Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

22 січня 2012 року, близько 00 годин 30 хвилин на вулиці Чорновола, в м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2012 р., тобто відповідно до положень ст. 61 ЦПК України він є відповідальною особою за завдані збитки. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Chevrolet Lacetti», що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON], відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» згідно Полісу № АА/6892014, строком дій з 22.09.2011 р. по 21.09.2012 р. Розмір завданих збитків згідно Звіту № С12-94 від 15.02.2012 року, складеного спеціалістом ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза - Стандарт» був визначений згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та склав суму в розмірі 24 510 грн. 73 коп., в тому числі ПДВ в розмірі - 4 085 грн. 12 коп. Крім того, потерпілим понесені витрати за послуги експерта у розмірі 940 грн. 00 коп. Та витрати за послуги евакуатора в розмірі 800 грн. 00 коп. Таким чином, розмір регламентної виплати становить 22 165 грн. 61 коп. 24.01.2012 р. потерпілий повідомив про страховий випадок та 27.04.2012 р. з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У звязку з настанням страхової події МТСБУ 06.06.2012 р. здійснило виплату відшкодування потерпілому у розмірі 22 165 грн. 61 коп. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. До суду повернулися конверти, направлені за його адресою, з відміткою «За зазначеною адресою не проживає», заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За наведених обставин, на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що 22.01.2015 р. о 00 год. 30 хв. в місті Києві по вул. Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення за участю автомобіля «Mitsubishi L 200», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що підтверджується довідкою Відділу ДАІ Шевченківського РВ ГУМВС України в м. Києві від 24.01.2012 р. (а.с. 10). В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Chevrolet Lacetti», що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON], відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» згідно Полісу № АА/6892014, строком дій з 22.09.2011 р. по 21.09.2012 р. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2012 року у справі №2610/2657/2012 винним у скоєнні адміністративного вищезазначеного правопорушення за\~ст. 124 КУпАП визнано відповідача [PERSON] (а.с. 11). Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» [PERSON], відповідно до Звіту про вартості матеріального збитку № С12-94 від 15.02.2012 року ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза-Стандарт», становить 24 510,73 грн. (а.с. 13-16). 01.06.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 22 165,61 грн., що підтверджується копією Наказу від 01.06.2012 р., рахунку та квитанції від 24.01.2012 р. (а.с. 23, 24). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно із\~ст. 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 993 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними з його боку, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Крім того, згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, документально підтверджені витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 778,68 грн. присуджуються позивачеві з відповідача. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved