Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відкритого акціонерного товариства «Волиньрибгосп», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Луцька міська рада, про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24 травня 2019 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Делком» було укладеного договір купівлі-продажу № 1020 комплексу приміщень: будинок складу комбікормів ( літер Б-1) загальною площею 154, 4 кв.м., будинок дільниці «Кічкарівка» ( літер В-1) загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23 серпня 2019 року звернувся до Луцької міської ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, необхідної для обслуговування придбаного нерухомого майна. З листа Луцької міської ради від 20.09.2019 року стало відомо, що вищезазначені приміщення розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні Волинського обласного виробничого комбінату, правонаступником якого є ВАТ «Волиньрибгосп». З Державного акту на право постійного користування землею серія 1-ВЛ №000549 від 22 березня 1999 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 листопада 1998 року № 574, вбачається, що Волинському обласному виробничому рибокомбінату надано в постійне користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] розміром 0,2747 га для експлуатації виробничої бази. Вказує, що оскільки ним були придбані всі приміщення які розташовані за адресою [ADDRESS] , то направив на адресу відповідача лист, в якому просив звернутися до відповідного розпорядника земель з клопотанням про припинення права постійного користування земельною ділянкою або надання доручення йому з правом подачі такої заяви та вжиття всіх законних дій для припинення права постійного користування. Проте лист повернувся відправнику із довідкою про причини повернення, в якій вказано що «адресат відсутній за даною адресою». З врахуванням викладеного, на підставі положень ст. 377 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 141 ЗК України, просить визнати припиненим з 24 травня 2019 року (моменту набуття права власності на комплекс будівель) право користування ВАТ «Волиньрибгосп» земельною ділянкою згідно Державного акту на право постійного користування землею серія 1-ВЛ №000549 від 22 березня 1999 року на право постійного користування землею у частині земельної ділянки, площею 2747 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним з 24 травня 2019 року право користування земельною ділянкою, площею 2747 га, розташованою під об`єктами нерухомості за адресою: [ADDRESS] до моменту її оренди чи викупу у третьої особи. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначення підготовчого засідання. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача ВАТ «Волиньрибгосп» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог, Луцької міської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Як визначено у частині першій\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Делком» та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу № 1020 комплексу приміщень: будинок складу комбікормів ( літер Б-1) загальною площею 154, 4 кв.м., будинок дільниці «Кічкарівка» ( літер В-1) загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія 1-ВЛ №000549 від 22 березня 1999 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 листопада 1998 року № 574, вбачається, що Волинському обласному виробничому рибокомбінату надано в постійне користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] розміром 0,2747 га для експлуатації виробничої бази. Також встановлено, що ВАТ "Волиньрибгосп» є правонаступником Волинського обласного виробничого рибокомбінату. На звернення до виконавчого комітету Луцької міської ради з питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, [PERSON] повідомлено про те, що розгляд питання про оформлення право оренди на земельну ділянку можливий лише після припинення права постійного користування Волинському обласному виробничому рибокомбінату. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно\~статті 120 ЗК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Окрім того, пунктом "е" частини першої\~статті 141 ЗК України\~передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України\~, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частин першої, третьої\~статті 626 ЦК України\~двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору. За змістом\~статті 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу продавець передає/зобов`язується передати майно (товар), а покупець приймає/зобов`язується прийняти майно (товар). Відповідно до вимог\~статті 141 ЗК України,\~статті 7 Закону України «Про оренду землі»\~підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Отже, у даному випадку до особи, якій перейшло право власності на нежитлові будівлі, які знаходяться на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні іншої особи, також переходить і право користування земельною ділянкою. Таким чином, у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу нежитлових будівель припиняється право постійного користування земельної ділянки попереднім користувачем, тобто, ВАТ «Волиньрибгосп». За таких обставин, право користування ВАТ «Волиньрибгосп» земельною ділянкою згідно Державного акту на право постійного користування землею серія 1-ВЛ №000549 від 22 березня 1999 року на право постійного користування землею, є припиненим у частині земельної ділянки, площею 2747 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] з 24 травня 2019 року (моменту набуття права власності на комплекс будівель. Щодо вимоги позивача про визнання за ним з 24 травня 2019 року право користування земельною ділянкою, площею 2747 га, розташованою під об`єктами нерухомості за адресою: [ADDRESS] до моменту її оренди чи викупу у третьої особи, то така вимоги до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до пункту «в» частини першої\~статті 12 ЗК України\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього\~Кодексу. Згідно із частинами першою, другою\~статті 116 ЗК України\~набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено частиною першою\~статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Отже, відсутні підстави для визнання за [PERSON] права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2747. Позивач має право звернутись в установленому порядку до Луцької міської ради Волинської області для укладання договору оренди земельної ділянки чи її викупу.

Outcome: partial