Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

04.05.2018 р. [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою, в якій просила встановити факт батьківства, а саме факт того, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] року з метою внесення актового запису про батьківство та реалізації особистих та майнових прав, інтересів дитини, [PERSON] В обгурнування заяви зазначила про те, що вона проживала разом з [PERSON] однією сім"єю без укладання шлюбу до [INFO] року. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] За життя відповідач визнав своє батьківство. [INFO] року помер [PERSON] Через ці обставини вона змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства. У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву. Просила суд задовольнити заяву у повному обсязі. У судове засідання заінтересована особа не з'явилась. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначає заявниця, вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] року у них народилась спільна дитина - [PERSON]. 24.03.2009 року заявниця зареєструвала народження доньки у Відділлі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, її ім'я та по батькові у книзі реєстрації народжень було записано у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.№ Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Як зазначено заявницею, встановлення зазначеного факту необхідно їй для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Згідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 125 СК України передбачено, що у випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень Сімейного Кодексу, зокрема ст.ст.3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п.п. 3, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, встановлення факту батьківства за рішенням суду має ґрунтуватись на підставі фактичних даних, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи, що відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, поданих суду. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, обов'язок подання суду таких доказів покладений на особу, яка звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Всупереч зазначених положень закону заявницею не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які свідчать про походження її доньки від [PERSON] Сам факт підтримання заявницею з [PERSON] особистих стосунків не може бути покладений в основу визначення біологічного походження дитини від нього. При цьому суд бере до уваги, що з моменту народження дитини до моменту смерті [PERSON], минуло більше 8 років, а відтак померлий мав можливість визнати своє батьківство у встановленому законом порядку, але не зробив цього. Не встановлено судом і доказів того, що померлий під час життя визнавав своє батьківство відносно доньки заявниці. Зазначені обставини свідчать про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства. Визнання зі слів заявниці зацікавленою особою [PERSON] факту батьківства її сина відносно [PERSON] також не може бути підставою для задоволення поданої заяви Таким чином, аналіз встановлених в судовому засіданні обставин не дає підстав для встановлення судом факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON], оскільки досліджені судом докази у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку не свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини від померлого, а тому заява не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed