Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про визначення з нею місця проживання дитини [PERSON] [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у підготовчому судовому засіданні надала висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини [PERSON] [INFO] . Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 18.02.2017 між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10.06.2020 року. Від спільного подружнього життяу сторін народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №432 від 21.10.2021 року. Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.11.2021 року №276 затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживаня дитини [PERSON] [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання [PERSON] [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] [INFO] з матір"ю [PERSON] ; а також у висновку вкказано, що батько [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дитини із матір"ю, а також наголосив, що бере участь у вихованні дитини та спілкується із [PERSON] згідно графіку, однак звертає увагу, що хоче бути повідомленим у випадку якщо буде змінюватися місце реєстрації чи місце проживання дитини. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Устатті 141 СК Українивстановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків За частинами першою, другоюстатті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В силу вимог ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що проживання дитини [PERSON] саме з матір`ю, відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та забезпечить його права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, оздоровлення та безпеку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі до початку розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при пред`явлені зазначеного позову було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним згідно квитанції № 16567 від 28 жовтня 2021 року у розмірі 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні. В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 454 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved