Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

18 квітня 2017 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом з урахуванням уточнення, в якому просили визнати за ними на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, посилаючись на наступні обставини. 16 квітня 2003 року померла [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області, а 07 грудня 2012 року помер [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області, які були [PERSON] і [PERSON]В бабусею та дідусем. 23 вересня 2014 року помер батько позивачів [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області. Після смерті спадкодавців залишилася квартира [ADDRESS]. Позивачі мають право успадкувати зазначену квартиру, як спадкоємці першої черги за законом, оскільки на момент смерті бабусі і дідуся батько проживав разом з ними та фактично прийняв у спадщину їхні частки у спільній сумісній власності. Після смерті спадкодавців, позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, але їм у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на вказане майно. Позивачам невідомо де знаходиться оригінал правовстановлюючого документа, лише можуть припустити що спадкодавці втратили його за життя. Також існують розбіжності в написанні прізвищ спадкодавців в свідоцтвах про смерть, а саме «Олейніков» та «Олєйніков», однак родинні відносини можливо встановити в рамках позовного провадження. За таких обставин [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] вимушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивачів, їх представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли, відповідно до свідоцтв про смерть серії 1-ЖД № 345640 від 17.04.2003 року (а.с.12), серії І-ЖД № 325701 від 10.12.2012 року (а.с.13) та серії І-ЖД № 387880 від 29.09.2014 року (а.с.9). Як підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 269895 від 18.11.1970 року (а.с.10) батьками (російською мовою) «Олейникова Вадима Алексеевича» є «Олейников Алексей Васильевич» та «Олейникова Ольга Петровна». Також встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 066037 від 04.11.2008 року (а.с.8). Копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 004326 від 01.09.1994 року (а.с.4) та серії І-ЖД № 369736 від 31.01.2002 року (а.с.8) підтверджується, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. На аркуші справи 16 міститься копія свідоцтва про право приватної власності на житло, згідно якого спадкодавці є співвласниками квартири [ADDRESS]. Листом приватного нотаріуса [PERSON] № 202/02-14 від 22.03.2017 року (а.с.19) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість - квартиру. Крім того маються розбіжності у написанні прізвища померлих «Олєйніков» та «Олейніков». З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого 10.04.2017 року (а.с.17) вбачається, що власник цієї квартири не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. З копії звіту про незалежну оцінку ринкової вартості вищевказаної квартири виданого ТОВ «ІМПЕРІАЛ-777» від 29.03.2017 року слідує, що вартість квартири складає 112 884 грн. (а.с.20). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47562410 від 27.04.2017 року (а.с.38) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №73/2017 за номером у спадковому реєстрі 60409490. До вказаної довідки долучена копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 21.03.2017 року за №185 про прийняття спадщини (а.с.39) та заяви [PERSON], яка діє від імені неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.40). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Також у судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між спадкодавцями [PERSON], [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], як батьків та сина, що підтверджується наданими суду копіями відповідних документів, суд вважає, що розбіжності у написанні їх прізвищ виникли в звязку з технічною помилкою при їх перекладі з російської на українську мову. Судом встановлено, що позивачі в установлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на квартиру, нотаріусом відмовлено останнім у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Відсутність правовстановлюючого документу на квартиру та належність її спадкодавцям підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавців законом не передбачено, що позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті їхнього батька в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає, що права позивачів мають бути захищені шляхом визнання за ними, як спадкоємцями першої черги за законом на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS], що залишилися після смерті [PERSON], померлого 23.09.2014 року.

Outcome: approved