overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] в особі [PERSON], та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Позивачі та їх представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з"явилась, просила розглядати заяву за її відсутності. Суд, вислухавши заявників, їх представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] майже 20 років проживала з [PERSON] в громадському шлюбі, в якому народились двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] помер [INFO], про що 29 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис №716. [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями, які мають право на спадкове майно, є двоє синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серія [NUMBER]). В вищезазначених свідоцтвах про народження в графі мати вказано [PERSON] та в графі батько - [PERSON]. 07 травня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] було відкрито спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37311388. Після чого заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення своїх спадкових прав після батька, у зв'язку з відсутністю належних документів, що підтверджують родинні відносини з померлим і тому заявники звернулися до суду. Згідно ст. 1261 ЦКУ єдиними спадкоємцями за померлим [PERSON] є його сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Факт того, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є синами [PERSON] підтверджується : - показами свідків : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. - Сімейними фотокартками. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам для отримання свідоцтва про право власності на спадщину. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], стверджуючи, що його мати являється інвалідом І групи та у зв'язку з наявністю психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому повинна бути визнана недієздатною. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав та прохав задовольнити його вимоги. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи від 08.07.2014 р. у [PERSON] встановлено діагноз «судинна деменція». Крім того, зазначено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. За рекомендацією виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Арбузинського району від 26.06.2014 року заявник може надавати допомогу [PERSON], яка є його рідною матір"ю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. За поданням органу опіки і піклування відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд вважає за необхідне призначити опікуном для [PERSON] заявника - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 07.09.2006 року і спільно проживали до вересня 2013 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач з"явилася, подану позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 18 червня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис за № 3. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. [PERSON] вихованням дітей не займається, коштів на їх утримання в добровільному порядку не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на тримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, сторони уклали шлюб 18.06.2005 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 3. Судом встановлено і це вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 19.09.2005 року та [NUMBER] від 27.06.2009 року, що батьком [PERSON] та [PERSON] записаний відповідач [PERSON] Про те, що [PERSON] та [PERSON], перебувають на утриманні своєї матері [PERSON] свідчить довідка № 545 від 19.05.2014 року, видана виконкомом Івановицької сільської ради Червоноармійського району. Враховуючи, що відповідач ухиляється від утримання дітей, суд вважає стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області 02 вересня 2007 року, актовий запис №83. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери та різні життєві погляди. Розлад у сім»ї носить систематичний і тривалий характер, спільно не проживають понад чотири місяці. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище «[PERSON]». Після розірвання шлюбу місце проживання дітей визначити з нею. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Протягом призначеного судом строку для примирення, заходи для збереження сім"ї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У травні 2014 року орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO] із зазначеним позовом до [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], мотивуючи його тим, що вони ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не створюють належних умов для проживання та виховання дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток. Так, після відібрання дітей без позбавлення батьківських прав (рішення Червоноармійського районного суду від 25.12.2012 року справа № 2-337/12), до служби у справах дітей з питанням про повернення дітей у сім"ю не зверталися. Згідно інформації від обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей "Сонячний Дім", від 15.01.2014 року №17, куди були влаштовані для соціально - психологічної реабілітації діти 16.11.2012 по 26.02.2013 року батьки [PERSON] та [PERSON], жодного разу дітей не відвідували, життям та вихованням своїх неповнолітніх дітей не цікавилися. Також після влаштування дітей у прийомну сім"ю [PERSON], що в [ADDRESS], згідно інформації служби у справах дітей Ружинської РДА від 20.01.2014 року №15, батьки [PERSON] та [PERSON], не відвідували та не цікавилися життям своїх малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідачів солідарно в сумі 121 грн. 80 коп. з позовних вимог про позбавлення батьківських прав на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 10.07.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачкою був укладений кредитний договір № 001-05038-100707, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 1915 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою 12 % в рік та за ведення кредитної справи відповідачка повинна сплачувати плату в розмірі 3,25 % в місяць. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Позивач свої зобов"язання за договором виконав, надавши відповідачці кредит в сумі 1915 грн. В порушення умов договору, відповідачка [PERSON] порушила взяті на себе договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість в сумі 1139 грн. 99 коп., у тому числі: 734,11 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 18,30 грн. - заборгованість за відсотками; 348,55 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати в сумі 243, 60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 001-05038-100707 від 10.07.2007 року позивач надав відповідачці кредит в сумі 1915,00 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою 12 % в рік та за ведення кредитної справи відповідачка повинна сплачувати плату в розмірі 3,25 % в місяць. Згідно якого моментом погашення кредиту вважається день зарахування на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором, однак в порушення умов договору цього не робила. У зв'язку з чим, згідно розрахунку, [PERSON] станом на 03.03.2014 року заборгувала перед позивачем 1100 грн. 96 коп., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 734,11 грн.; - заборгованість за відсотками 18,30 грн.; - заборгованість за комісіями в сумі 348,55 грн. Оскільки [PERSON] не виконала умов кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 1100 грн. 96 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 13 356 грн. 14 коп., посилаючись на те, що 14.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. із зобов'язанням його повернення та сплатою відсотків у розмірі 96,00 % на рік. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за відповідачем рахується вищевказана заборгованість. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. Відповідно до заяви позичальника Татаренко В.Б. від 30.01.2006 року та умов надання банківських послуг, останній отримав кредит у розмірі 4 500 грн. із зобов'язанням їх повернення та сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із довідки-розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 12.05.2014 року становить 13 356 грн. 14 коп. Відповідно до ст.525 ЦК України одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 09 серпня 2008 року, зареєстрованого відділом РАЦС по м. Хмельницькому, актовий запис за №1351. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується матір»ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини із його заробітку щомісяця на утримання доньки, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2008 року. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується матір»ю, що підтверджується довідкою ЖЕК 6 за №62 від 03.06.2014 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) відповідно до вимог закону. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів та вважає необхідним і достатнім стягнути на утримання дитини одну четверту частину заробітку відповідача. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 вересня 1992 року з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Протягом семи років разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила, проти примирення заперечувала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, та підтвердила, що шлюб існує формально, відповідач має іншу сім"ю. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 вересня 1992 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Немішаївською селищною радою Бородянського району Київської області. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с.9), про народження (а.с.10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення, представником відповідача позов визнається і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає, що позов необхідно задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved