Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідачів про визнання смертельного випадку під час перебування на роботі годувальника, пов'язаним з виробництвом та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20.05.2005 року її чоловік [PERSON] працював в ТОВ "Догуш Іншаат Тіджарет Лімітет Шіркеті" на посаді капітана теплоходу "Зея", перейменованого в подальшому на "Волна-11", "Ладон". 07.04.2006 року він був звільнений з роботи в зв'язку зі смертю без виплати належної йому зарплати. Як зазначає позивач, 31.12.2005 року її чоловік [PERSON] пішов на роботу. Робочим місцем на той час для нього відповідно до наказу керівника підприємства №74-ОД від 16.12.2005 року, був теплохід "Зея", який був пришвартований у районі будівництва до берега. З роботи її чоловік вже не повернувся. Комісія Територіального управління Держнаглядохоронпраці по Київській області та місту Києву розслідувала цей випадок, як зникнення працівника під час виконання трудових обов'язків і визнала цей випадок виробничим, про що 09.02.2006 року був складений акт по формі Н-5. Коли тіло її чоловіка через три місяці було знайдено у річці Дніпро біля с. Козин Обухівського району, то комісія у цьому ж складі на підставі п. 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, вважала цей випадок не пов'язаним з виробництвом. В зв'язку з цим 16.11.2006 року комісія склала два акти: по формі Н-5 та за №1 по формі НВП. Враховуючи відсутність в матеріалах комісії встановленого місця смерті [PERSON] та оригіналу акту судово-медичного обстеження, позивач вважає, що до випадку з її чоловіком слід застосовувати п.14 та п.17 Порядку, а не п.18, який надав Управлінню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві можливість відмовити їй в отриманні будь-яких виплат. Позивач також вважає, що спецрозслідування проводилося з грубими порушеннями п.11 та останнього абзацу п.19 Порядку, а також, що між актами форми Н-5 та форми НПВ містяться розбіжності в частині проходження навчань та інструктажів по техніці безпеки [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати загибель її чоловіка [PERSON], як нещасний випадок, що стався під час виконання ним службових обов'язків, а також стягнути з відповідачів солідарно 377 155,02 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29.08.2013 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.11.2013 року зазначені судові рішення скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01.04.2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 року зазначені судові рішення скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 30.03.2016 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 10.06.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій, посилаючись на вищевикладені обставини, порушення норм чинного законодавства при проведенні спецрозслідування, а також на те, що комісією достовірно не встановлені та не перевірені обставини загибелі її чоловіка та факти, які могли б призвести до його загибелі, що призвело до відмови їй у отриманні страхових виплат у зв'язку із загибеллю годувальника, позивач просить: - визнати трагічну загибель її чоловіка [PERSON] як нещасний випадок, що стався під час виконання ним службових обов'язків; - стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 832 554, 98 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн., а всього 1 032 554,98 грн.; - визнати недійсним та скасувати Акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом, форми НПВ, що затверджений 16.11.2006 року начальником Територіального управління Держпромгірнагляду по Київській області та м.Києву [PERSON]; - визнати недійсним та скасувати Акт додаткового спеціального розслідування смертельного нещасного випадку, що стався в період між 19 год. 31.12.2005 року та 07.30 год. 01.01.2006 року у ТОВ «Догуш Іншаат Тіджарет Лімітед Шіркеті», код ЄДРПОУ 33107319, що затверджений 16.11.2006 року начальником Територіального управління Держпромгірнагляду по Київській області та м.Києву [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.06.2016 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду. 19.09.2016 року представником відповідача ТОВ «Догуш Іншаат Тіджарет Лімітед Шіркеті» [PERSON] подано пояснення на уточнену позовну заяву, в яких стверджує, що позивач вводить суд в оману, оскільки відповідачем сплачено усі кошти по заробітній платі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 07.12.2006 року. Крім того, представник відповідача стверджує, що [PERSON], прийнявши вахту, використав в особистих цілях транспортний (плавучий) засіб теплохід «Волна 11» та злісно нехтував «Інструкцією «При роботі чергового персоналу у вихідні та святкові дні на плавзасобах у зимовий період, затвердженою наказом директора Догуш від 25.02.2005 року, а саме п.6, в якому зазначено, що забороняється одному члену екіпажу виходити на воду на плавучих засобах. Крім того, згідно вищевказаного Порядку, не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками у разі природної смерті, як це і трапилось з [PERSON], про що і зазначено у лікарському свідоцтві про смерть № 99 від 02.04.2006 року. На думку представника відповідача, п.17 вищевказного Порядку в даному випадку не застосовується, оскільки заявника «Картка особи, яка підлягає медичному огляду» від 08.06.2005 року [PERSON], про наявність якої вказано в п.5 Форми НВП від 16.11.2006 року, яка свідчить, що [PERSON] пройшов щорічну медичну комісію і в якій вказано, що він придатний до праці на воді. Таким чином, відповідач був впевнений у профпридатності [PERSON] відносно займаної посади капітана на підприємстві. В той же час, з виписки Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 31829 із медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого від 31.10.2005 року, яку [PERSON] приховав від відповідача, зазначається діагноз: Бешиха правої гомілки, Залежність від алкоголю. Деградація особистості. [PERSON] приховав від лікарів свою дійсну посаду з міркувань побоювань та подальшого розголосу, а також подальшої втрати роботи. Як вбачається з вищевказаної виписки, біохімічний аналіз крові, який був проведений 09.10.2005 року, надав показники АлАТ, який був виявлений у кількості 75 од.л., тоді як нормальний показник для дорослого чоловіка становить менше 41 од.л. При цьому підвищене значення АлАТ у аналізі крові спостерігається при наступних патологіях: токсичне ураження печінки, цироз печінки, виражений панкреатит, гіпоксія, шок (звичайно при астматичному стані), міокардит, інфаркт міокарду, міодістрофія, міозит, правосердцева недостатність, хронічний алкоголізм. Звертаючи увагу на вказані результати лабораторних досліджень, представник відповідача зауважує і на те, що у Протоколі огляду місця зникнення було зазначено, що на столі у каюті капітана судна, з якого зник [PERSON], знаходилась чашка з залишками пива, а на підлозі стояла порожня пляшка з-під пива, що підтверджує висновок експерта судово-медичної експертизи у листі № 19 від 10.05.2006 року, що в крові [PERSON] виявлено спирт. Наведене свідчить про те, що [PERSON] страждав залежністю від алкоголю, в нього була деградація особистості та він був дуже хворобливою людиною, а також те, що станом на 2005 рік [PERSON] навмисно та злісно приховав істинні проблеми зі здоров'ям від роботодавця, де офіційно був працевлаштований. Також, 25.11.2005 року [PERSON] звернувся до Поліклініки № 2 Деснянського району м.Києва Відділення функціональної діагностики, в якому йому було зроблено ЕКГ, яку на той час він також приховав від відповідача, за результатами якого видано заключення (п.4, мовою оригіналу): "Изменения миокарда в высокой боковой, задненижней (заднедиафрагмальной) области левого (дифферинцировать метаболические нарушения с нарушением коронарного кровообращения)". Представник відповідача вважає, що вищевикладене додатково підтверджує висновки, зазначені у свідоцтві про смерть № 99 від 02.04.2006 року, виданому Київським обласним бюро судово-медичної експертизи, засвідченого лікарем [PERSON], який на підставі розтину вказав, що безпосередня причина смерті - серцева недостатність, та формі Н-5 - Акт «Додаткового спеціального розслідування смертельного нещасного випадку…» від 16.11.2006 року, в якому за висновками комісії спеціального розслідування вказано, що випадок з [PERSON] є випадком природної смерті. Представник відповідача у поясненнях наголошує на тому, що з вищевказаного Акту вбачається, що судно «Волна 11» на момент смертельного нещасного випадку відповідало усім вимогам щодо техніки безпеки, що спростовує твердження позивача в цій частині. Заперечуючи проти уточненої позовної заяви, представник відповідача стверджує, що позивачем невірно застосовано норми законодавства, а вимоги про стягнення коштів та їх розрахунки є безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права. Представник відповідача зазначив і про те, що позивач не виявляла бажання оскаржувати вищевказані Акти, які на даний час є предметом розгляду шляхом подачі відповідної позовної заяви протягом 10 років, а відтак, пройшов термін позовної давності, який становить 3 роки. Посилаючись на викладене, представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.12.2016 року призначено по справі судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 19.04.2017 року відновлено провадження у справі. 09.08.2017 року до суду надійшли письмові заперечення представників відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Києві [PERSON], [PERSON], в якому представники відповідача зазначають про те, що Актом первинного розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 16.11.2006 року встановлено, що даний нещасний випадок з [PERSON] вважається непов'язаним з виробництвом, про що було складено акти за формою Н-5 та НПВ. В зв'язку з тим, що основною причиною нещасного випадку встановлено раптове погіршення стану здоров'я [PERSON], комісія керувалась вимогами п.18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок), що затверджений Постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112, що діяв на той час. Відповідно до вказаних Актів встановлено відсутність небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища у випадку з [PERSON], що виключає зв'язок погіршення стану його здоров'я з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів. Комісією зі спеціального розслідування цього нещасного випадку Акт за формою Н-1 не складався, а складеними Актами даний випадок був визнаний непов'язаним з виробництвом, на підставі чого та з урахуванням Постанови Правління Фонду № 24 у позивача не має правових підстав для отримання страхових виплат віл Управління. Представники відповідача зазначають і про те, що позивач вперше звернулась до суду з позовом 16.09.2009 року, не порушуючи питання про скасування вищевказаних Актів, а тому строк позовної давності щодо цих вимог минув. Представники відповідача звертають увагу і на те, що твердження позивача про те, що під час перебування у КМКЛШМД з 09.10.2005 року по 31.10.2005 року [PERSON] пройшов повне медичне обстеження, яке не виявило ніяких патологій як в серцевій діяльності, так і в інших органах, спростовуються випискою № 31829 від 31.10.2005 року вказаної лікарні, де зазначено повний діагноз: Бешига правої гомілки, бульдло - некротична форма, залежність від алкоголю. Деградація особистості. Особливо представники відповідача зазначили про те, що у виписці зазначено місце роботи та посади [PERSON] - фірма «Даум-Капітал», слюсар, що свідчить про його намір приховати свій дійсний стан здоров'я від ТОВ. Також, з медичної карти № 31820 КМКЛШМД від 21.10.2005 року психіатром вказано: «[PERSON] зловживає алкоголем, але не лікується, так як п'яницею себе не вважає. Потрапляв у спец травму, деградував, неохайний, некритичний, брехливий, погано чує (спить)». Діагноз: «Залежність від алкоголізму з деградацією особистості». Крім того, за висновком електрокардіограми поліклініки № 2 Деснянського району м.Києві від 25.11.2005 року встановлено зміну міокарду у високій боковій задньонижній (задньодіафрагмальної) області лівого (диференціювати метаболістичні порушення з порушенням коронарного кровообігу). Блокада правої ніжки пучка Гіса. Даний висновок, на думку представників відповідача підтверджує висновок свідоцтва про смерть [PERSON] № 99 від 02.04.2006 року, в якому вказано, що безпосередньою причиною смерті є серцева недостатність на фоні хронічної ішемічної хвороби серця. Також, представники відповідача вважають, що наявність у крові [PERSON] етилового спирту у концентрації 0, 56 % підтверджує факт алкогольної залежності останнього та деградацію його особистості. З допиту судмедексперта вбачається, що смерть [PERSON] настала не від утоплення у воді, а на поверхні (палубі) та є природною смертю. Крім того, Управління звільнено від відшкодування моральної шкоди на підставі змін до чинного законодавства. Посилаючись на викладені обставини, представники відповідача вважають, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. 24.11.2017 року до суду надійшли письмові заперечення представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м.Києві [PERSON] аналогічного змісту. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.02.2018 року замінено відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Києві - на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м.Києві у зв'язку з припиненням юридичної особи та утворенням нової в порядку процесуального правонаступництва. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.04.2018 року призначено по справі судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.09.2018 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представники відповідача ТОВ "Догуш Іншаат Тіджарет Лімітет Шіркеті" [PERSON] та представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м.Києві [PERSON] проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник третьої особи - Управління Держпраці у Київській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.90-91 т.3). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, чоловік позивача [PERSON] з 20.05.2005 року працював на посаді капітана судна у відповідача - ТОВ «Довгуш Іншаат Тіджарет Лімітед Шіркеті». Згідно графіку чергувань у святкові дні 31.12.2005 року вночі [PERSON] був черговим на судні - теплоході "Волна-11" ( попередня назва - "Зея"). Відповідно до акта спеціалізованого розслідування зникнення працівника під час виконання трудових обов'язків, затвердженого начальником Територіального управління Держнаглядохоронпраці України по Київській області та м. Києву від 09.02.2006 року, складеного за формою Н-5, капітан [PERSON] зник з 31.12.2005 року на 01.01.2006 року у період з 19 год. до 7 год. 30 хв. Як вбачається з остаточного лікарського свідоцтва про смерть № 99, виданого Обухівським відділенням судово-медичної експертизи від 03.04.2006 року, причиною смерті [PERSON], [INFO], стала серцева недостатність та хронічна ішемічна хвороба серця. Відповідно до Акту додаткового спеціального розслідування смертельного нещасного випадку, що стався в період між 19 годиною 31.12.2005 року та 7 годиною 30 хвилин 01.01.2006 року у ТОВ "Догуш Іншаат Тіджарет Лімітед Шіркеті", затвердженого начальником Територіального управління Держпромгірнагляду України по Київській області та місту Києву від 16.11.2006 року, визнано причиною нещасного випадку з [PERSON] раптове погіршення стану здоров'я внаслідок серцевої недостатності на фоні хронічної ішемічної хвороби серця. Згідно висновку комісії із спеціального розслідування, випадок з капітаном ТОВ "Догуш Іншаат Тіджарет Лімітед Шіркеті" [PERSON] визнано випадком природної смерті, даний випадок не пов'язаний з виробництвом, не підлягає обліку і на нього складається акт за формою НПВ. Також, згідно Акту №1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом, затвердженого начальником Територіального управління Держпромгірнагляду України по Київській області та місту Києву від 16.11.2006 року, складеного за формою НПВ, за висновками додаткового спеціального розслідування смертельного нещасного випадку, який стався з [PERSON], основною причиною нещасного випадку визнано раптове погіршення стану здоров'я внаслідок серцевої недостатності на фоні хронічної ішемічної хвороби серця. Як вбачається з листа Головного управління охорони здоров'я населення Київської обласної держадміністрації Бюро судово-медичної експертизи Обухівського відділення судово-медичної експертизи від 10.05.2006 року № 19, за результатами судово-медичного дослідження трупа [PERSON], смерть останнього настала від серцевої недостатності на фоні хронічної ішемічної хвороби серця. В крові [PERSON] виявлено етиловий спирт у концентрації 0,56%, що за звичай відповідає незначному впливу алкоголю, але в даному випадку тіло знаходилось у водоймі близько 3-х місяців, що могло вплинути на підвищення концентрації алкоголю в крові, тому результат аналізу крові на вміст алкоголю може бути не достовірним і до уваги не береться. Згідно листа Головного управління охорони здоров'я населення Київської обласної держадміністрації Бюро судово-медичної експертизи Обухівського відділення судово-медичної експертизи від 20.09.2006 року № 51 надано відповідь, що вірогідніше за усе смерть останнього настала не під час знаходження у воді, враховуючи період року та інші обставини, а під час перебування [PERSON] на палубі до падіння в воду. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про охорону праці» (тут і далі по тексту в редакції від 13.12.2005 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Згідно п.17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року (тут і далі по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (крім випадків, зазначених у п. 15 цього Порядку, у разі відсутності умов, зазначених у п. 18 цього Порядку), визнаються пов'язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит роботодавця та/або голови комісії. Також, відповідно до п.7 Порядку, нещасний випадок - це раптове погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві. Статтею 38 Закону України "Про охорону праці", п.40, 42, 45, 52, 53, 107 Порядку, визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює зокрема центральний орган виконавчої влади з нагляду за охороною праці Держгірпромнагляд. Спеціальному розслідуванню підлягають випадки зі смертельними наслідками. Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, за результатами роботи якої складаються акти форми Н-1, Н-5, якщо нещасний випадок пов'язаний із виробництвом або форми НПВ, якщо він з виробництвом не пов'язаний. Спеціальна комісія при проведені розслідування зобов'язана обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого, якщо це можливо, опитати інших осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нього; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; зустрітися з потерпілими або членами їх сімей чи особами, які представляють їх інтереси, з метою розгляду питань щодо розв'язання соціальних проблем, які виникли внаслідок нещасного випадку, внесення пропозицій щодо їх розв'язання відповідним органам, а також дати потерпілим (членам їх сімей, особам, які представляють інтереси потерпілих) роз'яснення щодо їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку. У разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії, вжити заходів до активізації роботи щодо запобігання виникненню подібних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держнаглядохоронпраці, які порушили вимоги законодавства про охорону праці. У разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 або форми НПВ рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку (п.п. 58-59 Порядку). Крім того, пунктом 1.3 Правил визначення придатності за станом здоров'я осіб до роботи на суднах (далі по тексту - Правила), затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 листопада 1996 року № 347, визначено види медичних оглядів. Так, відповідно до п. п. 1.3.1. Правил, попередні медичні огляди проходять особи, що наймаються на роботу, пов'язану з перебуванням на борту судна під час плавання і вперше проходять медичний огляд; ті, що переходять до більш високої за вимогами безпеки мореплавання професійної групи (додаток N 4), а також ті, що прострочили період чинності раніше отриманого медичного свідоцтва моряка понад один рік. Метою попереднього медичного огляду є встановлення фізичної і психофізіологічної придатності даної особи до роботи за конкретною морською професією, а також виявлення захворювань, які можуть дати загострення внаслідок служби в морі чи зробити дану особу непридатною до такої служби, чи становити небезпеку для інших осіб, що знаходяться на борту судна, матеріальних об'єктів і навколишнього середовища. Згідно з п. п. 1.3.2 Правил, періодичні медичні огляди в плановому порядку проходять особи, у яких минає термін дії медичного свідоцтва моряка, виданого тим же Відділом медичних оглядів, що й проводив попередній медичний огляд. Метою періодичного медичного огляду є виявлення ранніх ознак виникнення протипоказань до безпечного мореплавання на суднах, що необхідне для своєчасного початку медичної реабілітації або лікування. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем наведено підстави для скасування оспорюваних Актів, в той час, як не вбачає підстав для стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди. Так, лікарським свідоцтвом про смерть від 02.04.2006 року встановлено, що безпосередньою причиною смерті [PERSON] стала серцева недостатність на фоні хронічної ішемічної хвороби серця. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, і даний факт визнано сторонами, 08.06.2005 року [PERSON] пройшов щорічну медичну комісію, відповідно до висновків якої був визнаний придатним до праці на воді. Крім того, згідно виписки № 31829 від 31.10.2005 року КМКЛШМД, [PERSON] перебував у вказаному медичному закладі з 09.10.2005 року по 31.10.2005 року, де було встановлено діагноз: Бешига правої гомілки, бульдло - некротична форма, залежність від алкоголю. Деградація особистості. Інших діагнозів не встановлено, жодних вказівок на наявність інших основних чи супутніх хвороб не виявлено. В той же час, заперечуючи проти позову, представники відповідача вказали на те, що за висновком електрокардіограми поліклініки № 2 Деснянського району м.Києві від 25.11.2005 року встановлено зміну міокарду у високій боковій задньонижній (задньодіафрагмальної) області лівого (диференціювати метаболістичні порушення з порушенням коронарного кровообігу). Блокада правої ніжки пучка Гіса. Також, з медичної карти № 31820 КМКЛШМД від 21.10.2005 року психіатром вказано: «[PERSON] зловживає алкоголем, але не лікується, так як п'яницею себе не вважає. Потрапляв у спец травму, деградував, неохайний, некритичний, брехливий, погано спить». Діагноз: «Залежність від алкоголізму з деградацією особистості». На думку представників відповідачів, зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] за станом здоров'я та в зв'язку з алкогольною залежністю міг страждати на хронічну ішемічну хворобу серця, а тому його смерть є природною. Суд не приймає до уваги вказані твердження як такі, що ґрунтуються на припущеннях представників відповідачів, оскільки вказані медичні документи, як окремо, так і у своїй сукупності однозначно не підтверджують факт наявності у [PERSON] саме ішемічної хвороби серця, а також не містять даних про наявність протипоказань до виконання [PERSON] трудових обов'язків за станом здоров'я. Також, відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про наявність у [PERSON] алкогольної залежності, невиконання ним належним чином чи невиконання трудових обов'язків. З цих же підстав суд не приймає до уваги і посилання представника відповідача на результати біохімічного дослідження крові [PERSON] від 09.10.2005 року у КМКЛШМД. Крім того, слід зауважити, що даний аналіз проведено під час госпіталізації [PERSON] до лікарні в зв'язку з діагнозом: Бешига правої гомілки, бульдло - некротична форма, результати біохімічного дослідження крові на момент виписки відсутні. Посилання представників відповідача на те, що за результатами судово-медичного дослідження трупа, наявність в крові [PERSON] етилового спирту свідчить про його алкогольну залежність, суд до уваги не приймає, оскільки згідно листа Головного управління охорони здоров'я населення Київської обласної держадміністрації Бюро судово-медичної експертизи Обухівського відділення судово-медичної експертизи від 10.05.2006 року № 19, в крові [PERSON] виявлено етиловий спирт у концентрації 0,56%, що за звичай відповідає незначному впливу алкоголю, але в даному випадку тіло знаходилось у водоймі близько 3-х місяців, що могло вплинути на підвищення концентрації алкоголю в крові, тому результат аналізу крові на вміст алкоголю може бути не достовірним і до уваги не береться. Висновки судово-медичного дослідження трупа [PERSON] та листи на підставі вказаного висновку експерт [PERSON] підтвердив під час судового засідання. Вказівка представника відповідача про те, що у виписці зазначено місце роботи та посаду [PERSON] - фірма «Даум-Капітал», слюсар, що на думку представника відповідача свідчить про намір [PERSON] приховати свій дійсний стан здоров'я від ТОВ також не ґрунтується на належних доказах. Відтак, враховуючи те, що записи про патологію серцево-судинної системи в медкартці відсутні, жодного медичного протипоказання для роботи на суднах, зазначеного в додатку № 5 до Правил визначення придатності за станом здоров'я осіб до роботи на суднах, не встановлено, суд відхиляє заперечення представників відповідачів. Крім того, представниками відповідачів не доведено їх заперечення проти позову в тій частині, що особа з ішемічною хворобою серця не може бути допущена до роботи на судні за конкретною морською професією, зокрема, капітаном судна, та чи може таке захворювання дати загострення внаслідок служби в морі чи зробити дану особу непридатною до такої служби. З огляду на зазначене можна дійти висновку, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що смерть [PERSON] не була пов'язана з виробництвом, а також не було надано доказів, підтверджуючих, що робота, яка виконувалася [PERSON], була йому протипоказана за станом здоров'я. Що стосується доводів позивача щодо невідповідності характеристики місця, де стався нещасний випадок (палуба судна), правилам безпеки праці та вимогам техніки безпеки, що, в свою чергу, могло сприяти (або ж не сприяти) нещасному випадку (стан леєрної огорожі на судні, її висота, рядність, довжина ланцюгової огорожі тощо), із урахуванням інформації, що міститься в листі Обухівського відділення судово-медичної експертизи від 20 вересня 2006 року № 51 про те, що смерть [PERSON] вірогідніше за усе, настала на палубі до падіння у воду, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, враховуючи об'єкт доказування, місце, де стався нещасний випадок (теплоход), суд вважає, що доказування відповідності характеристики місця, де стався нещасний випадок (палуба судна), правилам безпеки праці та вимогам техніки безпеки в даному випадку покладається на ТОВ «Догуш Іншаат Тіджарет Лімітет Шіркеті». Однак, належними доказами зазначені обставини відповідачем не доведено. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що [PERSON] не проходив перевірку знань з питань охорони праці, повторного інструктажу з охорони праці, оскільки вказані обставини встановлені в акті спеціального розслідування зникнення працівника під час виконання трудових обов'язків від 09.02.2006 року, а тому враховуються судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Акт №1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом, форми НВП, затверджений 16.11.2006 року начальником Територіального управління Держпромгірнагляду по Київській області та м. Києву, та Акт додаткового спеціального розслідування смертельного нещасного випадку, форми Н-5, затверджений 16.11.2006 року начальником Територіального управління Держпромгірнагляду по Київській області та м. Києву, складені без врахування усіх вище перелічених обставин, а тому є неповними, передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому підлягають визнанню недійсними та скасуванню Вирішуючи питання про скасування оспорюваних Актів, з урахуванням висновку, що міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.11.2013 року, якою були скасовані попередні судові рішення місцевого та апеляційного суду і зазначену справу направлено на новий розгляд, суд звертає увагу і на необхідність оцінки взаємозв'язку пп.14-18 Порядку зі ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», з якого вбачається, що визначений Кабінетом Міністрів України перелік обставин, за яких настає страховий випадок, не є вичерпним. Таким чином, випадок з [PERSON] може бути віднесеним до страхового випадку. Що стосується заяви представника відповідачів про пропуск позивачем строку позовної давності, то з урахуванням позиції, викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 року, суд приходить до висновку про те, що строк звернення до суду з вимогами про визнання недійсними та скасування оспорюваних актів позивачем не пропущено. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у раз смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону Україн "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Таким чином, правові підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з ТОВ «Догуш Іншаат Тіджарет Лімітет Шіркеті» відсутні, а вимоги до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в місті Києві є передчасними з урахуванням скасування оспорюваних актів. Позивач не позбавлена можливості звернення до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в місті Києві в разі відмови у здійсненні виплат на підставі акту від 09.02.2006 року. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд частково задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial