Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» та просить суд: - скасувати Наказ головного лікаря КЗ «Галицька ЦРЛ» від 26.06.2017 р. про оголошення дисциплінарного стягнення (догани) щодо неї; - стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на її користь 5 000,00 грн. моральної шкоди; - стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на її користь 640,00 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює в Комунальному закладі «Галицька центральна районна лікарня» на посаді лаборанта з вищою (немедичною) освітою з виконанням обов'язків завідуючої лабораторією з 2006 року по теперішній час. Наказом головного лікаря КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] від 26.06.2017р. вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Наказ винесено без належного дослідження всіх обставин, головним лікарем [PERSON] не проведено службового розслідування. Згідно доповідної записки [PERSON] від 08.06.2017 р. нею перенесено гематологічний аналізатор на п'ятий поверх лікарні у зв'язку з чим він вийшов з ладу. Із заступником головного лікаря [PERSON] і головним лікарем [PERSON] не погоджувала перенесення приладу в ургентну лабораторію, оскільки саме вона готувала документацію, необхідну для атестації робочих місць у 2015 році, при цьму вона особисто, без погоджень з будь-ким, до кожного робочого місця закріплювала обладнання. Адміністрацією лікарні ці свідоцтва були підписані та скріплені печаткою установи без зауважень. Гематологічний аналізатор від дня введення його в експлуатацію (25.01.2017 р.) не був закріплений за жодним робочим місцем згідно свідоцтв. Жодних розпоряджень щодо неможливості перенесення аналізатора з метою ефективної роботи лаборантів не видавалося. Згідно Державних санітарних правил ДСП 9.9.5.-080-02 (пункт 4.1.22.) перенесення обладнання, лабораторного та господарського посуду, реактивів, інструментів і т.п. в межах установи проводять за узгодженням керівників зацікавлених підрозділів. Зазначає, що на час перенесення аналізатора вона виконувала обов'язки завідувачки лабораторією та відповідно до посадової інструкції (затвердженої головним лікарем у 2015 році) уповноважена організовувати лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу (п. 1.4). Тобто, будь-яких дозволів на перенесення засобів вимірювальної техніки вона в силу своїх посадових повноважень отримувати не зобов'язана. Також до основних обов'язків належить забезпечення відповідного рівня обстеження у відділенні згідно стандартів якості лікувально-діагностичного процесу. Вказує, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосередньо керівником. Вважає, що наказ не відповідає нормам законодавства, оскільки в ньому відсутні посилання на документ, приписи якого були порушені, відсутній склад дисциплінарного правопорушення. На підставі наведеного просить позов задоволити. Крім цього, накладенням на неї дисциплінарного стягнення завдано їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 5 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав викладених в позові та просили його задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що причиною видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, є упереджене ставлення до позивача. В судовому засіданні представник відповідача КЗ «Галицька ЦРЛ» Клюба П.Р. позов не визнав, в судовому засіданні зазначив, що у 2006 році [PERSON] призначено виконуючим обв'язки завідувача клініко-діагностичної лабораторії КЗ «Галицької ЦРЛ». 08.06.2017 р. лаборант [PERSON] без дозволу адміністрації перемістила гематологічний аналізатор з приміщення лабораторії, що знаходиться на першому поверсі лікарні на п'ятий поверх в ургентну лабораторію відділення анестезіології і інтенсивної терапії. У зв'язку із самовільним переміщенням гематологічний аналізатор вийшов з ладу. За даним фактом [PERSON] запропоновано дати письмові пояснення, але остання категорично відмовилась. За результатами службової перевірки складено акт, згідно якого [PERSON] визнано винною у порушенні виконання своїх обов'язків. Наказом головного лікаря КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] від 26.06.2017р. [PERSON] оголошено догану. Виходячи з наведеного просив у задоволенні позовних вимої [PERSON] відмовити в повному обсязі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що їм не відомо хто відключав і хто підключав аналізатор при перенесенні. Свідок [PERSON] також надала покази, що їй не відомо хто здійснював підключення та відключення аналізатора при перенесенні. Несправність приладу комісією не встановлювалась. Даний апарат за жодним робочим місцем не закріплений. Свідок [PERSON] зазначила, що викликався сервісний інженер, який зазначив, що неполадки в аналізаторі виникли в результаті його переміщення без дотримання встановлених правил. Коли переносили аналізатор вона не бачила. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне. Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідност. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Як встановлено судом, позивач працює на посаді завідувача клініко-діагностичної лаборатотії з 17 березня 2006 року (а.с. 44). ЇЇ діяльність як завідувача клініко-діагностичної лабораторії регламентується посадовою інструкцією, погодженою Головою профкому КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] та затвердженою головним лікарем КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] (а.с. 5-7). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, зокрема, 08.06.2017 р. лаборант [PERSON] без дозволу адміністрації перемістила гематологічний аналізатор з приміщення лабораторії, що знаходиться на першому поверсі лікарні на п'ятий поверх в ургентну лабораторію відділення анестезіології і інтенсивної терапії. У зв'язку із самовільним переміщенням гематологічний аналізатор вийшов з ладу. Згідно Посадової інструкції завідувача клініко-діагностичної лабораторії [PERSON], до завдань та обов'язків такої належить, зокрема: п. 1.4 - «Організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділами закладу". Згідно доповідної записки [PERSON] від 08.06.2017 р. позивачкою 07.06.2017 р. без погодження заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] та головним лікарем [PERSON] здійснено переміщення гематологічного аналізатора з приміщення лабораторії в ургентну лабораторію відділення анестезіологіх і інтенсивної терапії (а.с. 43). 23.06.2017 року складено акт № 3 та акт № 4 про встановлення факту несправності гематологічного аналізатора. Згідно записів Журналу реєстрації аналіз і їх результатів, гематологічний аналізатор використовувався в роботі 07.06.2017 р. до 15.06.2017 р. ( а.с. 171-176). Відповідно відповідачем не доведено зв'язку між діями відповідача щодо переміщення приладу та виходу такого з ладу. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Отже, всупереч твердженням представника відповідача, [PERSON] не порушено жодної норми трудового законодавства. Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності. Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ від 26 червня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесено з порушенням вимог трудового законодавства, тому задовольняє позовні вимоги позивача та визнає його незаконним і скасовує. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам надано роз'яснення, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено, що в результаті застосування дисциплінарного стягнення у виді догани було порушено права позивачки у сфері трудових відносин, що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. А у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З врахуванням характеру порушення законного права на працю з боку адміністрації підприємства, глибини душевних страждань, суд визначив розмір її грошового відшкодування в сумі 1000, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial