Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В листопада 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 27 серпня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних поглядів на сімейне життя. Зазначила, що відповідач не займається вихованням сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] та стягнути судовий збір. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак, пояснив, що не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., оскільки не працює та проживає разом з матір»ю. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст. ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом № 1419 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] року народження (а.с. 7). Спільне життя у сторін не склалося, з листопада 2014 року проживають окремо, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, на примирення не згодні, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 8). Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Домовленості про утримання дитини в досудовому порядку сторонами не досягнуто. За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу [PERSON] має право відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1286 гривень. Як встановлено з пояснень сторін, відповідач на даний час не працює, разом з тим, є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей та аліментних зобов"язань не має, а тому відповідно до положень ст. 180 СК України також зобов'язаний нести витрати по утриманню спільної дитини. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину щомісяця є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з цим, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved