Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який представник підтримала в судовому засіданні та пояснила, що [PERSON] є власницею житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Використовуючи своє право на безкоштовну приватизацію 30.07.2008 року вона отримала Державний акт серії ЯЖ № 142795 про право власності на земельну ділянку в [ADDRESS]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.02.2013 року у справі № 0909/2484/2012, вказаний Державний акт скасовано у зв'язку із невідповідністю його з генеральним планом забудови міста. Дане рішення Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.03.2013 року залишено без змін. У березні 2014 року вона звернулась до проектної організації для виготовлення документації з метою приватизації земельної ділянки розташованої під її будинком у відповідно до розмірів та конфігурації згідно із даними зазначеними у матеріалах інвентаризації земель забудованого кварталу. Однак, у проведенні реєстрації їй відмовлено, з тих підстав, що відповідно до Державного акту серії І-ІФ № 002902 її сусідам [PERSON] та [PERSON] належить частина земельної ділянки, що знаходиться під її літньою кухнею. Так, вказаний Державний акт відповідачі отримали 08.10.1996 року на підставі рішення Коломийської міської ради народних депутатів № 198 від 27.08.1996 року без належного погодження меж з суміжними користувачами. Вважає, вказане рішення Коломийської міської ради народних депутатів та Державний акт виданий на його підставі незаконними з наступних підстав. Так, з матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що межі земельної ділянки, належали на праві постійного користування її дідусеві [PERSON]. Межі даної земельної ділянки проходять на відстані 20 см. від стіни літньої кухні та проходить через криницю, яка позначена на плані літерою "К". Отримання відповідачами державного акту на право власності на землю № 002902 від 08.10.1996 року порушує ряд чинних норм законодавства та її право на користування земельною ділянкою. Просить скасувати рішення Коломийської міської ради народних депутатів №198 від 27.08.1996 року та державний акт серії І-ІФ № 002902 від 08.10.1996 року та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні щодо позову заперечили та пояснили, що посилання позивачки на те, що в матеріалах інвентаризаційної справи межа земельної ділянки проходить на відстані 20 см. від стіни літньої кухні спростовуються тими ж матеріалами інвентаризаційної справи, долученими позивачкою до позовної заяви та копією скасованого Державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: в інвентаризаційній справі не вказано відстань від стіни до межі. При приватизації земельної ділянки межа між їхніми земельними ділянками перетворилась з 30,5 м. до 36 м. Різниця протяжності межі на 5,5 м. доводить той факт, що земельна ділянка позивачки не дорівнюй земельній ділянці, що надавалась [PERSON], адже при приватизації їй додатково було надано 0,04 га у зв'язку із чим земельна ділянка збільшилась до 0,10 га., а тому при визначенні меж земельної ділянки слід керуватись не інвентаризаційними матеріалами, а даними земельно-кадастрової документації. Крім того відповідачі пояснюють, що межа земельної ділянки проходила не повз стіну літньої кухні, а по ній і попередній паркан входив в торець вказаної стіни літньої кухні. Вважають, що Лист Головного управління Держкомзему в Івано-Франківській області № 6-10-31/567, на який посилається позивачка підтверджує лише факт самовільного захоплення [PERSON] частини земельної ділянки, належної їм. Оскільки у травні 2012 року між земельний спір між сторонами вирішувався в суді, і проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої встановлено, що межа між земельними ділянками по державному акту І-ІФ №002902 проходить по глухій стіні літньої кухні, позначеної літерою "Д" домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно долученого до висновку ситуативного плану по фактичному користуванні та згідно Державних актів на право власності та плану накладення земельних ділянок - зміна розміру лінії "Г"- "Д" викликана накладенням земельних ділянок помилки через допущені при виготовленні Державного акту [PERSON] Крім того, вважають, що позивачка пропустила строк звернення за захистом порушеного права, оскільки дізналась про існування Державного акту на право власності на землю не у 2014 році, а значно раніше спершу у 1996 році, потім у 2000 році, коли між ними виникав спір з приводу меж між їхніми земельними ділянками. Представник відповідачів зазначає, що у поданих позивачкою план-схемах від 02.08.1975 року та від 03.03.1989 року та від 07.10.2007 року суперечать одна одній. Так у першому випадку загальна площа земельної ділянки по факту користування становить 1230 кв.м. в тому числі площа приватизованої земельної ділянки 600 кв.м., а залишок земель ділянки становить 630 кв.м. тоді як в план-схемі від 07.10.2007 року загальна площа земельної ділянки по факту користування становить 1 340 кв.м. в тому числі площа приватизованої ділянки становить 1000 кв.м., а залишок земель ділянки - 340 кв.м. Таким чином, без змін всіх інших розмірів меж земельної ділянки [PERSON] відбулась зміна загальної площі земельної ділянки по факту користування на 110 кв.м. Вважає, що це свідчить про захоплення позивачкою земельної ділянки в тому числі зі сторони земельної ділянки позивачів та просить не брати до уваги вказані план-схеми, оскільки вони не містять інформації про предмет доказування. Просять суд відмовити в позові у зв'язку із пропуском строку позовної давностіат по суті. Представник міської ради в судовому засіданні щодо позову заперечила та пояснила, що в даній ситуації права позивачки не порушено, оскільки Державний акт ЯЖ № 142795 про право власності на земельну ділянку скасовано. Тому фактично на даний час вказана земельна ділянка в [ADDRESS] перебуває у комунальній власності. [PERSON] має право звернутись у встановленому законом порядку про передачу спірної земельної ділянки їй у власність з урахуванням меж земельної ділянки належної [PERSON] та [PERSON] Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи в судове засіданні не з'явився з невідомих суду причин, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Управління Держземагенства у Коломийському районі. Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 152 ч. 2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, ща відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки в [ADDRESS] площею 0,0952 га. на підставі Державного акту серії І-ІФ № 002902 від 08.10.1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6205. Про існування даного акту сторонам було відомо і відповідачі даною земельною ділянкою користуються по даний час. Оформлення Фірманюками документів у 1996 році на приватизацію земельної ділянки проведено без порушення норм чинного законодавства, яке діяло у даному році. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯЖ № 142795 від 30.07.2008 року стала власником земельної ділянки в [ADDRESS], без погодження з відповідачами меж земельної ділянки під час проведення приватизації, внаслідок чого виникла накладка земельних ділянок. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.02.2013 року у справі № 0909/2484/2012 року визнано недійсним рішення Коломийської міської ради від 20.02.2008 року № 1051-25/2008 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га та скасовано Державний акт серії ЯЖ № 142795 на право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.03.2013 року рішення залишено без змін і на даний час воно у законній силі, а тому відповідно до вимог 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Однак, [PERSON] після скасованого рішення та Державного акту на право власності на земельну ділянку в подальшому не скористалась своїм правом на звернення із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки на які розміщений будинок, що належить їй на праві власності відповідно до норм Земельного кодексу України, а тому на даний час земельна ділянка по [ADDRESS] в м.Коломия перебуває у комунальній власності Коломийської міської ради, що підтвердила в суді представник міської ради. Таким чином, [PERSON] на даний час не має прав на змемельну ділянку за адресою [ADDRESS] у зв'язку із скасуванням виданого їй Державного акту. Однак, за нею залишається право на звернення відповідно до ст. 120 ЗК України до Коломийської міської ради із заявою про передачу їй у власність спірної земельної ділянки. В такому випадку в процесі виділення земельної ділянки будуть враховані межі суміжних земельних ділянок, що виключатиме існування будь якого спору між сторонами. Встановлене судом підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, копією план-схеми земельної ділянки, копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку, копією рішення Коломийського міськрайонного суду, копією Ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 120, 152 ЗК України та

Outcome: dismissed