overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

15.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між ним і [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 24 травня 2013 року. Мають доньку [PERSON] [INFO]. З Відповідачем припинили спільне проживання з травня 2014 року.Причиною стали відсутність взаєморозуміння, відповідач агресивно ставилась до нього, його родичів, постійно і безпідставно вчиняла сварки. 9 травня 2014 після сварки відповідач з донькою забрала свої речі і переїхала жити до своїх батьків. Аліменти на утримання дитини з нього стягнуто. Вважає що їх сім"ю не можна зберегти. Спору з ким буде проживати дитина немає. Відповідач позовні вимоги не визнала. Проти розірвання шлюбу заперечує. Вважає, що сім"ю їх зберегти неможливо. Але поки вони не поділять майно і відповідач не поверне їй кошти які були отримані при народженні дитини, вона на розірвання шлюбу не погодиться. В противному разі вона буде ніхто і відповідач нічого їй не дасть. Донька проживає з нею. Аліменти на її утримання відповідач сплачує. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 24 травня 2013 року по актовому запису № 57 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції . Подружжя припинили спільне проживання з травня місяця 2014 року. У подружжя донька якій виповнився лише рік. Окремо вони проживають незначний час. Взаємні обіди не привід для розірвання шлюбу, а об"єктивних причин які б були підставою для розірвання шлюбу і свідчили, що збереження шлюбу суперечечило б інтересам подружжя чи дитини, суд не знаходить.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

15.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду й до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року, але не довше ніж до досягнення сином 23-річного віку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у зв'язку з навчанням у Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г.Короленка він потребує матеріальної допомоги з боку батька, який має можливість її надавати. Під час судового розгляду позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у заяві. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та пояснив, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка до закінчення сином навчання. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.1, ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

15.12.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.07.2007 року. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має різні погляди на права та обов"язки подружжя, ведення домашнього господарства, і як наслідок, погіршувалися стосунки. Така поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові один до одного та до припинення шлюбних відносин в вересні 2014 р. На даний час сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Дитину залишити на його утриманні. В судове засідання позивач не з'явився. В заяві просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. В заяві також наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує, щоб донька проживала з батьком, судове засідання просить провести без її присутності. Прізвище просить залишити "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 21.07.2007 року зареєстрували шлюб у міському ВРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 240, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Сторони в заявах наполягали на розірванні шлюбу, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони досягли згоди про місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] з позивачем (батьком [PERSON]) після розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

15.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.08.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №515. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Гнезділова". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-НО №262160, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №515, сторони перебувають у шлюбі з 13.08.2011 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-НО №454157 (а.с.7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

15 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 травня 2017 року ВК Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області зареєструвано шлюб з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Часто відбувалися безпідставні сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через що склалися неприязні відносин, тому просить суд шлюб розірвати, В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та телефонограмою від 08.04.2021 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 08 травня 2017 року виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №2); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане (повторно) 17 листопада 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.11). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім"ї, подружжя припинило спільне проживання та не підтримує шлюбні відносини. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення\~національного законодавства\~України відповідає\~ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає,\~що сім`я\~розпалася остаточно,\~примирення між\~сторонами не\~є можливим,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу, відповідачка відзиву не надала, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам позивача, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

15 липня 2014 року Комунальний лікувально-профілактичний заклад „Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівка" подав в суд заяву про визнання недієздатною [PERSON], посилаючись на те, що вона з 7 вересня 1993 року по теперішній час перебуває під диспансерним наглядом у психіатричному диспансері м.Костянтинівка з діагнозом „Органічне шизофреноподібний розлад внаслідок епілепсії із середньою частотою нічними пароксизмами», за станом здоров'я має потребу в опіці, із-за хвороби не має можливості доглядати за собою та усвідомлювати свої дії. Просив визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном [PERSON] У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи заяви, представник органу опіки та піклування, вважав, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали вказують на недієздатність [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки комунального лікувально-профілактичного закладу "Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівки" від 1 липня 2014 року [PERSON] стоїть на обліку у диспансері у зв'язку з психічним захворюванням, за своїм станом здоров'я потребує опіки (а.с.2). Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №80 від 31 липня 2014 року у [PERSON] виявляється органічний маревний шизофреноподібний розлад. В силу цього вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки (а.с.22-24). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування направлено до суду подання про призначення опікуном над [PERSON], її матері, [PERSON], яка просить призначити її опікуном (а.с.7). З огляду на зазначене суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] На підставі ст.ст.39,60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

15 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 11 січня 2014 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за № 4, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити на проживання з нею. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що протягом останніх восьми місяців вона з відповідачем не підтримують шлюбні відносини і з того часу міри для примирення не приймали. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, не знаходять. Тому вона прийшла до висновку, що їх сім'я розпалася і шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце рогляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де позовні вимоги він визнав. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач ніяких заперечень щодо пред"явлених вимог не надав суду, позовні вимоги визнав, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дитини відсутній, суд залишає неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на проживання для позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

15 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 23.12.1995 року від якого мають 4-х дітей, троє який на даний час є неповнолітніми, а саме сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рік тому вони припинили спільне проживання і вона проживає з дітьми у своїх батьків. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона в даний час не працює, бо вимушена виховувати дітей, лікувати доньку-інваліда [PERSON], яка отримала пологову травму, дитина потребує постійного лікування та значних додаткових витрат. Відповідач займається сільським господарством, але він не зареєстрований як приватний підприємець, однак має значний дохід.. Він здоровий, працездатний, інших дітей не має, а тому має можливість і зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 600 гривень на кожну дитину, оскільки довести, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень на кожну дитину вона не може та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, подав до суду заяву, в якій зазначив, що зменшені позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 600 гривень на кожну дитину, просить справу розглянути у його відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], батьком останніх вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, тому має можливість працювати і належно сплачувати аліменти . Він ніяких заперечень щодо зменшених позовних вимог не надав, а їх визнав. Докази про наявність постійного місця роботи у відповідача відсутні, а тому суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

15 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що батьківство стосовно сина визнав у добровільному порядку. За окремого проживання з дитиною допомогу надає за можливості, але не має до цього документального підтвердження. Інших утриманців він не має. Стан його здоров"я задовільний. Позивач працевлаштований у КП "Снігурівський комунальник". Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії І-ФП №191302, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.4). Визнання відповідачем батьківства у добровільному порядку підтверджується копією актового запису про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини (а.с.17-19). Дитина проживає з матір'ю в [ADDRESS] за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області за №6225 від 14 липня 2016 року (а.с.5). Сторони за роздільного проживання не досягли домовленості про утримання дитини. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю за рахунок соціальної виплати на інших її дітей, відсутність у хлопчика власного майна, положення відповідача, який має постійну роботу, у нього відсутні інші утриманці. Відповідач не повідомив суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved