Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою у якій просить суд встановити факт родинних відносин між її батьком [PERSON], який помер 31 березня 2013 року та її мамою [PERSON], яка померла 09 лютого 2017 року, а саме те, що вони були чоловіком та дружиною. Також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Перемоги, 64, с. Бродниця Зарічненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 09 лютого 2017 року. У позовній заяві зазначає, що 31 березня 2013 року після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке успадкувала [PERSON], яка в силу проживання разом із спадкодавцем фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. 09 лютого [PERSON] померла. Місцем відкриття спадщини в силу ст. 1221 ЦК України є м. Рівне оскільки мати заявниці проживала у м. Рівне. Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті її матері стали її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] та позивачка по справі, яка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Сестри позивачки письмово відмовились від прийняття спадщини після смерті матері, а брат не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після 6-ти місяців позивачка звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак 22 серпня 2017 року нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, крім того приватним нотаріусом було зауважено, що по-батькові матері позивачки у свідоцтві про одруження, зазначено як Климівна, а правильно по батькові має бути Климентіївна зазначає, що це технічна помилка. У звязку з наведеним звернулась до суду із цим позовом. У судове засідання позивачка зявилась, надала суду пояснення, аналогічне зазначеному у позовній заяві, просила позов задоволити. Вичівська сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засідання не забезпечила. Згідно листа вих. № 393 від 18 вересня 2017 року за підписом сільського голови [PERSON] просить суд розглядати справу без представника сільської ради. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Вирішуючи вимогу про встановлення факту родинних відносин між батьками позивачки суд виходить із наступних, встановлений у судовому засіданні фактичних обставин справи, а саме: Згідно Свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області серії I-ГЮ № 154469 (видане повторно) [PERSON] народилась 01 червня 1935 року її батьком вказаний [PERSON]. У свідоцтві про одруження серії 1-ГЮ № 030710, виданого 21 червня 2000 року Зарічненським відділом РАГС Рівненської області (повторно) [PERSON] Микитивич, [INFO] уклав шлюб із [PERSON], [INFO]. У паспорті серії СР № 650301, свідоцтві про смерть серії I-ГЮ № 203704, довідці Регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради № 49390 від 22 серпня 2017 року по-батькові матері позивачки по справі зазначено [PERSON]. Відповідно вбачається різниця у написанні, що може бути підставою для відмови нотаріуса вчинити певну юридичну дію у тому числі при реалізації спадкоємцями спадкових прав. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку виправлення допущених помилок під час оформлення відповідних документів, це згідно зі ст. 256 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення вимоги [PERSON] (прізвище після одруження змінено на [PERSON], що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 278435) про встановлення факту родинних відносин, що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а саме встановлення факту того, що [PERSON] була дружиною [PERSON]. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абзацу 2 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, оскільки право вибору належить заявнику. Допущена помилка в свідоцтві про одруження серії І-ГЮ № 030710 від 21 червня 2000 року не дає позивачеві по справі доньці померлої можливості оформити спадщину після її смерті, тому встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки надає їй можливість оформлення спадкового майна. Вирішуючи вимогу щодо визнання права власності на спадкове майно суд виходить із наступного: Судом встановлено, що 31 березня 2013 року помер [PERSON], що стверджується дослідженим в ході судового розгляду свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 138659 від 01 квітня 2013 року, виданого Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне йому майно будинок з надвірними будівлями № 64 по вул. Перемоги у с. Бродниця Зарічненського району Рівненської області. Згідно погосподарської книги № 10, особовий рахунок № 195 довідка Вичівської сільської ради № 3954 від 11 серпня 2017 року та довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 3998 від 15 серпня 2017 року вбачається, що вищевказане домогосподарство 1967 року побудови, рахується за [PERSON], який проживав за вказаною адресою та був зареєстрований з 1967 року по дату смерті. На день смерті батька заявниці з ним у будинку проживала [PERSON], яка відповідно прийняла спадщину. 09 лютого 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 203704 від 09 лютого 2017 року, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. На момент смерті згідно довідки регіонального центру надання адміністративних послуг у м. Рівне № 49390 від 22 серпня 2017 року [PERSON] К на момент смерті була зареєстрована у [INFO], б. 36, кв. 56 з 24 липня 2015 року та знята з реєстраційного обліку 14 березня 2017 року у звязку із смертю 09 лютого 2017 року. Як позивачка зазначає у позовній заяві її сестри та брат правом на спадкування не скористались. Це підтверджується заявами від 04 серпня 2017 року засвідченими приватним нотаріусом Рівненського нотаріального міського округу [PERSON] від [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті гаврилович [PERSON] та не заперечують про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON]. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звернувся. З розяснення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що оформити свідоцтво про право на спадщину неможливо бо у спадкодавця немає правовстановлюючих документів. Згідно виписки з погосподарської книги № 10, особовий рахунок № 195 Вичівської сільської ради, власником будинку, що розташований за адресою вул. Перемоги, 64, в с. Бродниця, Зарічненського району Рівненської області рахувався за [PERSON], [INFO], який помер 31 березня 2013 року та після смерті якого в силу ст. 1268 ЦК України спадщин уприйняла його дружина [PERSON], яка померла 09 лютого 2017 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії I-ГЮ № 203704 від 09 лютого 2017 року. 04 серпня 2017 року Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрував у реєстрі спадкову справу за № 10/2017 під № 61037078 згідно якої спадкодавцем є [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. що підтверджується листом приватного нотаріуса рівненського міського нотаріального округу [PERSON] вих. № 65/02-14 від 22 серпня 2017 року. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 04 серпня 2017 року видно, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] 04 серпня 2017 року було заведено спадкову справу. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: с. Бродниця, вул. Перемоги, б. 64. Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документа на це домоволодіння. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved