Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 06.12.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина цієї квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане 09.09.2016 державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті батька позивача [PERSON] На момент смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS]. 15.04.2009 [PERSON] зробила на позивача заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Алейнік Л.О. за № 8-678. Позивач 26.10.2018 звернулася до державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Малюги О., щодо подання заяви та оформлення спадщини після смерті матері. Малюга О. зробила до Відділу з питань реєстрації місця проживання/пєребування фізичних осіб Деснянської РДА запит стосовно реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою, а також сказала принести технічний паспорт на квартиру і довідку з КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації про те, за ким зареєстровано право власності на дану квартиру. Нотаріус в усній формі зазначив, що необхідно прийти до неї, коли будуть готові всі документи. 26.10.2018 позивач замовила інформаційну довідку з БТІ на квартиру, що підтверджується товарним чеком. Довідку про місце реєстрації [PERSON] позивач отримала 01.11.2018. Позивач 03.12.2018 отримала довідку з БТІ і в той же день звернулася до нотаріусів П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив оскільки позивачка пропустила 6-ти місячний термін для подання такої заяви. Позивач вважає, що своєчасно звернулася до нотаріуса, адже вона збирала необхідні документи на підставі запитів нотаріуса Малюги О., але це не було взято до уваги. В той же день, тобто 03.12.2018 позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Досінчука Ф.І. із заявою про відкриття спадщини після смерті матері та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вищевказаної квартири, однак, на підставі постанови за № 411/02-ЗІ від 03.12.18 нотаріус відмовив у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири. У зв'язку з викладеним вище позивач просить суд надати додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері [PERSON]. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшов відзив відповідно до якого, представник Київської міської ради просив суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника. Третя особа приватний нотаріус Київське міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи. Третя особа П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явились, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 червня 2018 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 733. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а інша 1/2 частина цієї квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 09.09.2016 державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] 26.10.2018 позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Малюги О., щодо подання заяви та оформлення спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] Відповідно до пояснень позивача [PERSON], державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Малюги О. повідомила позивача [PERSON], що потрібно зібрати пакет документів, а саме технічний паспорт на квартиру і довідку з КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації про те, за ким зареєстровано право власності на дану квартиру. 26.10.2018 позивач [PERSON] замовила інформаційну довідку з БТІ на квартиру, що підтверджується товарним чеком. 03.12.2018 позивач [PERSON] отримала довідку БТІ і в той же день звернулася до нотаріусів П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, проте в нотаріальній конторі відмовили завести спадкову справу, оскільки позивач пропустила 6-ти місячний термін для подання такої заяви. 03.12.2018 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ф.І. Досінчука із заявою про відкриття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] 03.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчук Ф.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої зазначив, що [PERSON] у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті її мами: [PERSON], яка померла [INFO], відмовити через пропущений строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно правових позицій ВСУ, виклдадених у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 14.09.2016 року справа №755/7357/15-ц вказано, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об"єктивних непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, свідчить про поважність пропуску зазаначеного строку, крім того якщо спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, а причини неповідомлення відповідачкою про смерть спадкодавця про смерть [PERSON] не можуть бути визнані поважними. Аналізуючи зібрані по справі докази та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що позивач своєчасно звернулася до державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Малюги О., але за рекомендацією нотаріуса позивач збирала документи, які потрібні для відкриття спадщини. У судовому засіданні позивачем [PERSON], було подано послідовні та логічні пояснення і докази, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере до уваги поважність причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як установлено судом, позивач [PERSON] є інвалідом II групи та постійно хворіє «Гіпертонічна хвороба II ризик», що підтверджується з виписки з амбулаторної картки. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved