Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідача 11140 гривень 32 копійки заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 16.01.2007 року. Вказана заборгованість виникла у зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідача та станом на 24.06.2020 року складається з наступного - 11140 гривень 32 копійки заборгованість за тілом кредиту. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги визнала, вказавши що не має можливості своєчасно сплачувати кредит. У відзиві на позов прохала витребувати оригінал анкети - заяви позичальника. Виходячи з наведеного, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав,в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про надання банківських послуг № б/н від 16.01.2007 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримувала банківські послуги, а саме їй було надано кредитний ліміт в сумі 1650 гривень, відповідно до анкети заяви позичальника, оригінал якої було досліджено під час судового розгляду. Кредитний ліміт згодом було збільшено. (а.с.32). Відповідач [PERSON] , свої зобов`язання по договору не виконувала і станом на 24.06.2020 року внаслідок невиконання нею взятих на себе кредитних зобов`язань сума заборгованості за кредитом складала 11140 гривень 32 копійки та яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.1.7.12. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформувала другу сторону про припинення даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] , на користь позивача заборгованості по договору кредиту про надання банківських послуг № б/н від 16.01.2007 року на загальну суму 11140 гривень 32 копійки. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved