Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] 13.02.2017 р. звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей доньки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], покликаючись на те, що з відповідачем з червня 2016 року проживають окремо, чоловік добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні. Просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі визначеної до норм законодавства частки заробітної плати, а саме 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. 197 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.01.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Відділом РАЦС Буського РУЮ Львівської області. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане Відділом РАЦС Буського РУЮ Львівської області 24.02.2006 р., актовий запис № 81 від 11.08.2005 р.), та сина [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Буського РУЮ у Львівській області 15.10.2014 р., актовий запис № 66 від 31.07.2007 р.). Згідно свідоцтва Серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Буського РУЮ Львівської області 17.08.2010 року, актовий запис № 16, відповідач 17.08.2010 року змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено що домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З довідки Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 325 від 06.02.2017 р., вбачається що [PERSON] має на утриманні двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці самій важко утримувати дітей, законодавчо закріпленим обов'язком відповідача утримувати дітей, проти чого він не заперечує, тому відповідачу слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved