Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 27 про розповсюдження білетів державних лотерей, відповідно до якого відповідач зобов`язувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Київської області та повертати кошти, отримані від розповсюдження лотерейних білетів. Станом на 20.12.2013р. за відповідачем рахується заборгованість за реалізовані лотерейні білети на суму 2 831,36 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16.11.2012 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 27 про розповсюдження білетів державних лотерей, відповідно до якого відповідач зобов`язувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Київської області. На підставі договору відповідач у підзвіт та під повну майнову відповідальність розповсюджував термінальні та миттєві білети державних лотерей і був зобов'язаний звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти, отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.» Станом на 20.12.2013р. за відповідачем рахується заборгованість за реалізовані лотерейні білети на суму 2 831,36 грн. 01.02.2013р. відповідач [PERSON] написала розписку, в якій зобов'язалась погасити борг за реалізацію державних лотерей в сумі 8 424,21 грн. до 01.03.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов'язання до цього часу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 229,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved