Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що з 2001 року він постійно проживав разом з [PERSON], [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] року від цих відносин у них народилася донька [PERSON], відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 СК України. На сьогоднішній день його донька [PERSON], [INFO], навчається в 7-А класі Первомайської загальноосвітньої школи № 7. [PERSON], [INFO], є рідним батьком [PERSON], але не був зазначений в книзі реєстрації народжень та в Свідоцтві про народження як батько дитини. Позивач постійно визнавав себе батьком дитини, утримував [PERSON] з дитиною та наполягав на внесенні в Свідоцтво про народження в якості батька дитини саме його, але, нажаль, за життя [PERSON] зробити всі дії щодо зміни відомостей про батька в актовому запису про народження [PERSON] їм не вдалося (деякий час не було документів про особу). На фотознімках, які додані до позовної заяви, прослідковується безпосередня участь позивача у вихованні доньки. Дитина зареєстрована по-батькові «Борисівна», а в графі "відомості про батька» зазначено ім'я та по-батькові «Борис Борисович», як позивача, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Після народження дитини, [PERSON] постійно піклується про неї та проводить час, цікавиться її особистим життям, бере участь у її навчанні та вихованні, надає матеріальну допомогу. [INFO] року померла мати дитини [PERSON] у віці 46 років. У відповідності зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В ч. 2 статті 125 СК України регламентовано, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; З) за рішенням суду. Відповідно ст. 128 ч. 3 CК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини, а також позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач та третя особа надали суду заяви з проханням слухати справу у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області, актовий запис № 586, де зазначено матір'ю дитини - [PERSON], а батьком дитини - [PERSON]. З витягу № 00019455453 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області був складений актовий запис про народження [PERSON], [INFO], за № 586, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своєю рідною дочкою. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved