Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

03.06.2015 року позивач [PERSON] [PERSON] Ісмаіл звернувся до суду із позовом до відповідача, до якого 12.10.2015 року надав заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] суму грошового відшкодування у розмірі 32\~170,78 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2013 року стягнуто з Страхової компанії суму страхового відшкодування у розмірі 11\~962,20 грн., спричиненого внаслідок ДТП з вини відповідача. 12.12.2014 року постановою державного виконавця повернуто позивачу виконавчий лист по справі у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Враховуючи, що позивачу не відшкодовану матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП з вини відповідача, позивач просить стягнути кошти з відповідача. Станом на дату проведення експертного дослідження автомобіля 30.08.2012 року сума шкоди у розмірі 11\~962,20 грн. була еквівалентна 1496,58 дол. США, а станом на 12.10.2015 року 1496,58 дол. США еквівалентно 32\~170,78 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/2809/13-ц за позовом Гіязі [PERSON] Ісмаіл до ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут", третя особа - [PERSON], про стягнення суми страхового відшкодування 06.06.2013 року постановлено заочне рішення, яким вимоги Гіязі [PERSON] Ісмаіл задоволено частково та стягнуто з ПрАТ Народна фінансово-страхова компанія Добробут на користь Гіязі [PERSON] Ісмаіл суму страхового відшкодування в розмірі 11962,20 грн. та судові витрати в розмірі 383,00 грн. Рішення набрало чинності 18.06.2013 року /а.с. 6-8/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням від 06.06.2013 року встановлено, що 25.07.2012 року о 14.20 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Одесі по вул. Ак. Філатова, в районі будинку №17 не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Тойота, н/з [NUMBER], який рухався попереду нього у попутному з ним напрямку. Від зіткнення автомобіль марки Тойота відкинуло на автомобіль, який поїхав з місця ДТП. Внаслідок зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 23.07.2013 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/2809/13-ц видано виконавчий лист /а.с. 9/. Постановою державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 39104239 від 30.07.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/2809/13-ц про стягнення з ПрАТ «Добробут» на користь Гіязі [PERSON] Ісмаіл грошових коштів /а.с.10/. 12.12.2014 року постановою державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 39104239 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу Гіязі [PERSON] Ісмаіл виконавчий лист № 520/2809/13-ц, виданий Київським районним судом м. Одеси 23.07.2013 року. Згідно довідки витягу із електронного ресурсу МТСБУ, наданого позивачем /а.с. 26-28/ 18.01.2013 року ПрАТ «НФСК «Добробут» позбавлене членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача, що страхова компанія не здатна виконати взяті на себе зобов'язання не з вини позивача, що унеможливлює відновлення порушеного права позивача. Згідно з Висновком №248/12 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої Гіязі [PERSON] Ісмаіл власнику автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, складеного експертом [PERSON] 30.08.2012 року вартість матеріальної шкоди складає 11962,20 грн. Відповідно до розрахунку, наявного в заяві про збільшення позовних вимог, станом на дату проведення експертного дослідження автомобіля 30.08.2012 року сума шкоди у розмірі 11\~962,20 грн. була еквівалентна 1496,58 дол. США, а станом на 12.10.2015 року 1496,58 дол. США еквівалентно 32\~170,78 грн. /а.с. 29-30/. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Абзацом 3 п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року встановлено, що з огляду на презумпцію вини завдавала шкоди /ч. 2 ст. 1166 ЦК України/, відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий надає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно при первісному зверненні до суду по справі № 520/2809/13-ц предявляв позов саме до ПрАТ «Добробут», однак, враховуючи, що в ході виконавчого провадження стало відомо, що ПрАТ «Добробут» не здатне виконати рішення суду, суд приходить до висновку, що вимоги Гіязі [PERSON] Ісмаіл щодо стягнення відшкодування саме з [PERSON] як завдавача шкоди, підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Судом досліджено квитанцію № ПН2335052 від 03.06.2015 року про сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., а також квитанцію № ПН2335054 від 11.10.2015 року про сплату судового збору у розмірі 487,20 грн. Тобто, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 730,80 грн.

Outcome: approved