Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

07.10.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013050410001370 від 14.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вироком Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 19.09.2013 року [PERSON] визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Згідно зазначеному вироку встановлено, що [PERSON] вчинив умисне вбивство її сина [PERSON] Внаслідок злочину позивачці було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9132,20 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. Матеріальна шкода полягає у витратах на поховання сина та підтверджується наступними документами: квитанцією про сплату ритуальних послуг на суму 2500,00 грн.; накладною та фіскальним чеком на придбання продуктів харчування та напоїв для поминального обіду на загальну суму 2132,20 грн.; рахунком з кафе, який підтверджує витрати на поминальний обід на загальну суму 4500,00 грн. Крім того, діями відповідача позивачці було спричинено моральну шкоду, яка полягає в перенесених душевних стражданнях, порушенні нормального образу життя, погіршення її здібностей та моральних переживаннях з приводу смерті її сина. Спричинену їй моральну шкоду позивачка оцінює у 1000000 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., які складають з оплати послуг за складання позову в розмірі 1000 грн., консультації з правових питань - 500 грн., участь в розгляді справи в суді - 2500 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 21). Згідно наданої до суду заяви з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди він згоден, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Судом встановлено, що вироком Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 19.09.2013 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.12.2013 року [PERSON] був визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, та йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі (а.с. 4-7, 28-30). Згідно зазначеному вироку [PERSON] визнаний винним у скоєнні умисного вбивства [PERSON], який є рідним сином позивача по справі [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов»язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Судом встановлено, що позивач [PERSON] понесла витрати на поховання її сина [PERSON], смерть якого настала внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON], в розмірі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату за ритуалі послуги (домовина, хрест, ритуальні атрибути) на а.с. 11. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно заяві відповідача [PERSON] він визнав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, але відповідно до вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших особі, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на оплату поминального обіду на 75 осіб на загальну суму 4500 грн. (а.с. 8) та придбання спиртних напоїв, цукерок та печива на суму 2132,20 грн. (а.с. 9-10) задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати не пов'язані з похованням в розумінні вимог ст. 1201 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім»єю. Судом встановлено, що з вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у зв»язку зі смертю близької людини - її сина [PERSON] Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 50000 грн., при цьому суд виходив з характеру та глибини моральних страждань, вимог розумності і справедливості, те, що втрата близької людини носить непоправний характер. Позивач отримала сильний стрес, після якого до теперішнього часу не може оговтатися, а відповідно не може повернутися до звичайного життя. Смерть сина негативно вплинула на її психічний стан. Все це змушує її докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача, те, що ці страждання у неї довічні, ступень вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз"ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. - з позовних вимог немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди та 243,60 грн. - з позовних вимог майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди, а всього 487,20 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних і адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду документального підтвердження понесення нею витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги. З довідки на а.с. 14 вбачається, що позивачу [PERSON] лише надана правова допомога на загальну суму 4000 грн., але відсутні докази того, що ця сума позивачем була сплачена. Тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial