Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 28.08.2006 року її бабусі [PERSON] , її матері [PERSON] та їй на праві власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] її бабуся [PERSON] померла і належну їй 1/3 частину квартири успадкувала її мати [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2014 року. Як зазначає заявник, у неї виникли проблемні питання при реалізації свого права власності на належну їй 1/3 частину квартири, оскільки в 2009 році вносились зміни до актового запису про її народження, згідно паспорту вона має прізвище « [PERSON] ». В той же час, у правовстановлюючому документі на квартиру її прізвище вказано « [PERSON] ». Внести зміни до правовстановлюючого документу на даний час неможливо, оскільки діяльність Придніпровського райвиконкому м.Черкаси, яким видано свідоцтво на квартиру, припинено. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити її заяву. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник та заінтересована особа [PERSON] не з`явились, надавши суду заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність та задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Черкаської міської ради Чернявський А.Л. в судове засідання не з`явився, направивши суду клопотання, в якому просить розглянути справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 28.08.2006 року, виданого Придніпровським райвиконкомом м.Черкаси, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2014 року, [PERSON] отримала у спадщину 1/3 частину вказаної квартири, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.10). Також, відповідно до актового запису про народження, копії паспорту заявника, правильне написання її прізвища « [PERSON] » (а.с.12, 15). Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на квартиру саме заявнику - неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 28.08.2006 року, виданого Придніпровським райвиконкомом м.Черкаси належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Однак, дане свідоцтво містить неправильне написання її прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на частку квартири дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною їй власністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved