Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») та відповідачем 08 листопада 2012 року було укладено кредитний договір № 500318728, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на суму 18614,4 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (далі ТОВ «Дата [PERSON]») укладено договір факторингу, згідно якого до товариства перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500318728 від 08 листопада 2012 року. У подальшому 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з яким ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги до відповідача коштів, що включають суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами. Згідно з додатком № 1-1 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32252,89 грн., яка складається з: 15319, 29 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4533, 60 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12400 грн. пеня, штраф, неустойка. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, що стало підставою для утворення заборгованості, ТОВ ФК «ЄАПБ» просить стягнути вищевказану суму з боржника. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому до суду письмовому клопотанні розгляд справи просить проводити за його відсутності та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, однак пояснив, що він не має змоги сплатити борг у звязку з важким майновим станом. Зясувавши позицію представника позивача, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 08 листопада 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500318728, відповідно до умов якого позичальник отримав 18614,4 грн. під 0,01 % річних строком до 09 листопада 2015 року. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, згідно якого товариство зобовязується передати грошові кошти в розпорядження банку за плату, а банк зобовязується відступити товариству свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору. При цьому, товариство набуло право вимоги повернення заборгованості за основною сумо кредитів, плати процентів за користування кредитами, комісій на підставі основних договорів, неустойки (пені, штрафів) у випадку неналежного виконання зобовязань за основними договорами. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до відповідача коштів, що включають суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]». Згідно з витягом з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32252,89 грн., яка складається з: 15319, 29 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4533, 60 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12400 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ст. 1077 ч. 1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Крім того, матеріалами справи доводиться, що на адресу [PERSON] були направлені повідомлення як ТОВ «Дата [PERSON]», так і ТОВ ФК «ЄАПБ» про відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості в сумі 32252,89 грн. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15. Як вбачається з наявних по справі доказів, [PERSON] не проводив погашення кредитної заборгованості на користь ТОВ ФК «ЄАПБ», а лише здійснив останню оплату по кредиту ПАТ «Альфа Банк» у вересні 2016 року. Наявність заборгованості за кредитним договором № 500318728 від 08 листопада 2012 року в розмірі 32252,89 грн. (станом на 10 жовтня 2016 року), яка складається з: 15319, 29 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4533, 60 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12400 грн. пеня, штраф, неустойка, підтверджується розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи. Надані відповідачем оригінали квитанцій від 19 листопада 2015 року, 09 грудня 2015 року, 22 грудня 2015 року, 15 січня 2016 року, 26 січня 2016 року, 06 лютого 2016 року, 19 березня 2016 року, 23 квітня 2016 року, 12 травня 2016 року, 14 червня 2016 року, 22 липня 2016 року, 13 вересня 2016 року не беруться судом до уваги, оскільки вже враховані при визначенні розміру заборгованості, що підтверджується відповідним розрахунком та не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні. За вказаних обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1600 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved