Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" ( далі Банк ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 172659 гривень 11 копійок. Вимоги мотивовані тим, що 11.03.2011 р. між Банком і [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 20000 гривень, строком до 10.03.2014 р., із сплатою 0,12 % на рік за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав, а відповідачка кредит не погасила, у зв'язку з чим за ним станом на 03.09.2013 р. утворилася заборгованість по кредиту, процентам та пені на суму 172659 гривень 11 копійок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути суму заборгованості з відповідачки. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена через засоби масової інформації. Суд розглянув справу на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються нормами глави 47 - 49, 51 Розділу І „Загальні положення про зобов'язання" і глави 71 § 2 Кредит ЦК України. Судом встановлено, що 11.03.2011 р. між ПАТ «Акцент-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідачка одержала від позивача кредит в сумі 20000 гривень, строком до 10.03.2014 р., із сплатою 0,12 % на місяць за користування кредитом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановив суд, позивач свої зобов'язання виконав повністю, надавши кредит. Проте, відповідач, як позичальник, належним чином зобов'язання не виконує. З квітня 2011 р. [PERSON] щомісячно кредит і проценти погашала нерегулярно і за нею утворилася заборгованість за станом на 03.09.2013 р. на суму 30045 гривень 53 копійки ( непогашений кредит - 19212,83 грн. + 32,70 грн. - проценти + 10800 грн. - комісія ). Викладене підтверджується копією кредитного договору від 11.03.2011 р., розрахунком заборгованості за станом на 03.09.2013 р. Щодо вимог про стягнення пені за прострочку погашення суми кредиту, процентів в сумі 133915 гривень 53 копійки, суд вважає що ці вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки умовою договору передбачений такий вид відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пункт 5.1 Умов надання споживчого кредиту передбачає, що за порушення позивальником будь - якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Як встановив суд, з квітня 2011 р. [PERSON] допустила порушення умов договору, сплачувала кредит та проценти по договору нерегулярно. 2 Викладене підтверджується копіями кредитного договору, розрахунком заборгованості за станом на 03.09.2013 р. При таких обставинах, позивач обґрунтовано пред'явив позовні вимоги до відповідача про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Проте, суд не може погодитися з розміром пені, яку просить стягнути позивач і вважає її занадто великою в порівнянні з сумою кредиту, яку брав відповідач і частку якого просить стягнути позивач. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір неустойки більш ніж у 6 разів перевищує розмір заборгованості по кредиту. Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення. Заборгованість по кредиту станом на 03.09.2013 р. складає 19212 гривень 83 копійки. Виходячи з положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка значно перевищує залишок заборгованості по кредиту, до 19000 гривень. Оскільки відповідач [PERSON] прострочила повернення чергової частини кредиту, що залишився, та не сплачував проценти, то суд вважає що Банк в силу закону і договору має право вимагати стягнення з відповідача всю суму заборгованості по кредиту, у тому числі і нараховані проценти за користування кредитом. Також, суд не може погодитися з тим, що необхідно одночасно стягнути пеню за прострочення погашення договору та штраф за прострочення погашення договору. В даному випадку це може привести до застосування до боржника подвійної цивільно - правової відповідальності за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Таким чином, в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. При таких обставинах, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і з відповідача підлягає стягненню 49045 гривень 53 копійки ( непогашений кредит - 19212,83 грн. + 32,70 грн. - проценти + 10800 грн. - комісія + 19000 грн. - пеня). В зв'язку з тим, що позов хоча і задоволено частково, судові витрати, присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 490 гривень 45 копійок, і підлягають стягненню з відповідачки. На підставі ст. 526, 536, 543, 549, 554, 611, 612, 1046, 1048 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial