Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і заповітом, посилаючись на те, що її батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі житлового будинку від 18 червня 2002 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу, належало по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] міста Слов'янська. Відповідно до вказаного Договору, житловий будинок складається із житлового будинку «А-1», загальною площею 59,9 кв.м., житловою - 42,0 кв.м., «Б» - туалету, «В»- льоха, колодязя -1, огорожі - 2. [INFO] року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, у склад якої входить 1/2 частка вказаного житлового будинку. Спадкоємцями 1-ї черги є її мати, дружина померлого - [PERSON], та доньки померлого - вона та її рідна сестра - [PERSON]. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони усі прийняли спадщину, т.я. були зареєстровані разом із спадкодавцем в спадковому будинку на час відкриття спадщини, тобто кожному із них стало належати по 1/6 частки будинку [ADDRESS] міста Слов'янська. [INFO] року померла її сестра - [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] «а». Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/6 частки будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, яку її сестра отримала у спадщину від їх батька, однак не оформивши своїх спадкових прав померла. Спадкоємцем першої черги після її смерті була її мати - [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги у померлої не було. Її мати на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, т.я. була зареєстрована разом із спадкодавцем в спадковому будинку на час відкриття спадщини, тобто їй стало належати 1/6 частка будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, яку її сестра отримала у спадщину від батька. Таким чином її матері стало належати 5/6 часток будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, при цьому 1/2 на підставі Договору купівлі - продажу, 1/6 частка після смерті чоловіка, її батька, та 1/6 частка після смерті доньки, її сестри. Однак не оформивши своїх спадкових прав [INFO] року померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 5/6 часток будинку [ADDRESS] міста Слов'янська. Вона є спадкоємцем по заповіту, та прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори міста Слов'янська на протязі 6-ти місяців після смерті спадкодавця Заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. 06 вересня 2014 року вона отримала в Першій Слов'янській державній нотаріальній конторі Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька та матері із тих підстав, що нею не наданий правовстановлюючий документ на нерухоме майно у зв'язку із прийняттям нею та матір'ю спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на «А-1» - житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м., житловою 42,0 кв.м. «Б» - туалет, «В» - льох, колодязь - 1,огорожу -2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 30 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити її позовні вимоги ( а.с. 23 ). Представник відповідача - Слов»янської міської Ради Донецької області до судового засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи ( а.с. 21). Направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Слов»янської міської Ради Донецької області та постановити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи.( а.с. 22 ). Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і заповітом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що батькам позивача - [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі житлового будинку від 18 червня 2002 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу, належало по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] міста Слов'янська ( а.с. 6-7). Відповідно до вказаного Договору, житловий будинок складається із житлового будинку «А-1», загальною площею 59,9 кв.м., житловою - 42,0 кв.м., «Б» - туалету, «В»- льоха, колодязя -1, огорожі - 2 ( а.с. 6-7). [INFO] року батько позивача - [PERSON] помер ( а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, у склад якої входить 1/2 частка вказаного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги є мати позивача, дружина померлого - [PERSON], та доньки померлого - позивач та її рідна сестра - [PERSON] ( а.с.9, 11). На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємці усі прийняли спадщину, т.я. були зареєстровані разом із спадкодавцем в спадковому будинку на час відкриття спадщини, тобто кожному із них стало належати по 1/6 частки будинку [ADDRESS] міста Слов'янська. [INFO] року померла сестра позивача - [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] «а» ( а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/6 частки будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, яку сестра позивача отримала у спадщину від їх батька, однак не оформивши своїх спадкових прав померла. Спадкоємцем першої черги після смерті сестри позивача була її мати - [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги у померлої не було. Мати позивача- [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, т.я. була зареєстрована разом із спадкодавцем в спадковому будинку на час відкриття спадщини, тобто їй стало належати 1/6 частка будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, яку сестра позивача отримала у спадщину від батька. Таким чином її матері- [PERSON] стало належати 5/6 часток будинку [ADDRESS] міста Слов'янська, при цьому 1/2 на підставі Договору купівлі - продажу, 1/6 частка після смерті чоловіка, її батька, та 1/6 частка після смерті доньки, сестри позивача. Однак не оформивши своїх спадкових прав [INFO] року померла мати позивача -( а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 5/6 часток будинку [ADDRESS] міста Слов'янська. Позивач є спадкоємцем по заповіту ( а.с.12), та прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори міста Слов'янська на протязі 6-ти місяців після смерті спадкодавця Заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає ( а.с.14). 06 вересня 2014 року вона отримала в Першій Слов'янській державній нотаріальній конторі Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька та матері із тих підстав, що нею не наданий правовстановлюючий документ на нерухоме майно у зв'язку із прийняттям нею та матір'ю спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України вона належить до спадкоємців першої черги за законом. Позивач є спадкоємцем по заповіту ( а.с.12), та прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори міста Слов'янська на протязі 6-ти місяців після смерті спадкодавця Заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає ( а.с.14). Позивач прийняла спадщину, оскільки подала відповідну Заяву нотаріусу. Про наведене свідчить Заява про прийняття спадщини від 12 вересня 2013 року. ( а.с. 13). 06 вересня 2014 року позивач отримала в Першій Слов'янській державній нотаріальній конторі Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька та матері із тих підстав, що нею не наданий правовстановлюючий документ на нерухоме майно у зв'язку із прийняттям нею та матір'ю спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. Відмова оформлена у вигляді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2014 року ( а.с. 15-16). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 «Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину». Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування». 06 вересня 2014 року Постановою державного нотаріуса Першої Слов»янської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, у зв»язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім»я спадкодавців ( а.с. 15-16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини являється останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» « Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом. Таким чином, виникла ситуація, коли позивач фактично успадкувала домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] міста Слов»янська Донецької області після смерті батька, матері та сестри однак позбавлена можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на квартиру за її матір»ю та сестрою (1/2 частка домоволодіння належала матері, 1/6 частка домоволодіння прийнята нею після смерті чоловіка та 1/6 частка - після смерті дочки - [PERSON], однак спадщина не оформлена і право власності не зареєстровано). Без документів, які б посвідчували право власності на домоволодіння, її право власності не визнається. Правозастосовча позиція щодо вирішення аналогічних спорів викладена у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24753/0/4-13 від 15 травня 2013 року, в якому зазначено: «При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано Свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за Свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав Свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК)». Як встановлено в судовому засіданні мати позивачки - [PERSON] за життя правомірно фактично набула право власності на нерухоме майно - 5/6 часток домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] в місті Слов»янську Донецької області, а позивач правомірно фактично набула право власності на нерухоме майно- 1/6 частку домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] в місті Слов»янську Донецької області і тому у відповідності до ст.ст.. 1216, 1218 ЦК України за спадкоємцем [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно - 1/6 частину домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] в місті Слов»янську Донецької області, як на майно отримане в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] року та на 5/6 часток домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] як на майно отримане в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved