Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Представник відповідача до судового розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності , заперечення проти позову до судового розгляду справи від нього не надійшли. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дніпродзержинської міської ради Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, в якому просить суд визначити, що померлому [INFO] року [PERSON], померлій [INFO] року [PERSON], померлій [INFO] року [PERSON], в квартирі [ADDRESS], яка є спільною частковою власністю, кожному, належала 1/4 частка зазначеної квартири. Від своїх позовних вимог щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом в цілому на зазначену квартиру позивач відмовилась, про що зазначила в своїй письмовій заяві від 21 листопада 2014 року. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло , що видане 20 травня 1994 року відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міського виконкому, згідно з розпорядженням від 20 травня 1994 року № 01968, у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їй, позивачу, була передана квартира, розташована з адресою: [ADDRESS], яка складається із трьох житлових кімнат, має загальну площу 71,3 кв.м., в тому числі житлову площу 40,9 кв.м. Всі вони проживали у зазначеній квартирі та були зареєстровані за її місцем розташування. [INFO] року помер її дідусь [PERSON], [INFO] року померла її бабуся [PERSON], [INFO] року померла її мати [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина на належні їм частки у спільній власності, вона, позивач, як єдина спадкоємиця після їх смерті, звернулася до Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] Таким чином, їй, позивачу, як єдиній спадкоємиці, належить 3/4 частки квартири в порядку спадкування за законом, із розрахунку по 1/4 частині квартири, що належала кожному з них. Але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом своєю постановою від 11 листопада 2013 року, так як не визначена частка померлих у праві спільної часткової власності та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Крім того, було звернуто увагу на невідповідність прізвищ бабусі та дідуся прізвищу матері та її, позивача. І їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності по суті та за обставинами підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від представника виконкому Дніпродзержинської міської ради Козинець О.В. надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства. Представники третіх осіб: Петриківської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від третіх осіб надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, представника відповідача та представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2014 року ( а.с. 5), яким підтверджується встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] та [PERSON], як між онукою та дідом і бабою; - постанова нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2013 року (а.с. 10), якою підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру та не визначення часток померлих родичів у праві спільної власності на квартиру;; - розпорядження Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 02 грудня 2013 року № 5/251 -р (а.с. 12), якою підтверджується видання розпорядження щодо видачі позивачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та внесення змін до розпорядження органу приватизації від 20 травня 1994 року № 01968 щодо передачі квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну часткову власність; - дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданий 02 грудня 2013 року (а.с. 13-14), яким підтверджується факт передачі квартири [ADDRESS] у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - технічний паспорт на квартиру ( а.с. 17-18), яким підтверджуються технічні характеристики квартири [ADDRESS] , її загальна площа 71,3 кв.м., в тому числі житлова площа 40,9 кв.м.; - свідоцтво про смерть (а.с. 20), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] року [PERSON]; - свідоцтво про смерть (а.с. 21), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] року [PERSON]; - свідоцтво про смерть (а.с. 22), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] року [PERSON]; - копія паспорту позивача ( а.с. 24), якою підтверджується її особа громадянина України; - спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 46 -94), якою підтверджується заведення спадкової справи 22 жовтня 2012 року після померлої [PERSON] за заявою позивача; - спадкова справа після померлого [PERSON] ( а.с. 95-106), якою підтверджується заведення спадкової справи 14 квітня 2006 року з заявою його дружини [PERSON] Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 20 травня 1994 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була приватизована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого на підставі розпорядження органу приватизації № 01968 від 20 травня 1994 року їм було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому було зазначено, що вищевказана квартира дійсно належить їм всім на праві спільної власності без визначення правового режиму спільності. [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 20 - свідоцтво про смерть. І після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується спадковою справою, розпочатою 14 квітня 2006 року Петриківською державною нотаріальною конторою за заявою спадкоємця першої черги [PERSON] (а.с.95-106), яка за життя отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна у вигляді грошових внесків та автомобіля. [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 22 - свідоцтво про смерть), і після її смерті право на спадкування майна померлої отримала її донька [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 21- свідоцтво про смерть), і після її смерті її донька - позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується спадковою справою № 301/2012 померлої [PERSON], розпочатою 22 жовтня 2012 року за заявою позивача ( а.с. 46-94). Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої матері позивачу було відмовлено через розбіжності у прізвищах спадкодавців та спадкоємця - позивача у справі, а також через відсутність розміру часток, що належали кожному із співвласників у праві спільної власності на квартиру. За заявою [PERSON] 02 грудня 2013 року Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради було ухвалено розпорядження за № 5/251-р, яким відділ обліку та приватизації житлової площі було зобов'язано унести зміни до розпорядження органу приватизації від 20 травня 1994 року № 01968, а саме: у п.1 після слів "передати вказану квартиру (будинок)" читати "в спільну часткову власність" та у свідоцтві про право власності на житло за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], прізвища "[PERSON].", "[PERSON]." читати "[PERSON]", "[PERSON]", а також Комунальному підприємству "Ордер" підгодовувати дублікат свідоцтва про право власності на зазначену квартиру, і відділу обліку та приватизації житлової площі видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру ( а.с. 12). На підставі цього розпорядження позивач [PERSON] отримала дублікат свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], що було видане Директором Департаменту комунальної власності на земельних відносин Дніпродзержинської міської ради ( а.с. 13), в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, судом на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 71,3 кв.м. та житловою площею 40,9 кв.м. ( а.с. 17-18 технічний паспорт), дійсно належить позивачу, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, що свідчить про належність кожному із співвласників 1/4 частки зазначеної квартири. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року (з наступними змінами) встановлюється, що передача займаних квартир (будинків) в порядку приватизації здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Так як суд на підставі наданих позивачем доказів дійшов до висновку, що під час володіння та користування квартирою між співвласниками будь-які договори про поділ квартири не укладалися, і не було домовленості щодо розміру часток у праві спільної власності на квартиру, суд вважає, що кожному із чотирьох співвласників, належить на праві приватної власності 1/4 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved