Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: факту того, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 083112 від 27.06.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228/18, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,01 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 21, ділянка [NUMBER] яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, невірно вказано прізвище матері заявника - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», і вищезазначений Державний акт дійсно належить матері заявника - [PERSON], яка померла [INFO] року. Неправильне написання прізвища померлої матері, стало заявнику перешкодою в здійсненні його спадкових прав, в зв'язку з чим він звертається до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви вимоги підтримав та просив справу розглядати за його відсутністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання на з'явився, подавши заяву в якій вказує, що з заявою згоден, заперечень не має, та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла рідна мати заявника - [PERSON], якою 06.03.2006 року було складено заповіт відповідно до якого земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 21, ділянка [NUMBER] яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 083112 від 27.06.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228/18 заповідає [PERSON]. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після померлої матері [PERSON] йому було відмовлено, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку помилково було написано прізвище матері «[PERSON]», замість правильного "[PERSON]". Факт, підтверджуючий правильність написання прізвища "[PERSON]» підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 15.01.2014 року, заповітом від 06.03.2006 року. свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.06.1953 року. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фату належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвище, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, встановивши йому факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 083112 від 27.06.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228/18, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,01 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 21, ділянка [NUMBER] яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, невірно вказано прізвище матері заявника - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», і вищезазначений Державний акт дійсно належить матері заявника - [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved