Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

09 грудня 2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить суд: розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 08.07.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на сімейне життя, різні інтереси. Шлюб розпався внаслідок втрати почуття поваги та любові одне до одного. На даний час, ведення між ними спільного господарства припинено. Примирення вважає неможливим, оскільки з 2015 року разом не проживають. Неповнолітній син проживає разом із нею та знаходяться на її повному утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. З урахуванням вищевикладеного, вона і звернулася з вказаним позовом до суду. 11 грудня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомлення сторін та вона призначена\~ до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши клопотання про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 18 лютого 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 08 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №140), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом\~ реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції. /л.с. 8/ Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з 2015 року, спільне господарство не ведеться,\~ примирення між нею та чоловіком вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 СК України, суд\~ постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного. Так, дійсно від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~ свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] . /л.с. 9/ У відповідності до довідки № 377 від 18 листопада 2020 року, виданої ОСББ "Молодіжне", склад сім"ї [PERSON] складає: [PERSON] , чоловік; [PERSON] , [INFO] син, чоловік не проживає за вказаною адресою з 2015 року, дитина знаходиться при матері та на її утриманні./л.с. 10/ Таким чином, та на підставі вищезгаданих письмових доказів, дитина проживає разом із матір`ю, позивачем по справі. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів\~ між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено з 01.01.2021 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 2395 грн, для дітей віком до 6 років - 1921 грн. У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, їх потреби враховуючи також й те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, проте прийнявши до уваги недоведеність позивачем матеріального становища платника аліментів, суд приходить до висновку про те, що доцільно буде стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн,\~ щомісячно, тобто рекомендованого розміру аліментів, визначеного нормою закону у вигляді прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.12.2020 року і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до 04 червня 2028 року, включно, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі 2500 грн, щомісячно, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, частковою обґрунтованістю її позовних вимог, то його стягнення підлягає з відповідача на користь держави. В іншій частині в задоволені позовних вимог позивача - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial