Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 року по 24.01.2014 року. Відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», 10.08.2009 року між курсантом [PERSON], УМВС України в Полтавській області та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (далі ДДУВС) укладено Договори про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (далі Договір). Згідно наказу ректора ДДУВС №46ос від 05.08.2009 року відповідач зарахований курсантом на навчання до ДДУВС. Згідно наказу ректора ДДУВС №195ос від 30.05.2013 року відповідач отримав вищу юридичну освіту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» та отримав відповідний диплом, після чого був направлений до ОВС. Згідно наказу УМВС України в Полтавській області №22о/с від 24.01.2014 року відповідач звільнений з посади слідчого відділення Глобинського районного відділу відповідно до Положення про проходження служби рядовимі начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни). Звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну - є однією з підстав відшкодування особами витрат пов»язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов»язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністрерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв»язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов»язані з його утриманням у ДДУВС в розмірі 29149 грн. 84 коп. Таким чином, відповідач звільнившись з ОВС, за п.64 «є» (за порушення дисципліни), порушив вимоги п.2.3 Договору, укладеного 10.08.2009 року, тому він зобов»язаний відшкодувати витрати пов»язані з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Позивач прохає стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Державного бюджету (на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ЄДРПОУ 08571446, р/р 31250202117468) - витрати, пов»язані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі - 29149 (двадцять дев»ять тисяч сто сорок дев»ять) грн.. 84 коп. та судовий збір у розмірі - 291 (двісті дев»яносто один) грн.. 49 коп. Заявою до суду позивач прохав справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову заперечує. Третя особа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності встановив наступне. Зідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. . Згідно зі ст.627 ЦК України передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. За положеннями ч.2 ст.56 Закону України "Про вищу освіту" випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 затверджений «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», яким передбачено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст.3 «Порядку» витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою; сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку відповідно до ч.1 ст.6 «Порядку». Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами по справі, 10.08.2009 року між курсантом [PERSON], УМВС України в Полтавській області та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ укладено Договір №462 про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указ Президента України від 23.01.1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням». Згідно наказу ректора ДДУВС №46ос від 05.08.2009 року відповідач зарахований курсантом на навчання до ДДУВС. Відповідно наказу ректора ДДУВС №195ос від 30.05.2013 року відповідач отримав вищу юридичну освіту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» та отримав відповідний диплом, після чого був направлений до ОВС. З 01.06.2013 року [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області. Згідно наказу УМВС України в Полтавській області №22о/с від 24.01.2014 року відповідач звільнений з посади слідчого відділення Глобинського районного відділу відповідно до Положення про проходження служби рядовими начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни). Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до УМВС України в Полтавській області, Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2014 року у справі № 816/1125/14. Прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задоволено частково: - Визнано неправомірним та скасувано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 47 від 15.01.2014 р. в частині накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. - Визнано неправомірним та скасувано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 22 о/с від 24.01.2014 р. в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ. - Поновлено [PERSON] на посаді слідчого слідчого відділення (СВ) Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 24.01.2014 року. - Стягнуто з Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Леніна, 189, м. Глобине, Полтавська область, 39000) середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 22347,11 грн. (двадцять дві тисячі триста сорок сім грн. 11 коп.). - В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року залишено без змін. Згідно Наказу Управління МВС України в Полтавській області №517 о/с від 31.10.2014 року лейтенанта міліції [PERSON] поновлено на посаді слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України у Полтавській області Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховую вищевикладене, та ту обставину, що [PERSON] на даний час продовжує проходити службу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, так як обставини зазначені у позові відпали, а зобов»язання, передбачені умовами Договору, укладеного 10.08.2009 року між сторонами по справі, відповідачем [PERSON] не були порушені.

Outcome: dismissed