будинок вбачається, що будинок складається з двох квартир, а саме квартири [ADDRESS] загальною площею 100, 8 кв.м та квартири [ADDRESS] перебуває у користуванні співвласниці [PERSON] , а квартира [ADDRESS] перебуває у користуванні позивача. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі, які не проживають у ній більше п`яти років, участі в утриманні житла не беруть, витрати по сплаті комунальних послуг не несуть. Позивач як власниця квартири несе додаткові витрати при сплаті комунальних платежів. Реєстрація місця проживання відповідачів у будинку перешкоджає позивачу скористатися своїм правом щодо розпорядження майном, так і правом оформлення субсидії. На підставі вищевикладеного позовну заяву просить задовольнити. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.11.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.60). У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, згідно поданої заяви представник позивача просить розглядати справу у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити (а.с.74). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, згідно заяв, які подані через канцелярію суду, цивільний позов визнають (а.с.50, 53, 56). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.68-69). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно договору дарування від 25.12.1992 року [PERSON] подарував, а його дочка [PERSON] прийняла у дар 52/100 частини жилого будинку в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 572, 0 кв.м (а.с.16-18). [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.11.1995 року (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2021 земельна ділянка загальною площею 0, 0389 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1810136600:01:030:0083 належить [PERSON] (а.с.20), що підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.21, 22). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2021 48/100 ід. частин житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.23), що підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.24, 25, 26-27). Як вбачається з копій сторінок домової книги та довідки ПП "КК "ВЖРЕП №9 Сервіс" №1622 від 08.09.2021 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі (а.с.28-32, 37). Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено в ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Власник майна відповідно до положень ст.ст.319, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Згідно ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] понад один рік, житлово-комунальні послуги не оплачують, обставин, які б перешкоджали їм проживати в квартирі та поважних причин відсутності понад встановлені строки судом не встановлено, наявність реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатись власністю та зобов`язує як власника сплачувати зайві кошти за комунальні послуги і нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved