Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до Лозівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт постійного місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що заявник є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,8910 га, розташованої на території Яковлівської сільської ради. Вказану земельну ділянку [PERSON] мав успадкувати після смерті своєї матері - [PERSON] . 12.03.2020 року заявник звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримала відмову через відсутність доказів спільного проживання [PERSON] із його матір`ю на момент смерті останньої. Для можливості отримання спадщини, заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання її померлого чоловіка зі спадкодавцем. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року провадження у справі відкрито. 27 серпня 2020 року дану цивільну справу передано на розгляд Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року справу прийнято до свого провадження суддею Перекопським М.М., призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, після оголошення перерви у судовому засіданні, подала до суду письмову заяву про подальший розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , показав суду, що він працював у селі Яковлівка та йому зі слів інших осіб, в тому числі й самого [PERSON] , було відомо, що останній проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , вони ведуть спільне господарство, доглядають один за одним. Свідок [PERSON] показала суду, що проживає в [ADDRESS] та померла [PERSON] за життя була її сусідкою. На момент смерті [PERSON] , з нею проживав її син - [PERSON] . Вони обидва вели одне спільне господарство та жили як одна сім`я, доглядали один за одним. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини у справі, суд приходить до наступних висновків, приведених нижче. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копією рішення Лозівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року (а.с.7,9). Будучи у зареєстрованому шлюбі із заявником, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10,14). 12 березня 2020 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик М.В., із заявою про видачу на її ім`я свдоцтва право на спадщину за законом на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 4,8910га, кадастровий номер 63239888500:02:000:0263, розташовану на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був син померлої та чоловік [PERSON] - [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав за життя. Постановою від 13 березня 2020 року, приватний нотаріус Іщик М.В. відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої, [PERSON] (а.с.16). Згідно копії довідки Яковлівської сільської ради від 30.11.2018 року № 945 [PERSON] на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , фактично проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , але не був зареєстрований (а.с.13). Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". На підставі наданих доказів, враховуючи показання свідків та пояснення заявниці, суд вважає, що доводи заявника відповідають дійсним обставинам справи, заява є законною та обґрунтованою, а тому вважає за необхідне встановити факт постійного місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved