Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства Шахта № 1 «Нововолинська про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, обґрунтовує тим, що працював на підприємстві ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин. 13 липня 2015 року був звільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Стверджує, що на день звільнення, відповідач не провів з ним повного розрахунку належних йому сум при звільненні в розмірі 11675,74 грн. Остаточний розрахунок підприємство з позивачем так і не провело. Вважає, що відповідач повинен виплатити йому 11675,74 грн. належних сум при звільненні та 25066,01 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 липня 2015 року по 23 жовтня 2015 року з розрахунку 343,37 грн. х 73 робочих дні. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився без поважних причин будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження жодним строком. З дослідженої судовому засіданні копії трудової книжки [PERSON] (а.с. 5), копії наказу № 21-к від 13 липня 2015 року (а.с. 10) вбачається, що він працював на підприємстві відповідача та 13 липня 2015 року був звільнений з роботи по переводу на ВП "Шахта "Бужанська" на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки ДП Шахта № 1 «Нововолинська» № 524 від 28 вересня 2015 року (а.с. 7), середньоденний заробіток [PERSON] становив 343,37 грн. Відповідно до довідки ДП Шахта № 1 «Нововолинська» № 525 від 28 вересня 2015 року (а.с. 8), розмір нарахованої але не виплаченої [PERSON] заробітної плати за період з травня 2015 року по липень 2015 року становить 11675,74 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо правомірності невиплати [PERSON] вихідної допомоги при звільнені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Період затримки розрахунку встановлено з 14 липня 2015 року (наступний робочий день після звільнення) по 23 жовтня 2015 року (день предявлення позову до суду), середньоденний заробіток становить 343,37 грн. (а.с. 8), а саме: 73 робочих дні х 343,37 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 25066,01 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку та 11675,74 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з травня 2015 року по липень 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також до стягнення з відповідача ДП Шахта № 1 «Нововолинська» в дохід держави підлягають судові витрати: 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved