Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 19.11.2015 року померла дружина позивача [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області. За життя остання не вчиняла заповіт на імя позивача. Після смерті дружини залишилась земельна ділянка площею 6,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032590 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 16 липня 2003 року. Також після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 12,84 га, що розташована на території [PERSON] (колишньої Безімянської) сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №452956 виданого 18.02.2002 року на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Безімянської сільської ради Татарбунарського району від 01.10.2001 року №86 на імя [PERSON], яку дружина позивача успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1352, але не отримала за життя на своє імя правовстановлюючий документ. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову з причин відсутності документів, підтверджуючих право власності померлої на зазначене нерухоме майно та відповідної реєстрації цього права. Про втрату оригінала правовстановлюючого документу позивач надав обяву до газети. За таких обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, але направили до суду заяву з проханням справу заслухати у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.23). Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.24). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії повторного свідоцтва про одруження ІІІ-ЖД № 310275 від 15.03.1991 року (а.с.5) 27.10.1974 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /[PERSON]/ О.І. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 437079 від 01.12.2015 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] померла 19.11.2015 року в м.Татарбунари Одеської області. З копії свідоцтва про право на спадщину ВМС № 726590 виданого державною нотаріальною конторою 08 квітня 2009 року (а.с.7) вбачається, що спадкоємцем земельної ділянки площею 12,84 га, розташованої на території Безімянської сільської ради Татарбунарського району, яка належала померлій [PERSON] є її дочка [PERSON]. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032590 (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,83 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за №Б-1122/0-394/6-16 від 13.12.2016 року (а.с.10) підтверджується, що вартість земельної ділянки загальною площею 6,8298 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району, власником якої є [PERSON], складає 212 667 грн. 58 коп. та витягом з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за № Б-1122/0-393/6-16 від 13.12.2016 року (а.с.11) підтверджується, що вартість земельної ділянки загальною площею 12,8347 га, розташованої на території Безімянської сільської ради Татарбунарського району, власником якої є [PERSON], складає 398 001 грн. 40 коп. З листа нотаріуса №14/01-09 від 12.01.2017 року (а.с.9) вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник за №51 від 24.12.2016 року (а.с.22) вбачається, що в графі втрачені значиться: вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032590 на ім'я [PERSON] Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46371940 від 05.01.2017 року (а.с.19) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] за № 338/2015. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви [PERSON] від 24.12.2015 року за № 893 про відмову від спадщини та завірена копія заяви [PERSON] від 24.12.2015 року за № 894 про прийняття спадщини за законом після смерті дружини [PERSON] (а.с.20,21). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] на земельні ділянки. Так як не надано правовстановлюючих документів на успадковане майно, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. За таких обставин, суд вважає, що права позивача мають бути захищені, шляхом визнання за ним як спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 6,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 032590 на імя [PERSON] та на земельну ділянку площею 12,84 га, що розташована на території [PERSON] (колишньої Безімянської) сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 452956 на імя [PERSON], яку дружина позивача успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2009 року.

Outcome: approved