Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

В позовній заяві, яка надійшла до суду 02 жовтня 2019 року, позивач [PERSON] вказала, що вона є власницею земельної ділянки площею 7,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0604, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. 23 лютого 2011 року [PERSON] надала нотаріальну довіреність [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довіреності вона надала повноваження повіреним «представляти інтереси власника земельної ділянки з правом укладати договори оренди, обміну». Інших повноважень розпорядження в цій довіреності зазначено не було. 14 лютого 2018 року позивачу [PERSON] стало відомо, що між нею та товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Бета" був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), який був зареєстрований 31 березня 2015 року. Позивач вважає даний договір емфітевзису недійсним, оскільки на час дії довіреності повірені не мали повноважень на укладення договору емфітевзису. Просить визнати вказаний договір недійсним, зобов`язати відповідача повернути їй належну земельну ділянку. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року витребувано докази у приватного нотаріуса Ясинуватського районного Нотаріального округу Дорменок Ю.М. 11 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача. У відзиві зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає з таких підстав. По-перше, між ТОВ «Агро-Бета» та позивачем дійсно був укладений договір емфітевзису від 16.04.2011 року про надання права користування земельною ділянкою для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0604, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. Від імені [PERSON] . договір був підписаний представником позивача за довіреністю - [PERSON] . Про що мається вказівка у преамбулі спірного договору. Позивач зазначила, що надала нотаріальну довіреність іншим громадянам, а примірник вказаної довіреності не надала вказавши, що оригінал знаходиться у представника. По-друге, відповідно до Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257). Відповідно до статті 257 ЦКУ Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Стаття 261 ЦКУ встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, його порушила. Спірний договір емфітевзису був укладений ще 16.04.2011, тобто вже майже 9 років тому. Є дуже дивним твердження позивача про те, що вона дізналась про наявність оскаржуваного договору емфітевзису лише 14.02.2018 року. ТОВ «Агро-Бета» постійно користується спірною земельною ділянкою з 16.04.2011року і позивач не міг не помітити за зовнішніми ознаками, що її земельна ділянка перебуває у користуванні (орана, засіяна тощо). Окрім того, позивач, як власник земельної ділянки, відповідно до вимог ст. 90 ЗК України, повинен підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі, своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та природних ресурсів у порядку, встановленому законом, зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Із зазначеного вбачається, шо позивач, як власник земельної ділянки, повинна була хоча б один раз на рік опікуватись станом своєї земельної ділянки, тому не могла не помітити, що земельна ділянка кимось обробляється, майже 9 років. Навіть, якщо б позивач не зміг самостійно дізнатись хто саме користується її земельною ділянкою (відповідні відомості є у сільській раді), то позивач повинна була подати відповідну заяву до поліції, сільськогосінспекції або сільської ради стосовно того, що, на її думку, хтось незаконно користується її земельною ділянкою. Нічого із вищезазначеного зроблено не було, що ще раз доводить той факт, що позивач була обізнана про існування договору емфітевзису та про те, що саме ТОВ «Агро-Бета» користується спірною земельною ділянкою За час дії договору [PERSON] жодного разу не звертався до ТОВ «Агро-Бета». Таким чином, шо, що позивач знала про укладення договору емфітевзису, тому строк позовної давності пропущено. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала суду Повний витяг з Єдиного державного реєстру довіреностей № 42747671 від 14.09.2020 року (далі- Витяг). Даний доказ підтверджує, що довіреність, надана нею [PERSON] , не містила повноважень на укладання договорів емфітевзису. Тобто, у ній були зазначені чітки повноваження лище на укладання договорів обміну земельними ділянками (зазначено у графі "Додаткові відомості» вказаного Витягу). Крім того, згідно вказаного Витягу, строк дії довіреності був визначений до 20.03.2011 року, а договір емфітевзису, який було надано відповідачем у Відзиві, підписаний 16 квітня 2011 року. Тобто, після спливу строку дії довіреності. Інших дій позивач, як власниця земельної ділянки, у довіреності не зазначала. Ніхто і ніколи, ніяким чином не повідомляли її про існування договору емфітевзису. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. За змістом ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0604, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. Відповідно до Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) № 42747671 від 14.09.2020 року, 20 березня 2008 року [PERSON] надала право своєму представнику [PERSON] представляти її інтереси з питань обміну земельними ділянками. Строк дії довіреності до 20 березня 2011 року. 16 квітня 2011 року між власником земельної ділянки [PERSON] , в особі [PERSON] з одного боку та ТОВ «Агро-Бета» з іншого боку був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0604, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області.. Строк дії договору - 100 років (а.с.28-33). Договір емфітевзису був зареєстрований 03 квітня 2015 року в Реєстраційній службі Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.34). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частина перша, третя статті 238 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Перевищення повноважень - це довільне збільшення представником обсягу права на здійснення правочинів, який встановлено вказівкою того, кого представляють або нормами права. При перевищенні повноважень представник зі своєї ініціативи розширює межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ із довірителем. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що при укладанні 16 квітня 2011 року її представником за дорученням [PERSON] з ТОВ «Агро-Бета» договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) площею 7,8 га, кадастровий номер 1425583200:05:000:0604 на строк 100 років, її представник перевищив свої повноваження, так як вона не уповноважувала його на укладання такого договору і не схвалювала його в наступному. За інформацією приватного нотаріуса Дорменок Ю.М. Ясинуватського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 вересня 2020 року № 768/01-16 не є можливим надати копію довіреності, посвідчену 23 лютого 2011 року від імені [PERSON] , тому що з 19 вересня 2007 року напрацьований приватним нотаріусом архів був вивезений представниками «Міністерства юстиції ДНР» у невідомому напрямку. Зазначені доводи нічим не спростовуються. Частиною 1 ст. 247 ЦК України вказано, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності п.1 (п.1 ч.1 ст. 248 ЦК України). Згідно з Витягом № 42747671 від 14.09.2020 року, 20 березня 2008 року [PERSON] надала право своєму представнику [PERSON] представляти її інтереси лише з питань обміну земельними ділянками. Строк дії довіреності до 20 березня 2011 року. Тобто, нею надано право представнику на укладання конкретного договору, а саме: правочину щодо обміну земельних ділянок. Повноваження повіреного на укладання договору емфітевзису відносно земельної ділянки з кадастровим номером 1425583200:05:000:0604 від імені [PERSON] довіреність не містить. За встановлених обставин, укладаючи 16 квітня 2011 року договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) площею 7,80 га, кадастровий номер 1425583200:05:000:0604, представник [PERSON] перевищив свої повноваження, тобто довільно збільшив обсяг прав на здійснення правочинів, який встановлено вказівкою позивача, оскільки укладання саме такого договору не було передбачено довіреністю, чим порушив права позивача. Представник зі своєї ініціативи розширив межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ із довірителем і не отримавши наступного схвалення правочину довірителем. Суд вважає, що вказані у сукупності докази підтвердили факт того, що дійсно договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) був укладений 16 квітня 2011 року, тобто після спливу строку дії довіреності 20 березня 2011 року. За таких обставин позовні вимоги в частині визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 16 квітня 2011 року підлягають задоволенню. Щодо застосування до правовідносин строку позовної давності, заявленої представником відповідача, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно дост. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач [PERSON] довела, що про існування договору емфітевзису вона дізналася 14 лютого 2018 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін., яка сформована 14 лютого 2014 року представником позивача [PERSON] (а.с.8-9). З моменту, коли [PERSON] довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушив, не сплив трирічний строк позовної давності. Оскільки позивач особисто не підписував договір емфітевзису, що підтверджує і пердставник відповідача, то вона і не могла знати про укладення його. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що про укладення даного договору було повідомлено позивачу. Між тим, вимога позивачки щодо зобов`язання ТОВ «Агро-Бета» повернути позивачці належну їй земельну ділянку, на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про визнання недійсним договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), що є підставою для повернення відповідачем належної земельної ділянки позивачу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial