Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2013 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу з відповідачем проживає разом з нею (позивачем) та повністю знаходиться на її утриманні, так як відповідач не виконує рішення суду від 01.03.2013 року, яким також було стягнуто з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання доньки [PERSON], аліментів не сплачує, у зв'язку з чим згідно з довідкою, виданою Подільським ВДВС м. Кропивницький, станом на 01.02.2017 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18 518,91 грн. Крім того, позивач зазначила, що вихованням, матеріальним утриманням, фізичним, духовним та моральним розвитком дитини займається виключно вона (позивач), окрім того, вона самостійно забезпечує дитині належні умови для проживання, всебічного розвитку, в свою чергу, відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не зважаючи на те, що вона (позивач) ніколи не перешкоджала йому у спілкуванні з донькою, відповідач з січня, 2015 року повністю припинив виконувати будь-які батьківські обов'язки, з донькою не спілкується, не здійснив жодної спроби зустрітися з дитиною, а також налагодити родинні стосунки, не вітає її зі святами, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, розвитком, не надає допомоги на її лікування та оздоровлення, жодного разу не відвідував дошкільний навчальний заклад, в якому перебувала дитина. Також позивач зазначила, що донька вже фактично не пам'ятає відповідача, як свого батька та не має до нього родинних почуттів. Окрім того, вказала, що дитина [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неї, так як практично не пам'ятає його. Враховуючи викладене, з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Додатково зазначила на обґрунтування позовних вимог, що з січня, 2013 року разом з відповідачем не проживають, однак їх відносини погіршилися раніше, приблизно на початку 2012 року. Крім того, вказала, що після розлучення, з середини 2013 року вони з відповідачем ще намагалися відновити сімейні стосунки, однак на теперішній час, відповідач не спілкується з ними, навіть не телефонує, не дивлячись на те, що вона (позивач) не перешкоджала його спілкуванню з дитиною, окрім того, вказала, що відповідач, з його слів, ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з тим, що їх сім'я розпалася, при цьому, він хотів виховувати дитину у повноцінній сім'ї. Вказала, що останній раз відповідач [PERSON] бачив дитину 26 вересня 2016 року в с. Дмитрівка Знам'янського району Кіровоградської області, коли дитина [PERSON] знаходилася у її (позивача) батьків. Також позивач зазначила, що утриманням та вихованням дитини вона займається самостійно та в цьому їй допомагають її батьки, при цьому, відповідачу про дитину нічого не відомо, його (відповідача), як батька дитини, в житті дитини не існує з 2015 року. Зазначила, що раніше відсутність батька донька сприймала досить емоційно, вона (позивач) вимушена була звертатися за допомогою до психологів, однак, на теперішній час ситуація змінилася, донька не вважає батька членом своєї сім'ї, та вказує, що її (дитини) родина складається з мами, баби та діда. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений 01.11.2017 року, шляхом вручення судової повістки, за дорученням суду, представником Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, за адресою фактичного місця проживання відповідача [PERSON], про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач не скористався наданим йому правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень чи заперечень проти позову, заявлення клопотань. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 23.04.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 01.03.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда, яке набрало законної сили 11.03.2013 року. Судом також встановлено, що від шлюбу позивача з відповідачем, сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05 листопада 2010 року Дмитрівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, про що 05.11.2010 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 46, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько «[PERSON]» та мати «[PERSON]». Крім того, судом встановлено, що зазначеним вище рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2013 року, яке набрало законної сили 11.03.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 січня 2013 року до [INFO] року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 січня 2012 року до [INFO] року. Відповідно до довідки Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області № 1153/15 від 23.02.2017 року, заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа № 405/454/13-ц, 2/405/98/13 від 01.03.2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Веселий Кут Знамянського району Кіровоградської області на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на 01.02.2017 року становить 18 518,91 грн. Судом також встановлено, що після припинення між сторонами шлюбних відносин дитина проживає з позивачем за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 225 від 22.02.2017 року, виданої Кіровоградським машинобудівним коледжем Кіровоградського національного технічного університету. Відповідно до довідки комунального позашкільного навчального закладу «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» від 23.02.2017 року № 72, [PERSON] [INFO], навчається в народному художньому колективі ансамблі сучасного танцю «Час Пік» вказаного навчального закладу з 05.09.2016 року по теперішній час. Батько [PERSON] протягом всього навчання дитини у даному навчальному закладі, з 05.09.2016 року по теперішній час, у вихованні доньки участі не приймав (не цікавився її станом здоров'я, не приводив і не забирав доньку, не з'являвся на батьківських зборах). У вихованні доньки активну участь бере мама, яка постійно приводила і забирала її з занять, цікавилася успіхами [PERSON] в колективі та приходила на свята. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» від 22 лютого 2017 року № 377-02 [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває під наглядом медичних працівників КЗ «ЦПМСД № 1 м. Кіровограда» АЗПСМ № 10. Відвідує дільничного лікаря з дитиною, займається лікуванням, перебуває вдома під час виклику дільничного лікаря, забезпечує лікування дівчинки - мати [PERSON]. Окрім того, відповідно до характеристики на [PERSON], [INFO], виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 43 комбінованого типу «Горобинка», [PERSON], [INFO], мешкає разом з мамою, яка створила їй належні умови для навчання та виховання. Дитина [PERSON] відвідує ДНЗ № 43, старшу групу № 5 «Колобок» з вересня місяця, 2016 року. Дівчинка більше прив'язана до мами, яка проводить з нею весь вільний час, вихованням дитини займається виключно мама. Мама виявляє цікавість до консультацій і рекомендацій вихователів в куточку для батьків, а також систематично відвідує батьківські збори та свята. Тато [PERSON], з початку нового навчального року до садочку не приходив, розвитком дитини не цікавився. Жодного разу не приймав участі в батьківських зборах, не був присутнім на святах та інших заходах ДНЗ. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11.04.2017 року № 2048/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 05.04.2017 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено, що шлюб між батьками дитини [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2013 року. У виконавчому листі про стягнення аліментів з громадянина [PERSON] зазначена його адреса проживання - [ADDRESS]. Згідно з довідкою № 225 від 22.02.2017 року про склад сім'ї за вищевказаною адресою проживають лише мати [PERSON] та дитина [PERSON] [PERSON]. За довідкою «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» від 22.02.2017 року № 377-02, дитина [PERSON] [PERSON] перебуває під наглядом медичних працівників амбулаторної загальної практики сімейної медицини № 10. Відвідує лікаря з дитиною, виконує рекомендації лікарів, перебуває вдома під час виклику дільничного лікаря мати дитини [PERSON] Згідно з характеристикою дошкільного начального закладу (ясла-садок) № 43 комбінованого типу «Горобинка», [PERSON] [PERSON] проживає з мамою, яка створила їй належні умови для навчання та виховання. Мати дитини виявляє цікавість до консультацій та рекомендацій вихователів, систематично відвідує батьківські збори та свята. [PERSON] до дитячого закладу не приходить, розвитком дитини не цікавиться, батьківські збори та інші заходи не відвідує. Відповідно до довідки від 23.02.2017 року № 72 комунального позашкільного навчального закладу «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» дитина [PERSON] [PERSON] з 05.09.2016 року навчається в народному ансамблі сучасного танцю «Час Пік». Вихованням дитини займається лише мати. Батько [PERSON] жодного разу не приводив дитину і не забирав дочку, не цікавився її успіхами, не з'являвся на батьківські збори та свята. Відповідно до розрахунку виплати аліментів, наданого Подільським відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], станом на 01.02.2017 року становить 18 518,91 грн. Факт ухилення громадянина [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON] підтверджується у своїх письмових поясненнях громадяни [PERSON], [PERSON] На письмові запрошення служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, направлене за можливим місцем проживання батька дитини у с. Дмитрівка Знам'янського району Кіровоградської області, громадянин [PERSON] не з'явився. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини з 2015 року, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності, при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved