Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації до відповідачів, в якому проохав, визнати відомості поширені та розповсюджені Інтернет - виданням "Полтавщина" (www.poltava.pi.ua) [INFO] в статті "[INFO]", яка підготовлена [PERSON] на підставі в інтерв'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: "Недавнє звільнення викладача ПолтНТУ ім.Ю. [PERSON] викликало широкий резонанс. Розкажіть як ви ставитеся до звільнення [PERSON] з посади викладача". "Його звільнили не за його професійні якості, бо в його якостях ніхто не сумнівається, а через певні особисті симпатії чи антипатії. Це вже не професійно з боку керівництва". "Ті студенти, хто був з ним близько знайомий, знають усі ті утискання, які робилися на [PERSON] перед захистом його дисертації. Немає значення наша професійна підготовка. Ти подобаєшся керівництву або не подобаєшся. Якщо ти мовчиш і робиш, як тобі кажуть, то все буде в порядку, якщо ти висловлюєш якусь свою думку, то тут у тебе будуть виникати проблеми". "Всіх викладачів та студентів відслідковували на полтавському Євромайдані. Через інших людей говорили, щоб туди не ходили. Відбувався моніторинг і в соціальних мережах за нашими сторінками у фейсбуці, В Контакті, які репости робимо "."Керівництво університету можна описати одним словом- пристосуванці. Обурливо було бачити колективний Ice Bucket Challenge в університеті, декілька днів тому. Коли керівництво кричить "Слава Україні- Героям Слава", хоча півроку тому, на засіданнях університету з трудовим колективом обговорювалося, щоб в університеті не було ніяких революцій, ніяких гасел, тільки навчання. Тільки влада змінилася, як вони перефарбувалися в інший колір". "На наш факультет приходили фотографії викладачів, які стояли під час Єврореволюції на Майдані. І говорилося, що таких співробітників візьміть на облік". " Це зараз всі вони кричать "Слава Україні- Героям Слава", раніше, це вони називали націоналізмом і фашизмом". " Керівництво тисне не відкрито. Ніхто відверто нічого не говорить. Але в разі чого, небезпеку ти на собі відчуваєш",такими, що є недостовірними.А також зобов'язати Відповідачів спростувати поширену інформацію в Інтернет - виданні "Полтавщина" (www.poltava.pl.ua) [INFO] в статті "[INFO]", а саме: [PERSON] не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, за рахунок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобов'язати розмістити на головній сторінці Інтернет -видання "Полтавщина" "ТОП-новиною" під заголовком "Спростування" текст наступного змісту "Відомості, поширені та розповсюдженні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у інтерв 'ю під заголовком "[INFO]", яке було надруковано на головній сторінці сайту Інтернет - видання "Полтавщина" (www.poltava.pl.ua) [INFO] стосовно "Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка", а саме: "Недавнє звільнення викладача ПолтНТУ ім.Ю. [PERSON] викликало широкий резонанс. Розкажіть як ви ставитеся до звільнення [PERSON] з посади викладача". "Його звільнили не за його професійні якості, бо в його якостях ніхто не сумнівається, а через певні особисті симпатії чи антипатії. Це вже не професійно з боку керівництва". "Ті студенти, хто був з ним близько знайомий, знають усі ті утискання, які робилися на [PERSON] перед захистом його дисертації. Немає значення наша професійна підготовка. Ти подобаєшся керівництву або не подобаєшся. Якщо ти мовчиш і робиш, як тобі кажуть, то все буде в порядку, якщо ти висловлюєш якусь свою думку, то тут у тебе будуть виникати проблеми". "Всіх викладачів та студентів відслідковували на полтавському Свромайдані. Через інших людей говорили, щоб туди не ходили. Відбувався моніторинг і в соціальних мережах за нашими сторінками у фейсбуці, В Контакті, які репости робимо "."Керівництво університету можна описати одним словом - пристосуванці. Обурливо було бачити колективний Ice Bucket Challenge в університеті, декілька днів тому. Коли керівництво кричить "Слава Україні - Героям Слава", хоча півроку тому, на засіданнях університету з трудовим колективом обговорювалося, щоб в університеті не було ніяких революцій, ніяких гасел, тільки навчання. Тільки влада змінилася, як вони перефарбувалися в інший колір". "На наш факультет приходили фотографії викладачів, які стояли під час Єврореволюції на Майдані. І говорилося, що таких співробітників візьміть на облік". " Це зараз всі вони кричать "Слава Укрпїні - Героям Слава", раніше, це вони тривали націоналізмом і фашизмом". " Керівництво тисне не відкрито. Ніхто відверто нічого не говорить. Але в разі чого, небезпеку ти на собі відчуваєш", є недостовірними", витрати пов'язані зі спростуванням відомостей поширених Відповідачами 18 вересня 2014 року у мережі Інтернет покласти на відповідачів та стягнути з Відповідачів солідарно витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підтвердження своїх вимог вказував, що Інтернет виданням "Полтавщина" [INFO] на власному сайті www.poltava.pl.ua розміщено та розповсюджено (надано до загального доступу користувачів мережі Інтернет) статтю під назвою "[INFO]" (далі стаття). Вказана стаття підготовлена [PERSON] на підставі інтерв'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У статті, опублікованою Інтернет виданням "Полтавщина", Відповідачі зазначають, що в Полтавському національному університеті імені Юрія Кондратюка викладачі та студенти перебувають під тиском адміністрації (а саме обмеження їх конституційних прав). Не залежно від професійних якостей працівників можуть звільнити за їх патріотичні переконання. Прикладом таких звільнень Відповідачі вказують на звільнення [PERSON]. Також в статті міститься інформація, що керівництво ПолтНТУ грається в патріотизм є пристосуванцями та перефарбовуються в різні кольори при зміні влади. Надаючи інтерв'ю Відповідачами зазначено наступне: [PERSON] про звільнення [PERSON] зазначила "Його звільнили не за його професійні якості, бо в його якостях ніхто не сумнівається, а через певні особисті симпатії чи антипатії. Це вже не професійно з боку керівництва". "Ті студенти, хто був з ним близько знайомий, знають усі ті утискання, які робилися на [PERSON] перед захистом його дисертації. Немає значення наша професійна підготовка. Ти подобаєшся керівництву або не подобаєшся. Якщо ти мовчиш і робиш, як тобі кажуть, то все буде в порядку, якщо ти висловлюєш якусь свою думку, то тут у тебе будуть виникати проблеми". "Всіх викладачів та студентів відслідковували на полтавському Євромайдані. Через інших людей говорили, щоб туди не ходили. Відбувався моніторинг і в соціальних мережах за нашими сторінками у фейсбуці,, ВКонтакті, які репости робимо". [PERSON] зазначив: "Керівництво університету можна описати одним словом - пристосуванці. Обурливо було бачити колективнии Ice Bucket Challenge в університеті, декілька днів тому. Коли керівництво кричить "Слава Україні - Героям Слава", хоча півроку тому, на засіданнях університету з трудовим колективом обговорювалося, щоб в університеті не було ніяких революцій, ніяких гасел, тільки навчання. Тільки влада змінилася, як вони перефарОувалися в інший колір". [PERSON]: На наш факультет приходили фотографії викладачів, ;;і;і стояли під час Сврореволюції на Майдані. І говорилося, що таких співробітників візьміть на облік. [PERSON]: Це зараз всі вони кричать "Слава Україні - Героям Слава", раніше, це вони називали націоналізмом і фашизмом. [PERSON]: Керівництво тисне не відкрито. Ніхто відверто нічого не говорить. Але в разі чого, небезпеку ти на собі відчуваєш. Зазначена Відповідачами інформація в статті "[INFO]" є недостовірною, негативною інформацією про Полтавський національний університет імені Юрія Кондратюка. Розміщена на веб-сайті стаття містить повністю неправдиву інформацію і водночас виступає засобом поширення такої інформації, яка принижує честь і гідність Позивача, завдає шкоди його діловій репутації, оскільки сама назва статті містить зазначення негативних фактів, які безпосередньо пов'язані з назвою позивача і прямо вказують на серйозні правопорушення, які начебто містяться в його діях, а саме: обмеження конституційних прав науково-педагогічних працівників та безпідставне звільнення останніх з займаних посад, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. До суду надійшли пояснення від [PERSON], в яких зазначала, що в середині вересня 2014 року вона та її колеги [PERSON] та [PERSON] звЧязались з [PERSON], який висвітлював на інтернет-сайті "Полтавщина" обставини звільнення нашого колеги та товариша [PERSON] Результатом бесіди стала публікація на сайті їх особистих вражень від цього звільнення, їхньої думки про [PERSON] та наших особистих оцінок загальної атмосфери в ПолтНТУ. Також в поясненнях вважала за необхідне прокоментувати її висловлювання в даній статті: Щодо звільнення [PERSON]. На її думку, воно необґрунтоване, тому що [PERSON] є професіоналом і висококваліфікованим спеціалістом в своїй галузі, до того ж має науковий ступінь. Також він є організатором багатьох мистецьких акцій та проектів в м.Полтава, тому в неї і виникли сумніви з приводу несподіваного звільнення його з посади викладача. Але оскільки на данний момент справа [PERSON] знаходиться на розгляді в Вищому спеціалізованому суді, вона покладає всі надії на те, що суд відновить справедливість в цій ситуації. Також на мою думку, в університеті дійсно відбувалось і відбувається протистояння моралі та аморальності. На підтвердження цього наводжу такий факт: одразу після опублікування даної статті на наступний день мені прийшло запрошення на Вчену раду університету. Аналогічні запрошення прийшли й [PERSON] та [PERSON] Серед інших важливих питань порядку денного на цій раді стояло питання публікації даної статті. Отже, того дня мене і ще двох асистентів звинуватили не тільки в руйнуванні іміджу університету, а й взагалі було закцентовано на тому, що ми не мали права висловлювати свою власну думку. До суду надійшли пояснення від співвідповідача [PERSON], Інтернет видання "Полтавщина" - це спільна громадська ініціатива вільних творчих людей, яка не є засобом масової інформації чи виданням в класичному сенсі цього слова. "Інтернет видання "Полтавщина" навіть не є юридичною особою. Тому Інтернет видання "Полтавщина" не має редакції чи редактора, а доступ до сайту з можливістю викладу туди різної інформації мають усі члени цієї громадської ініціативи та зареєстровані блогери. Він не має впливу на зміст публікацій і не може дозволяти чи забороняти будь-якого з активістів викладати свої твори на сторінки цього веб-сайту. Більше того він ні в якому разі не є власником або співвласником сайту. Щодо доменного імені www.poltava.pl.ua, що в різні часи ним володіли (або воно було зареєстровано) на різних осіб. Дійсно, в період, коли на сайті "Інтернет видання "Полтавщина" була розміщена стаття "[INFO]" і по даний час доменне ім'я www.poltava.pl.ua належить (зареєстроване) на нього. Деякий час він надавав можливість громадським активістам розміщати на ньому матеріали Інтернет видання "Полтавщина". Але з грудня 2014 року Інтернет видання "Полтавщина" розміщується за другою адресою. Таким чином, він фізично не зможе розмістити спростування на Інтернет-виданні "Полтавщина"( www.poltava.pl.ua), як того вимагає позивач, тому що його вплив на громадських активістів (а саме намагання повернути сайт на стару, тобто його адресу) не достатній. В судовому засіданні представник позивача Нікіпелов В.Ю. підтримував позов та проохав задовольнити. Відповідач [PERSON] прохала в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] прохав суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] прохав суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON] прохала суд відмовити в задоволенні позову. Співвідповідач [PERSON]подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Інтернет виданням "Полтавщина" [INFO] на власному сайті www.poltava.pl.ua розміщено статтю під назвою "[INFO]". Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; Судом встановлено наступне. Свідок [PERSON] пояснив, що обставини, які його стосуються почалися з зими 2013-2014 року, стосувалися того, що він анонімно на сторінці "Архітектурний факультет" ПНТУ в Вконтакте, його запрошували бути адміністратором даної сторінки, з 1.12.2013 року він вийшов з складу адміністраторів, про що було офіційно повідомлено. На сторінці "Архітектурний факультет" ПНТУ почалися з'являтися критичні оцінки ректора, неодноразово він говорив, що не має ніякого відношення до цього. Наприкінці червня він випадково зустрічається з ректором університету біля Центрального корпусу Університету, був разом з [PERSON], ректор привітав з захистом дисертації та призначив зустріч, оскільки є проблеми на архітектурному факультету, необхідно їх обговорити. Врешті-решт зустріч відбулася 14 липня. Зустріч розпочалася з привітання щодо захисту дисертації, потім зазначив,що є проблема, яка полягає в тому що молоді викладачі поливають брудом університет, через сторінки "Архітектурний факультет" та дві сторінки Євромайдану. Ректор сказав, що йому необхідно закрити ці сторінки, проте він намагався пояснити, що навіть якщо б він знав хто є адміністратором, і попросив закрити сторінку, це б ще більш насторожило цих осіб. На наступний день [PERSON] подав заяву на відпустку, містила всі необхідні візи. Раптом випадково потрапив до декану, і той сказав що завтра його викликають на науково-технічну раду, на якій також розглядалось питання про морально-етичні якості науково-педагогічних працівників, всі члени обговорювали його вчинок, і врешті-решт - або він йде вибачається, або він не зможе працювати. В той же день розмовляючи з викладачами, він сказав що не може вибачатися, що це шантаж. На наступний день кадрова комісія також розглядала питання про морально-етичний облік. Після півтора годинних розмов, підготувати кадровій комісії дисциплінарне стягнення щодо [PERSON] Відбувся конкурс на заміщення вакантних посад, одноголосно обраний [PERSON] на посаду старшого викладача, складено навантаження та розклад, після чого сказали написати заяву за строковим трудовим договором, як потім виявилося написана невірно та повернуто декану. 29 серпня 2014 було викликано до декану, щоб написати заяву за строковим трудовим договором. 01 вересня він вийшов провів заняття. 02 вересня був на кафедрі. Зустрів декана, він сказав, що "вас здається звільнили". Підготували наказ про звільнення, дата наказу 26 серпня, після цього готував документи до суду. Така ситуація, коли особистий конфлікт призвів до звільнення звичайно для нього це було несподіванкою. Свідок [PERSON], пояснив, що працював в Полтавському НТУ, дії та вислови відповідачів поклюжать честь та гідність університету та особисто ректора -ці звинувачення вважає абсолютно безпідставним, оскільки викладачі висловлювали свою громадянську позицію, прояв своєї позиції, участь в акціях. Він пам'ятає факт, коли були мітинги біля обласної ради, їх фотографували, моніторили, вважає, що це їх вільний час, вони мають право. Особисто він не чув, щоб вони говорили зневажливо в пресі щодо ректора чи університету. По суті поклюжання честі та гідності молодих, студентів брали на облік, тих хто займав активну громадянську позицію. Заступник декана [PERSON] та секретар декану показували відеозапис, де проходила акція мітингу, і там були присутні викладачі та студенти. Керівництво вчинювало тиск на студентів. Ми говоримо про незаконно звільнених, постійні репресії в університеті, особи, які брали участі у конкурсі на посаду ректора, вони були негайно звільнені, оскільки посміли брати участь у конкурсі. Звільнені незаконно, на його думку. Кафедра не пішла на цей конкурс з метою збереження колективу, звинуватили його у тому, що він проводив засідання кафедри, коли проходив конкурс, проте є письмова заява від усіх членів кафедри, що вони свідомо зробили цей крок. Йому винесли догану та звільнили з університету. Його особисте ставлення до керівництва університету - негативне. Свідок [PERSON] пояснила, що на початку вересня 2014 року був звільнений [PERSON], який тільки захистив кандидатську дисертацію, був відмінним студентом, відмінним аспірантом, відмінним викладачем. Був звільнений з невідомих причин, причини були оголошені мутні, що він неправильно оформив заяву на продовження роботи. А його колеги, дуже добре товаришували, викликало дуже багато питань, але крім того вона мала свої думки щодо звільнення [PERSON] На вчені раді, де намагалися примусити написати заяву за власним бажанням. Колеги виступили в пресі, де категорично не погоджувалися з таким відношенням до молодих науковців. Звільнення [PERSON] було обставлено тим, що він громадський діяч. Люди поставили питання: а що буде з ними? А для чого вони будуть викладатися на роботі в університеті? [PERSON] завжди під прицілом керівництва університету, як вона робить висновки через його прізвище, його батько громадський діяч, піднімав громадську думку. В 2014 році продовжувався тиск. Коли публікація вийшла, за ініціативою була зібрана розширена наукова рада, в кращих традиціях 1930 років, коли молоді люди намагалися пояснити, був постійний тиск, чи маєте право ви так висловлюватися, а писати в пресі взагалі заборонено таким як ви. Якби старші товариші хотіли розібратися в проблемі, повинні були не цькувати цю молодь, а навпаки знайти, що до цього призвело. Звільнення [PERSON] підштовхнуло до того ,що небайдужа молодь почала ставити питання, перестала мовчати. Люди середнього віку мовчать, старшого віку мовчать, а молодь питає і нічого не може почути у відповідь. Вона мала особисту зустріч з ректором, на якій висловився про заборону будь-якої агітації, заборонив говорити про Майдан, велів направляти студентів у таке русло, що президент та міністр освіти найкращі, політінформації не проводити. На початку грудня була зібрана розширена вчені рада, треба сидіти на місці, студентам нічого не повідомляти, а наша справа, щоб ми тут не допустили майданів. В січні та в лютому також проводилися наради, то потім ставало питання що ректор університету в Партії Регіонів, декілька разів повторив, що ніколи не був членом партії. Привело до думки, що взагалі існує свобода слова та думки, заборонялось і притискалось, говорити в голос було не дуже безпечно. На початку 2013 р. була створена сторінка "Архітектурного факультету", де публікувалися різноманітні проекти, висвітлювали проблему відтворення та збереження кадетського корпусу. [PERSON] активний учасник цього руху. Коли почалися події на Майдані, керівництво вирішило, що це друкує [PERSON] , для дискредитації керівництва та університету. Думка насаджувалась і поширювалось, обговорювалося . Треба якось вплинути на цю ситуацію, треба закрити сторінку, [PERSON] пояснював, що він не може ніяким чином впливати на те, що відбувається на тій сторінці. Потім [PERSON] погрожували, що не зможе захистити дисертацію. Декілька разів викликали до ректора, і пояснювали, що ректор не зможе прийняти. Коли ректор його прийняв, щось сталося, знають тільки зі слів [PERSON], можна робити висновок про особисту неприязнь ректора до [PERSON] після чого відбулася науково-вчена рада, де запропонували написати заяву за власним бажанням. Був відмінений конкурс на заміщення вакантних посад викладачів, контракту з [PERSON] не підписали. Конкурс відмінили, щоб була можливість звільнити [PERSON], його звільнили. Відповідно до п. 15. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п. 18. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦКне є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до п.26. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до ст. 34 Конституції України, Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Стаття 10 Конвенції з прав людини захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. При умов дотримання параграфу 2 статті 10 вказаної Конвенції , право вільно передавати інформацію поширюється не лише на "інформацію" та "ідеї" , які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі , які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму. Крім того, відповідно до п. 12 Постанови належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації у мережі "Інтернет" є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. На думку суду, інформація під назвою ""[INFO]", що була розміщена на веб-сайті www.poltava.pl.ua, носять характер оціночних суджень , а тому їх правдивість не можна довести.

Outcome: dismissed