Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

08.02.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) розміром 1,51 га, сертифікат серії ЖТ №0274881 від 08.09.1998 року після смерті брата, [PERSON], мотивує це, тим що він є спадкоємцем за законом після смерті брата, але спадщину на земельну частку (пай) оформити не може, у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) був виданий після смерті брата. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Сільський голова надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер 03.02.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №327722 та є рідним братом позивача, що підтверджується копією свідоцтв про народження серії І-ТП №298382, серії І-ЯР №616204. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Бігунь» розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах вартістю 2817 грн., що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0274881, зареєстрованого 30 грудня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 368. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить постанова Овруцької ДНК за №402/02-31 від 30.01.2018 року, однак позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті брата [PERSON]. Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкуван» розяснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Статтею 9 ч. 2 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 13.02.2018 року № 1354/01-16 після померлого 03.02.1997 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно (земельну частку (пай)), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved