overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

29 грудня 2014 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ "Дельта Банк" посилався на те, що 17.12.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний № 016-16031-171211, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 3 800 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в 5 177,05 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний № 016-16031-171211, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 3 800 грн. Відповідач умов договору не виконує в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 5 177,05 грн., що складається з тіла кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 5 177,05 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 17 жовтня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матір"ю. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши про обгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 17 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом"янського управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1674. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для розвитку дитини та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 грудня 2017 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем мають дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку Надію [INFO], які на даний час проживають з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. До суду повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими , що повідомлені про день час і місце розгляду справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони мають дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку Надію [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, інших осіб, що перебувають на його утриманні не має. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дітей, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дітей, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, а саме по 600 гривень на кожну дитину, як просить позивачка, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки доходу батька, через ненадання ним матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з"явилися. Позивачка у порядку ст.158 ЦПК України подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, якому судовий виклик було вручено особисто 04 червня 2015 року, про причини неявки не повідомив і клопотання про відкладення розгляду не надав. Судом ухвалено про розгляд справи заочним порядком, відповідно до глави 8 ЦПК України. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у юридично зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №095856, виданого на підставі актового запису №1 від 17 січня 2014 року в Книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4) та є батьками сина [PERSON] [PERSON], [INFO], за записами даних про батьків дитини у свідоцтві про народження серії І-ФП №197723, яке видане 17 січня 2014 року на підставі актового запису №4, місце державної реєстрації - виконавчий комітет Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю в с.Великопілля Снігурівського району Миколаївської області. Про таке суду надано довідку від виконавчого комітету Горохівської сільської ради Миколаївської області за №868 від 23 квітня 2015 року (а.с.6). Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Позивачка у позовній заяві ствердила про те, що відповідач зазначеного обов"язку не виконує. Згідно ст.181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю за рахунок соціальних виплат, відсутність у хлопчика власного майна, положення відповідача, щодо якого відсутні дані про офіційні джерела матеріального забезпечення, інших утриманців, і неналежний стан здоров"я останнього. Відповідач не повідомив суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом за ч.1 ст.191 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

29 липня 2015 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 12 березня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають п"ятьох неповнолітніх дітей. Подружнє життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, що негативно впливає на психіку дітей. Вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу через негідну поведінку відповідача, з кінця вересня 2015 року вона забрала дітей та пішла від чоловіка й до цього часу проживають окремо, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні просив шлюб не розривати, твердив, що кохає дружину та дітей, однак вжитими заходами зберегти сім"ю йому не вдалося, вони з дружиною не можуть знайти спільної мови, спілкування з ним вона не бажає, з часу звернення до суду стосунки не прокращилися, дружина забрала дітей й почала проживати окремо. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2004 року, про що виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області внесено актовий запис про шлюб за №2, що підтверджує свідоцтво про шлюб (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають п"ятьох дітей-Грищенко [PERSON], [INFO] (а.с.4), [PERSON], [INFO] (а.с.5), [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7), [PERSON], [INFO] (а.с.8). Спільне життя в сторін не склалося. З кінця вересня 2015 року сторони однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка пішла від чоловіка й разом з дітьми вони проживають окремо від нього. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Протягом наданого судом строку сторони не примирилися, позивачка категорично не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, посилаючись на його тривалу негідну поведінку в минулому та небажання змінюватися. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

29 липня 2016року [PERSON] подала до суду заяву про визнання обмежено дієздатним свого батька - [PERSON]. В заяві зазначала, що [PERSON] - її батько, зловживає спиртними напоями з приводу чого неодноразово лікувався в Львівській психіатричній лікарні. Останній раз [PERSON] проходив курс лікування від алкогольної залежності в червні 2015року та в липні 2016року,однак лікування не дало позитивних результаті, він систематично зловживаєж спиртним, пропиває речі з будинку , втому числі і особисті речі заявника та її малолітньої дитини., чим ставить сім"ю у важке матеріальне становище.. Її батьку належить нерухоме майно, а саме 1/2 частина будинку на [ADDRESS] квартира у [ADDRESS], а тому вона змушена звернутись до суду з заявою про визнання [PERSON] обмежено дієздатним в частині відчуження майна. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини. Просить визнати [PERSON] обмежено дієздатним. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м.Львова у судове засідання не з"явився,хоча був повідомлений про день та час розгляду справи судом. Відповідно до Конституції України норми такої щодо участі в розгляді справ народних засідателів утратили чинність. Відтак, суд ,приймаючи до уваги положення Конституції України, ЦК У та ЦПКУ щодо захисту прав та свобод громадян, розгляду справ у передбачені законом терміни , вважає за можливе розглянути справу без участі народних засідателів. Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із своєю донькою за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зловживає спиртними напоями з приводу чого неодноразово лікувався в Львівській психіатричній лікарні. [PERSON] проходив курс лікування від алкогольної залежності в червні 2015року та в липні 2016року. Свідки у судовому засіданні ствердили, що [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, у стані алкогольного сп"яніння неадекватний, погрожує своїм рідним, викрадає із будинку їх речі, в тому числі і одян малолітньої доньки [PERSON] , продає їх та отримані кошти витрачає на випивку. Неодноразове перебування на лікуванні позитивних результатів не дало. Наведені обставини стверджені наданими заявницею фотографіями . На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позовній заяві посилається на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 17 серпня 2013 року. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, тому в оформленні спадкових прав їй нотаріусом було відмовлено. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] селищна рада надала заяву про розгляд справи без представника селищної ради, позовні вимоги визнала. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено із свідоцтва про смерть серії І-ФП № 184123 (а.с. 4), що 17 серпня 2013 року померла [PERSON], яка за життя заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось своїй дочці, позивачу по справі, відповідно до заповіту від 17 червня 2013 року (а.с. 7). Позивач, маючи бажання прийняти спадщину, в передбачений законом строк, заяву в нотаріальну контору не подала. Причиною стало те, що проживала та працювала в АР Крим в ДП "Міжнародний дитячий центр "Артек" . Через події, що сталися в Автономній Республіці Крим не змогла вчасно звернутися до органів нотаріату про прийняття спадщини. Доказом перебування до 19 грудня 2014 року на тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим, яка контролюється Російською Федерацією підтвердила витягом з трудової книжки (а.с. 8). Вказані причини суд вважає поважними, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що має малолітніх дітей які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, який є батьком дітей, добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, та просила задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та погоджується на аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, зазначив, що позивач живе в іншому селі, а діти знаходяться з її матір"ю. Позивач налаштовує дітей проти нього та коли він намагається контактувати з ними, вони цураються його. Також вважає, що дохід позивача від підприємницької діяльності більший ніж 1,5 тис. грн., які вона вказала в позовній заяві. Заслухавши сторони та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 07 листопада 2003 року виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 16 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/. Згідно акту обстеження на предмет проживання, вбачається, що позивач [PERSON], фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Сторони визнали, що діти знаходяться на утриманні матері, а позивач пояснила, що здійснює ремонт у квартирі, а тому поки що діти знаходяться разом з її матір"ю, але їх утримання лежить на ній. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід стягнути аліменти. При цьому суд вважає, що заявлений розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, оскільки такий розмір буде відповідати стану здоров"я та матеріальному становищу дітей та відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial