Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником вказаного житла, за вказаною адресою зареєстрований і відповідач, який для неї родичем не являється. У зв"язку з реєстрацією відповідача, [PERSON] змушена сплачувати комунальні послуги ще за одну особу, що негативно відображається на її матеріальному становищі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позову на-полягав, з підстав зазначених в позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, що на підставі\~ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу за його відсутністю та винести заочне рішення. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами по-зивача. Знають, що вона зареєструвала місце проживання у належному їй будинку [PERSON] на прохання сина. Самого [PERSON] бачили лише один раз в 2004 році. З того часу за місцем реєстрації він не з"являвся, його речей в будинку немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог\~ст. 317 ч. 1 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 383 ч. 1 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 405 ч. 1 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до вимог\~ст. 156 ч. 1 ЖК України\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим при-міщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку в [ADDRESS] . Дана обставина підтвер-джується свідоцтвом на право на спадщину від 23.09.2002 року. За вказаною адресою зареєстрований і відповідач, що підтверджується копією домової книги. Факт не проживання [PERSON] підтверджується актом від 19.06.2019 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Крім того, відповідно до вимог\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що належному їй будинку відпо-відач не проживає, що знайшло своє підтвердження в процесі розгляду справи. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved