Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 08.05.2002 року, під час якого у них 06.10.2002 року народилася донька Анастасія, а 25.05.2011 року - донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що з самого початку подружнього життя у них з чоловіком не склалися нормальні відносини. Чоловік пиячив, не допомагав по господарству, приховува зароблені гроші, а 29.01.2015 року сторони припинили подружні відносини і позивачка не має наміру їх поновлювати. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 08.05.2002 року, під час якого у них 06.10.2002 року народилася донька Анастасія, а 25.05.2011 року - донька [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище Улановська. Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved