Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадок. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його дружина- [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом після смерті якого є він, як чоловік. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є їх син -відповідач по справі [PERSON] . Позивач вказав, що у передбачений законом строк, він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак 17.12.2019 року приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв"язку з тим, що в нього відсутні документи на спадкове майно. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові відповідну заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.06.2017 р. [PERSON] померла [INFO] . З"ясовано, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі, як чоловік померлої та відповідач по справі - [PERSON] , син померлої. Встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 00023750712, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 1963 році. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Оскільки, спірні правовідносини виникли в період дії КпШСУ 1969 року, то суд застосовує його норми. Таким чином, 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , придбаного в період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , на підставі ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, належить їм у рівних частинах. Як слід, ј частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя і входить до складу спадкового майна після її смерті. Відповідно до листа № 146 від 17.03.2020 року, наданого КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстровано: - 1/2 частина за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 05.04.1966 року за № 972; -1/2 частина за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 03.08.2002 року за № 3-1788. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.12.2019 року, винесеної приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії- у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв"язку з ненаданням [PERSON] доказів, підтверджуючих родинні стосунки, не наданням доказів, які б підтвердили факт прийняття спадщини, а також не зазначив склад спадкового майна. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved