Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

06.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції, Української товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. У позовній заяві вказує, що 25 травня 2000 року відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного на Українській товарній біржі, він придбав у Кобеляцькій міжрайонній державній податковій інспекції Полтавської області в особі [PERSON] 3/5 жилого будинку з господарчими побудовами [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», зазначений договір зареєстрований під № 95966 від 25.05.2000 року та взятий на облік Кременчуцьким бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 5 за реєстром № 639 від 16 червня 2000 року. Внаслідок невизнання дійсності Договору купівлі-продажу нерухомості укладеного 25.05.2000 року на Українській товарній біржі , позивач не може розпорядитися належним йому будинком, що порушує право власника за статтею 317 Цивільного кодексу України розпоряджатися своїм майном. Тому, позивач прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного жилого будинку , а також визнати за ним право власності на 3/5 жилого будинку з господарчими побудовами [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просить суд розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції, будучи двічі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача Української товарної біржі, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25 травня 2000 року відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного на Українській товарній біржі, [PERSON] придбав у Кобеляцькій міжрайонній державній податковій інспекції Полтавської області 3/5 жилого будинку з господарчими побудовами [ADDRESS] (а.с.4). Право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 чинної на той час редакції Закону України „Про товарну біржу" № 1956-ХП від 10.12.1991 року. Згідно зазначеної статті, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (1963р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.ст. 45, 47 ЦК України, роз'яснень Пленуму Верховного суду України, даних в п.4 постанови від 28.04.1978 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, в тому числі угоди купівлі-продажу, укладені на біржових торгах. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, однак якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тому, слід визнати дійсним договір купівлі-продажу 3/5 жилого будинку з господарчими побудовами [ADDRESS], укладений між [PERSON] та Кобеляцькою міжрайонною державною податковою інспекцією Полтавської області в особі [PERSON] від 25 травня 2000 року на Українській товарній біржі, але не посвідчений нотаріально та визнати за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], право власності на 3/5 жилого будинку з господарчими побудовами [ADDRESS].

Outcome: approved