Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] 06 лютого 2003 року приблизно о 21 годині, перебуваючи поблизу свого господарства по вул. Глещавецькій в м. Теребовлі, випробовуючи пневматичну гвинтівку, безприцільно здійснив постріл в напрямку магазину "Волиця", в результаті чого позивачу [PERSON] було влучено дробинкою в око, що спричинило останньому тяжке тілесне ушкодження. Постановою Теребовлянського районного суду від 3 червня 2003 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.128 КК України, провадження у справі закрито. Винним у заподіянні каліцтва [PERSON] визнано [PERSON] Згідно з довідкою до акту огляду серії ТЕР № 092589 від 14 червня 2005 року [PERSON] є інвалідом III групи - інвалід з дитинства, довічно. Як вбачається з позовної заяви висновк експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи від 05 листопада 2004 року втрата працездатності позивача [PERSON] в процентному співвідношенні становить 45 % від загальної працездатності. Позивач [PERSON] в момент завдання шкоди каліцтвом і до цього часу не працює. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з частинами 3 та 4 статті 1199 Цивільного кодексу України після початку трудової діяльності відповідно до одержаної кваліфікації потерпілий має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, пов'язаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Якщо потерпілий не має професійної кваліфікації і після досягнення повноліття продовжує залишатися непрацездатним внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, завданого йому до повноліття, він має право вимагати відшкодування шкоди в обсязі не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто спричинену йому шкоду внаслідок каліцтва за період з січня 2013 року по жовтень 2015 року. На даний час не має підстав для припинення відшкодування позивачу шкоди завданої каліцтвом. Постановою Пленуму Верховного суду від 27 березня 1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з подальшими змінами регламентовано розмір відшкодування шкоди у зв'язку з каліцтвом. В тім числі, згідно пунктів 11-13 даної постанови, даний розмір встановлюється в процентному співвідношенні між мінімальною заробітною платою та ступенем втрати професійної працездатності. Законом України\~« Про\~Державний бюджет\~України на\~2015\~рік »,\~в 2015\~році мінімальна\~зарплата встановлена\~:\~з 01 січня 2015 року - 1218 гривень; з 01 вересня 2015 року - 1378 гривень. Законом України « Про Державний бюджет України на 2016 рік », в 2016 році мінімальна зарплата встановлена з 01 січня 2016 року - 1378 грн., з 01 травня 2016 року -1450 грн., з 01 грудня 2016 року - 1550 грн. Законом України « Про Державний бюджет України на 2017 рік », в 2017 році мінімальна зарплата встановлена в розмірі 3200 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» в 2018 році мінімальна зарплата встановлена в розмірі 3721 гривень. Таким чином, заробіток (дохід), втрачений [PERSON] внаслідок зменшенням працездатності внаслідок каліцтва, слід обчислювати з розрахун\-ку з листопада 2015 року по листопад 2018 року, з врахуванням мінімальної заро\-бітної плати та втрати працездатності на 45% від загальної працездатності, а са\-ме : З розрахунку з листопада 2015 року по 01 січня 2016 року : 1378 грн. х 45% = 620 грн. 10 коп. х 2 = 1240 грн. 20 коп. З розрахунку з 01 січня 2016 року по 01 травня 2016 року : 1378 грн. х 45% = 620 грн. 10 коп. х 4 = 2480 грн. 40 коп. З розрахунку з 01 травня 2016 року по 01 грудня 2016 року : 1450 грн. х 45% = 652 грн. 50 коп. х 7 = 4567 грн. 50 коп. З розрахунку з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2017 року : 1550 грн. х 45% = 697 грн. 50 коп. З розрахунку з 01 січня 2017 року по 01 січня 2018 року : 3200 грн. х 45 % = 1440 грн. 00 коп. х 12 = 17280 грн. 00 коп. З \~ \~ \~ \~розрахунку з 01 січня 2018 року по 01 листопада 2018 року : 3721 грн. х 45% = 1674 грн. 45 коп. х 10 = 16744 грн. 50 коп. Загальна сума відшкодування становить 43010 грн.10 коп. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, стягнувши з [PERSON], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в користь [PERSON], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в розмірі 43010 грн. 10 коп. - заробітку втраченого ним внаслідок зменшення загальної працездатності у зв"язку із каліцтвом. \~Стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved