Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON], просить скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 481611 від 20.02.2007 р., площею 0,0600 га з кадастровим номером 4620987700:12:013:0125, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Зимновідська, 10 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, виданий на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Суховільської сільської ради від 08.12.2006 р. № 108/23 та належить [PERSON] та скасувати державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки. В обгрунтування заявленого позову представник позивачів зазначив, що [PERSON] та [PERSON] мають на праві приватної власності суміжні земельні ділянки, розташовані по вул. Івана Сірка, 11 та [PERSON], 9 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області. У відповідності до норм законодавства зареєстрували право власності на земельні ділянки. Однак, при виготовленні кадастрового номеру на них, позивачі отримали відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки їхні земельні ділянки перетинаються із земельною ділянкою, яка належить на праві власності відповідачу, кадастровий номер 4620987700:12:013:0125. Оскільки право власності на вищевказані земельні ділянки виникло у позивачів раніше, ніж у відповідача, вважає, що останньому право власності на його земельну ділянку оформлено з порушенням норм законодавства. В обґрунтування позову покликається на вимоги ст. 152, 155,\~158\~ЗК України та просить такий задовольнити. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали з мотивів, наведених у ньому. Пояснили, що вони позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію прав на належні їм земельні ділянки, що тягне за собою неможливість повною мірою реалізовувати свої права як власників земельних ділянок, просили позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судовому засіданні та письмовому відзиві вказав, що через накладку земельних ділянок позивачі не можуть реалізувати своє право як власники. З покликанням на те, що позивачами не наведено конкретних дій, які вчинялися ГУ Держгеокадастру у Львівській області та порушували б їхні права, свободи та законні інтереси, а також те, що спірна земельна ділянка виділена відповідачу [PERSON] Суховільською сільською радою Городоцького району Львівської області, вважає себе неналежним відповідачем та з цієї підстави позов заперечив (а.с. 152-155). Представник відповідача Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання 21.12.2018 р. не зявилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала. Зазначила, що під час передачі Рішенням 6 сесії 5 скликання від 08.12.2006 р. [PERSON] земельної ділянки, Суховільська сільська рада не врахувала, що дана земельна ділянка вже перебуває у приватній власності інших осіб, та виділила таке відповідачу помилково. Крім того, вказала, що [PERSON] було відомо про накладку земельних ділянок, претензій до сільської ради ніколи не мав (а.с. 193). Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву суду не надав (а.с. 103, 144, 160-161, 179, 189-190, 193). Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши їхні заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про наступне. Статтею 2\~ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~вимог ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 14, 41 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом Згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ст. 25, п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад, крім іншого, належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Системний аналіз положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин. Рішенням IX сесії IV демократичного скликання Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 188 від 03.10.2003 р. позивачу [PERSON] за його заявою виділено у приватну власність земельну ділянку, площею 0.10 га. для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських споруд по вул. Івана Сірка, 11 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області. На підставі Рішення йому за письмовою заявою від 10.08.2004 р., 25.02.2005 року видано Технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право власності на землю, та 06.04.2005 р. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 455053 (а.с 13, 14, 16-26). 05.07.2007 року [PERSON] отримав дозвіл на право виконання будівельних робіт на вищевказаній земельній ділянці, 18.06.2014 року оформив право власності на житловий будинок, який розташований по вул. І. Сірка, 11 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 23172321, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕЕА 442970 та технічного паспорту (а.с. 27, 28, 37-45). Під час виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № РВ-4600618862018 від 12.03.2018 року [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки наявний перетин ділянки з ділянкою 4620987700:12:013:0125. Площа співпадає на 15,3686% (а.с. 54). Позивачу [PERSON] на підставі Рішення IX сесії IV демократичного скликання Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 189 від 03.10.2003 р. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 455008 від 06.04.2005 р., площею 0,1000 га, що по вул. І.Сірка, 9 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 4620987700:12:013:0036 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 455051 від 06.04.2005 р., площею 0,0331 га, що розташована в с. Суховоля Городоцького району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 4620987700:12:013:0037 (а.с. 57-59). 05.07.2007 року [PERSON] отримав дозвіл на право виконання будівельних робіт на земельній ділянці, що по вул. І.Сірка, 9 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, 19.02.2013 року оформив право власності на житловий будинок, який на ній збудував, що підтверджується копіями Рішення виконавчого комітету Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 07 від 31.01.2013 р., Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 126637 (а.с. 60 - 63). Під час виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № РВ-4600618872018 від 12.03.2018 року [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки наявний перетин ділянки з ділянкою 4620987700:12:013:0125. Площа співпадає на 100% (накладка) (а.с. 81). З долучених до матеріалів справи копії Рішення № 108 від 08.12.2006 р. вбачається, що [PERSON] на підставі заяви від 23.11.2006 р. передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться по вул. Зимновідська, 10 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 481611 від 20.02.2007 р. (а.с. 83, 166-177). Із пояснень та письмової заяви представника сільської ради, вбачається, що вищевказана земельна ділянка на обліку в Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області не перебувала, тому передана відповідачу помилково. [PERSON] про накладку його земельної ділянки на сусідні земельні ділянки, належні позивачам [PERSON] та [PERSON], відомо (а.с. 193). Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 321 ЦК України, оцінивши докази з точки зору їх належності та допустимості, з огляду на визнання позову органом місцевого самоврядування Суховільською сільською радою Городоцького району Львівської області, відсутність заперечень відповідача [PERSON], суд приходить переконання, що земельну ділянку передано [PERSON] з порушенням норм законодавства, позивачі [PERSON] та [PERSON] мають на праві приватної власності земельні ділянки, відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки, які отримали у законний спосіб та на які зареєстрували право власності у порядку, передбаченому чинним законодавством, тому суд позов задовольняє. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved