Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON], який народився у місті Донецьк Донецької області, [INFO], у громадянки України [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила про те, що [INFO] у неї народилась дитина чоловічої статі - [PERSON] у місті Донецьк Донецької області, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 268 від 05.03.2018 року. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразка заявник позбавлена можливості, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON], [INFO], у м. Донецьк Донецької області народилась дитина чоловічої статті - [PERSON], що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 268 від 05.03.2018 року. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, свідоцтво про народження (форма № 103/у), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, видається установою охорони здоров'я незалежно від підпорядкування і форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза установою охорони здоров'я державна реєстрація народження робиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувальної установи (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України 25.10.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08 серпня 2006 року за № 1150/13024, і укладення про підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я за формою, встановленого додатком 3 до порядку підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09.01.2013 р. № 9. Відповідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документу установи охорон здоров'я або медичної консультаційної комісії, підтверджувальний факт народження, основою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону). Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - сухопутна територія Автономної Республіки Крим, визнана тимчасово окупованою територією. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території. В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Отже, враховуючи положення вищевказаних норм закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON], який народився у місті Донецьк Донецької області, [INFO], у громадянки України [PERSON], [INFO]. У графі "відомості про батька" в свідоцтві про народження записати прізвище, громадянство батька за прізвищем, громадянством матері і вказати таке його власне ім"я та по батькові: [PERSON], громадянин України (відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України). На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved