Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу і повернення коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 17.12.2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» був укладений договір фінансового лізингу № 003389 з додатками. Предметом лізингу по договору є міні-трактор DONFENG 354 вартістю 250\~000 грн., відсоток платежів 50 % від вартості предмета лізингу, комісійна винагорода Лізингодавця за організаційні заходи 10% від вартості предмета лізингу, а комісійної винагороди Лізингодавця за передачу предмета лізингу 3%. На виконання даного договору 17.12.15 року ним було сплачено на користь відповідача 25\~000 грн. Однак 18-19 грудня 2015 року, вважаючи даний договір несправедливим він звернувся в телефонному режимі до представника відповідача з питанням розірвання договору або ж внесення змін в його умови. На його звернення про повернення уже сплачених коштів йому було відмовлено, в зміні умов договору також було відмовлено, при цьому жодних послуг по договору йому не надали. Вважає, що укладений договір не відповідає вимогам Закону України Про захист прав споживачів і є недійсним, просить стягнути з ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" на його користь кошти в розмірі 25000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позову, суду пояснив, що умови укладеного ним договору лізингу є несправедливими відносно споживача. Даний договір містить нечітке визначення підстав зміни вартості платежів, розміру предмету лізингу, порядку перерахунку з одночасним правом змінювати в односторонньому порядку ці умови, надає лише одному учаснику відносин право на збільшення платежів та вартості. Крім того, відповідач при укладанні договору завуалював призначення комісії за організацію в розмірі 25\~000 грн. під виглядом «платіж за договором», який за умовами договору не повертається в жодному випадку. Він був упевнений, що оплачує вартість транспортного засобу, що також пояснювали йому менеджери, оскільки винагорода в такому розмірі лише за підготовку документів для укладання договору є надто завищеною і не відповідає обсягу робіт. Таким чином договором фінансового лізингу забезпечено захист інтересів лише лізингодавця, він являється несправедливим і підлягає визнанню недійсним. Просить суд визнати недійсним Договір фінансового лізингу № 003389 з додатками № 1, 2, 3 до нього від 17.12.2015 року та стягнути з відповідача на його користь грошову суму комісії за організацію договору фінансового лізингу в розмірі 25\~000 грн. Представник відповідача до суду не зявився, надіслав письмове заперечення на позов, згідно якого відповідач вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав. Договір фінансового лізингу № 003389 від 17.12.15 року був вчинений у письмовій формі, підписаний [PERSON] добровільно на кожному аркуші договору, в якому передбачені всі істотні умови. Крім того, в день підписання договору позивач також написав заяву про те, що він уважно прочитав та зрозумів умови договору і отримав свій примірник. На виконання п. 8.2.1а ст. 8 Договору фінансового лізингу та [PERSON] 1 до вказаного договору, що є його невідємною частиною, позивач сплатив 25\~000,00 грн. комісії за організацію, що відповідало його волевиявленню. ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» надає послуги непрямого лізингу у відповідності до ст. 806 ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг» , тому укладений між сторонами договір є договором непрямого лізингу, позивачем підписаний [PERSON] № 3 до договору , в якому вказаний предмет лізингу, визначений позивачем. . П.1.4 договору передбачено, що лізингоодержувач має право самостійно обирати ТЗ і несе повязані з цим ризики. В такому випадку лізингоодержувач подає лізингодавцю письмову заяву із зазначенням назви продавця (постачальника). Позивач не скористався наданим йому правом обрати продавця, а тому його твердження про визнання п. 3.5 Договору несправедливими є безпідставними. Крім того, є безпідставними твердження позивача про надання лізингодавцю можливості не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем у разі невиконання ним зобовязань за договором, оскільки п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови останнього укласти або виконати договір лише при наявності відповідної компенсації від продавця. Така компенсація передбачена п.12.12 Договору це 80% від суми авансового платежу. За таких обставин, вважає, що Договір вчинений з дотриманням норм чинного законодавства, містить основні істотні умови, а тому не може бути визнаний судом недійсним. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути без участі представника відповідача. Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні було встановлено, що 17.12.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» був укладений договір фінансового лізингу № 003389 з додатками. Відповідно до п.1.1 укладеного договору фінансового лізингу лізингодавець зобовязується придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (предмет лізингу, визначений у п. 3.1 Договору), а лізингоодержувач зобовязується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно п.1.4. договору лізингоодержувач має право самостійно обирати ТЗ та продавця (постачальника) ТЗ і несе повязані з цим ризики. Продавцем (постачальником) ТЗ є особа, що, як правило, зазначається у Специфікації. В такому випадку лізингоодержувач подає лізингодавцю письмову заяву із зазначенням назви продавця (постачальника). Пунктами 5.1, 5,2, 5.4 договору передбачено, що предмет договору передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 50 (пятдесяти) робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця комісії за організацію, авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу. Лізингоодержувач має право сплачувати авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, визначеними лізингодавцем залежно від вартості предмета лізингу в додатку № 1 до даного договору, який є його невідємною частиною та розрахований по формулі, визначеній в п.8.2.2 даного договору. Авансовий платіж не може бути сплачений повністю лізингоодержувачем до сплати комісії за організацію. Розмір комісії за організацію та комісії за передачу предмета лізингу встановлюється в додатку № 1. Згідно додатку № 1 до Договору фінансового лізингу № 003389 від 17.12.2015 року, підписаного позивачем, вартість предмета лізингу становить 250\~000 грн., а комісія за організацію 10% - 25\~000 (двадцять пять тисяч) грн. Згідно квитанції № 0.0.477815294.1 від 17.12.2015 року в день укладення договору лізингу позивач сплатив на банківський рахунок відповідача 25\~ 000 грн. як оплату за послуги по договору № 003389. Згідно заяви позивача від 17.12.2015 року, копія якої надана відповідачем, [PERSON] уважно прочитав та зрозумів умови договору фінансового лізингу № 003389 від 17.12.2015 року, в повному обсязі та коректно отримав інформацію від менеджера-консультанта. Свій примірник договору та додатки до нього отримав 17.12.2015 року. Дана заява, як і Договір лізингу разом з додатками і заявами підписаний власноручно позивачем, що він підтвердив в судовому засіданні. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України Про фінансовий лізинг істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Тобто, твердження позивача про те, що відповідач при укладанні договору завуалював призначення комісії за організацію в розмірі 25\~000 грн. під виглядом «платіж за договором» і він не зрозумів призначення цього платежу, не знайшли свого підтвердження. Сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах і уклали договір. Згідно ст.1 Закону України Про фінансовий лізинг фінансовий лізинг це вид фінансово правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (платежі). У ч.1 ст.2 Закону України Про фінансовий лізинг визначено, що відносини, які виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно ч. 1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно. Спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). В даному випадку між сторонами було укладено договір фінансового непрямого лізингу, який урегульовано спеціальним Законом Про фінансовий лізинг. Даний факт підтверджується заявою позивача на отримання фінансового лізингу, в якій визначено предмет лізингу, а також підписаний позивачем [PERSON] № 3 до Договору, в якому також вказано предмет лізингу. Позивач стверджує, що до договору фінансового лізингу включено умови, які є несправедливими. Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно ч.5 ст. цієї норми якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі, коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому (ч.6 ст.18 Закону). Позивачем не надано до суду доказів того, що умови договору завдали йому шкоди і що визнання несправедливими окремих положень договору, які зазначає позивач, зумовить зміну інших положень договору і потягне за собою недійсність договору в цілому. П. 12.12 Договору № 003389, укладеного сторонами по справі, у випадку розірвання даного договору лізингоодержувачем до підписання Акта приймання-передачі предмета лізингу, лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20 % від сплаченої суми авансових платежів. В такому випадку комісія за організацію даного договору лізингоодержувачу не повертається. Неповернення Комісії за організацію є штрафною санкцією відповідача, оскільки позивач свідомо порушив умови підписаного ним договору. Адже згідно [PERSON] № 1 та [PERSON] № 2 Договору відвантаження автомобіля відбувається після сплати комісії за організацію, авансового платежу та комісії за передачу предмету лізингу. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed