Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, по якій просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу 3/10 часток будинку під літ. "А", загальною житловою площею 88,9 кв.м. та надвірних споруд: три сараю під літ. "В", "Г", "Д", вбиральні під літ. "Б", спорудження № 1-3, розташованих на земельній ділянці в [ADDRESS], посвідченого державною нотаріальної конторою Овідіопольського району Одеської області 11.02.1995 року, реєстр. № 419, укладеному між [PERSON] та [PERSON] з другого боку. Заявниця звернулась до нотаріуса з метою продажу належного їй майна, проте нотаріус відмовив в оформленні договору через розбіжності в написанні побатькові, та порадив звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. До судового засідання заявниця не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без особистої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.02.1995 року, посвідченого Овідіопольською державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] та [PERSON] які діяли зі згодою матері [PERSON] продали а [PERSON] придбала 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд розташованих за адресою: [ADDRESS] Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Портофранківським ВМ Приморського РВОМУГУ МВС України в Одеській області 05.06.2010 року вбачається, що по батькові заявниці [PERSON] зазначено як «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16.11.2010 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], яка складається з 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51325341 від 30.12.2015 року вбачається, що власниками земельної ділянки площею 0,15 га розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, підтверджуючого належність їй 3/10 часток будинку під літ. "А", загальною житловою площею 88,9 кв.м. та надвірних споруд: три сараю під літ. "В", "Г", "Д", вбиральні під літ. "Б", спорудженням № 1-3, розташованих на земельній ділянців [ADDRESS] підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Даний факт фактично позбавляє заявника вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження своїм майном. З цих підстав, заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа. Таким чином, суд вбачає розбіжності в побатькові заявниці . Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, що надасть заявниці [PERSON] можливість вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження стосовного вказаного майно.

Outcome: approved