Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1100 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн. При цьому посилається на те, що він 27.01.2013 р. придбав на базарі біля станції метро «Святошин», 1 ряд павільон [NUMBER] «[INFO]» у продавця [PERSON] кросівки аdіdаs Р-50 синього кольору на суму 440 грн. та nіkе tоtаl 90 на суму 560 грн. На його вимогу надати товарні або касові чеки йому було відмовлено. В процесі експлуатації були виявлені суттєві недоліки, а саме: виникло розтріскування поверхні кросівок та проявилося відставання (надрив) підошви кросівок від верхньої частини з внутрішнього боку правого кросівка. Також в процесі експлуатації виявлено зникання та стирання кольорових елементів кросівок. Виявивши ці всі недоліки, він звернувся до відповідача з проханням повернути йому кошти за неякісний товар або обміняти його, але від обох пропозицій відповідач відмовився. З метою захисту його прав як споживача заявою від 25.04.2013 р. він звернувся до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві й листом від 11.06.2013 р. №1548/П-1548-13/1 Інспекція йому повідомила, що його звернення про порушення його прав споживача розглянуто в межах наданих повноважень. Під час проведення перевірки ФОП [PERSON] створено перешкоди службовим особам державного органу виконавчої влади у проведенні позапланової перевірки по вказаних фактах. За вказане порушення ця особа була притягунта до адмінвідповідаьності згідно ч.1 ст. 188-2 КУпАП у вигляді штрафу, а йому запропоновано було за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав звернутися до суду. Порушення його прав призвело до погіршення його душевного самопочуття і він вимушений був витрачати свій час, сили, щоб дізтатися правди, він відчуває себе нікчемною людиною. Через занижену самооцінку та постійне нервове напруження погіршився його душевний стан, що негативно склалось на сімейних відносинах. Через таке відношення до нього він взагалі втрачає віру в краще і йому важко співіснувати з таким безправ'ям. Завдану моральну шкоду він оцінює у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що позивач придбав у нього кросівки для футболу 27.01.2013 р. та вже 25.04.2013 р., коли минули три місяці з дня покупки, він приніс пошкоджені кросівки і вимагав повернути йому за них кошти, мотивуючи це тим, що вони неякісні. Він пояснював позиачу, що кросівки були пошкоджені внаслідок експлуатації їх в умовах, невідповідних їх призначенню, вони мають механічні пошкодження, що можуть утворитись внасліок неправильного носіння чи сушіння або в результаті дії надмірної вологи чи хімічних речовин, що виникло з вини покупця. Гарантійний строк на дані кросівки діяв 60 днів згідно ДСТУ 2063 «Взуття для активного відпочинку», а звернення [PERSON] до нього з претензією було 25.04.2013 р., вже після спливу гарантійного строку. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] придбав 27.01.2013 р. у Фізичної особи-підприємця [PERSON] на базарі біля станції метро «Святошин», 1 ряд павільон [NUMBER] «[INFO]» кросівки для футболу аdіdаs Р-50 синього кольору на суму 440 грн. та nіkе tоtаl 90 на суму 560 грн. [PERSON] звернувся до відповідача з проханням повернути йому кошти за неякісний товар, з поверненням товару, але відповідач відмовився. Заявою від 25.04.2013 р. [PERSON] звернувся до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві і листом від 11.06.2013 р. №1548/П-1548-13/1 Інспекція йому повідомила, що його звернення про порушення його прав споживача розглянуто в межах наданих повноважень та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав. Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. №5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" (з послідуючими змінами та доповненнями), до відносин, які регулюються цим Законом, належать, зокрема, й ті, що виникають із договорів купівлі-продажу. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Згідно ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Згідно ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Згідно ст. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Згідно ст. 678 ЦК України прокупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використаня товару за призначенням, вимагати від продавця за соїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни, 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний сток, 3) відшкодування витрат на усунення недоліків позову. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків,усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явились знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовититись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, 2) вимагати заміни товару. Згідно ст. 680 ЦК Україн якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Згідно ст. 681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару, на який встановлено гарантійний строк (строк придатності), застосовується позовна давність від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). Згідно ст. 708 ЦК України уразі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення, 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної чкості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні, 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни, 4) відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Згідно ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Робота-діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Гарантійний строк-строк, потягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Згідно ч.9 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійне зобов'язання не припиняється у разі неможливості виконання такого зобов'язання з причини відсутності необхідних для його виконання матеріалів, комплектуючих або запасних частин. Гарантійний строк на дані кросівки діє 60 днів з дня продажу в роздрібній сіті згідно ДСТУ 2063 «Взуття для активного відпочинку», а звернення [PERSON] до відповідача по справі з претензією було 25.04.2013 р., вже після спливу гарантійного строку. Позивачем по справі нічим не підтверджено, що він звернувся до відповідача з претензією про повернення грошей чи обміну товару у 60-денний строк з дня придбання кросівок. З боку позивача не надано будь-якого доказу у підтвердження придбання ним у відповідача неякісних кросовків й у матеріалах справи такі підтвердження відсутні. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує проти продажу позивачу неякісних кросівок. Ніхто з сторін не заявляв клопотання про призначення по справі відповідної судової експертизи по предмету спору, з покладенням на себе зобов'язання по оплаті такої експертизи, що є їх правом, тому суд діє відповідно до наданих доказів. Сам по собі факт звернення позивача до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві з метою захисту прав як споживача, не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки зверення з заявою до даного державного органу є правом споживача на обрання способу захисту своїх прав. Доказу про те, що відповідач продав [PERSON] неякісний товар, відсутній. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів правомірність своїх позовних вимог до ФОП [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди і в матеріалах справи відповідні підтверджуючі докази цьому відсутні. При таких обставинах і з цих же підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, коли залишилася недоведеною заподіяння відповідачем позивачу як матеріальної, так і моральної шкоди. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені судом судові витрати по справі суд вважає необхідним компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed