Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що він на підставі договору дарування від 25 січня 1995 року, реєстраційний номер 1-317, є власником 21/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Належна цьому будинку земельна ділянка площею 0,0238 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №869003 від 13 грудня 2006 року. У 2011-му році відповідачем без його дозволу, через належну йому ділянку, було протягнуто повітряну лінію електропередач, яка під'єднує сусідній з його будинок [ADDRESS]. Через це йому створюються перешкоди в користуванні належною йому ділянкою, що унеможливлює її повноцінне використання за цільовим призначенням. Зокрема, внаслідок проходження через його земельну ділянку лінії електропередач під нею створюється охоронна зона повітряної кабельної лінії відповідно до Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ від 04.03.1997 р. №209. Відповідно до п.8 Правил: в охоронних зонах повітряних кабельних ліній забороняється саджати дерева та інші багаторічні насадження, здійснювати забудови. Наявність такої лінії є потенційною загрозою для здоров'я і навіть життя осіб, що користуються земельною ділянкою під нею, про що можна дізнатись з листів самого відповідача. Через це позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на належну йому земельну ділянку за його волею, як це зазначено у ЦК України. Його неодноразові звернення до відповідача з проханням демонтувати незаконно прокладену через його земельну ділянку лінію електропередач виявились безуспішними. У своїх Листах відповідач вдається до перекручування фактів, що нібито лінія електропередач, яка проходить через земельну ділянку позивача, існувала ще з 1973 року, а у правовстановлюючому документі на земельну ділянку мають бути нанесені сервітутні ділянки. Підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у т.ч. й у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Види права земельного сервітуту визначає ст. 99 ЗК України, положення якої встановлюють підстави, за наявності яких можливе звернення з вимогою про встановлення сервітуту, як-то право покладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Названа стаття визначає й конкретних суб'єктів, між якими виникають відносини щодо сервітуту. Ч.1 ст.99 ЗК України визначає, що вимагати встановлення видів земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Відповідач не має права користуватись належною йому земельною ділянкою, оскільки він не є власником або землекористувачем цієї ділянки, якому надається право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. У правовстановлюючому документі на належну позивачеві земельну ділянку - Державному акті від 13 грудня 2006 р., немає жодних обтяжень чи обмежень у її користуванні, а до 2011-го року повітряної лінії електропередач над його земельною ділянкою не існувало. Крім цього, у своїх Листах відповідач зазначає, що роботи по відводу кабелю з його земельної ділянки можуть бути виконані, але лише після погодження з його сусідами. Проте, погодити з сусідами перенесення спірної лінії позивачеві не вдалось, бо їх влаштовує така ситуація. Положення ст. 103 ЗК України передбачають, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, не приємні запахи, шумове забруднення). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до ст.13,14 Конституції України держава забезпечує захист усіх суб'єктів права власності. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Земля перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування моральної шкоди. В силу ст.ст. 316, 321,328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. В силу ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Іншого способу для захисту свої прав, окрім судового не має і тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач, позов підтримав та просив прийняти рішення, яким зобов?язати ПАТ „Черкасиобленерго" усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,0238 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий №7110800000:05:002:0337, а саме: демонтувати повітряну лінію електропередач, яка проходить через його земельну ділянку та перенести її за межі його земельної ділянки. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовних вимог і пояснив, що повітряна лінія напругою 0,4 кВ по [ADDRESS] побудована та введена в експлуатацію в 1973 році, план побудови був узгоджений з усіма заінтересованими сторонами, в тому числі і Уманською міською радою. Позивач у 2006 році отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану по [ADDRESS]. Повітряна електролінія уже на той час уже була в наявності. Дерев'яна електроопора № 10, від якої відходять відгалудження вводів до будинків [ADDRESS], у 1986 році була замінена на залізобетонну і встановлена теж саме місце, де знаходилася дерев'яна. Також у 2011 році на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід, який є надійним та безпечним в експлуатації, на ті ж самі електроізолятори будинку [ADDRESS], таким проводом виконують відгалуудження до будинків в умовах стиснутої міської забудови. Таким чином відповідач дії працівників Уманських електромереж ПАТ „Черкасиобленерго", вважає правомірними і не вбачає підстав для задоволення заявленного позову. Третя особа [PERSON] суду пояснив, що він проживає в [ADDRESS] та є власником частини цього будинку. Повітряна електролінія по [ADDRESS] побудована та введена в експлуатацію давно. У 1986 році на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною електроопор з деревяної на залізобетонну, яка встановлена на теж саме місце, де знаходилася дерев'яна. Також у 2011 році, на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід, який є надійним та безпечним в екслуатації на ті ж самі електроізолятори що знаходилися на будинку [ADDRESS] і заявнику в користуванні ним його земельною не перешкоджає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживала в [ADDRESS] з моменту будівництва цього будинку і стверджує, що повітряна електролінія по [ADDRESS] побудована та введена в експлуатацію давно з моменту будівництва там будинків. Проблизно у вісьмидесятих роках, на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною електроопор з деревяної на залізобетонну, яка встановлена на теж саме місце, де знаходилася дерев'яна. Також у 2011 році, на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід на ті ж самі електроізолятори, що і були на будинку [ADDRESS]. Свідок [PERSON], суду пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] та є власником частини цього будинку. Повітряна електролінія по [ADDRESS] побудована та введена в експлуатацію давно. Уже давно, на цій повітряній електролінії був проведений капітальний ремонт із заміною електроопор з деревяної на залізобетонну, яка встановлена на теж саме місце, де знаходилася дерев'яна. Також у 2011 році, місяць вона не пам'ятає, на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід на ті ж самі електроізолятори на їх будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору дарування від 25.01.1995 року посвідченого старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувал а [PERSON] прийняв у дар належну [PERSON] 21/100 частину будинку в місті Умані по [ADDRESS], який розташований на 600м.кв. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №869003, виданого 13.12.2006 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0.0238 га по [ADDRESS] м.Умані. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно Договору дарування від 25.01.1995 року посвідченого старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувал а [PERSON] прийняв у дар належну [PERSON] 21/100 частину будинку в місті Умані по [ADDRESS], який розташований на 600м.кв. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №869003, виданого 13.12.2006 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0.0238 га по [ADDRESS] м.Умані. Повітряна електролінія напругою 0,4 кВ по [ADDRESS] побудована та введена в експлуатацію в 1973 році, план побудови був узгоджений з усіма заінтересованими сторонами, в тому числі і Уманською міською радою. Позивач у 2006 році отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану по [ADDRESS]. Повітряна електролінія уже на той час уже була в наявності. Дерев'яна електроопора № 10, від якої відходять відгалудження вводів до будинків [ADDRESS], у 1986 році була замінена на залізобетонну і встановлена теж саме місце, де знаходилася дерев'яна. Також у 2011 році на цій повітряній лінії був проведений капітальний ремонт із заміною відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід, який є надійним та безпечним в експлуатації, на ті ж самі електроізолятори, які знаходилися на будинку [ADDRESS]. Таким чином дії працівників ПАТ „Черкасиобленерго" при проведенні, у 1986 році заміни дерев'яної електроопори на залізобетонну і встановлена її на теж саме місце, де знаходилася дерев'яна, та у 2011 році заміни відгалуджень вводів до будинків на самонесучий ізольований провід, суд вважає правомірними, такими, що ніяким чином не порушують право власності позивача на користування ним належною йому земельною ділянкою, та не чинять позивачу ніяких перешкод в користуванні його земельною ділянкою розташованою по [ADDRESS] і не вбачає підстав для задоволення заявленого позову.

Outcome: dismissed