Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд виділити у власність [PERSON], належну їй на підставі договору дарування від 04.10.1995 р. 35/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованої за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] виділивши у користування [PERSON] частину земельної ділянки, на якій відповідно до договору дарування від 04.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом другої Херсонської нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1-4927 розміщена належна їй на праві власності 35/100 частини домоволодіння, та частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування тощо. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, з висновком судової будівельно-технічної експертизи погодився. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 04.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом другої Херсонської нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1-4927 [PERSON] є власником 35/100 частини домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS]. Іншими співвласниками даного домоволодіння були [PERSON], [INFO], якому належало 29/100 частини домоволодіння, [PERSON] , [INFO], якій належало 14/100 частин домоволодіння, відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], належить 22/100 частини домоволодіння, відповідно до договору дарування від 26.07.2008 р. та відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] після її смерті спадщину по 1/2 частці спадкового майна прийняли позивач та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстр. № 9878 від 11.12.2012 р та № 9818 від 10.12.2012 р. Після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] спадщину по 1/2 частці спадкового майна прийняли позивач та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстр. № 1483 від 16.03.2013 р. та рестр. № 1485 від 16.03.2013 р. Дане домоволодіння в цілому складається з двох житлових будинків за літ. "А" та літ. "Г", сараїв літ. "В", "З", душ літ. "Д", літня кухня літ. "Б", туалет літ. "Ж", "Е", "К", "И", огорожі № 1,2,4,6,7, водопровід №3, вигрібна яма № 5, вимощення №1. На підставі вищевказаного договору дарування, у власність позивача надається житловий будинок літ. "А", літня кухня літ. "Б", сарай літ. "В", туалет літ. "Е", душ літ. "Д", калітка № 6, огорожа, що відповідно до проведеного ХДЮТІ розрахунку становить 35/100 частини від цілого домоволодіння. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м., закріпленою за будинком згідно рішення Суворовського райвиконкому м.Херсона від 22.07.1976 р. № 374/18, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд і належить співвласникам на праві спільного користування. З пояснень наданих представниками в судовому засіданні вбачається, що спору між сторонами щодо поділу спадкового майна після померлих батьків, яке складається з житлового будинку за літ. "Г", сараю літ. "З", туалет літ. "Ж", "К", "И", огорожі № 1,2,4,6,7, водопровід № 3, вигрібна яма № 5, вимощення №1, на сьогоднішній день не має. Однак, між сторонами виник спір, щодо визначення в натурі 35/100 частин домоволодіння, яке було набуте позивачкою відповідно до договору дарування та визначення розмірів земельної ділянки, на якій розміщені відповідні 35/100 частини домоволодіння, та частини ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий якщо може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої від 20.12.2013 року експертом було запропоновано один варіант виділу 35/100 ч. із спільного домоволодіння і визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS], а саме у власність [PERSON] було запропоновано виділити житловий будинок літ. "А" з приміщеннями: 2-1 (кухня) площею 10,5 кв.м.; 2-4 житловою площею 8,5 кв.м., загальною площею 37,5 кв.м., в т.ч. житлова 19,1 кв.м., вартістю 71125 грн., прибудова літ. "а" (прим. І - коридор площею 4,9 кв.м.; ІІ - вбиральня площею 2,2 кв.м., загальною площею 7,1 кв.м.) вартістю 9899 грн., літня кухня літ. "Б" вартістю 16225 грн., сарай літ. "В" вартістю 714 грн., туалет літ. "Е" вартістю 1295 грн., душ літ. "Д" вартістю 611 грн., огорожа № 2,4 вартістю 9974 грн. Реальна вартість частини яка знаходиться у власності [PERSON] дорівнює 109873 грн., що складає 35/100 ч. від спільного домоволодіння. Відповідно до висновку експерта вбачається, що самовільне будівництво літ. "А1" житлова прибудова, яка прибудована до житлового будинку літ. "А" на суму 118309 грн., в розрахунок не увійшла. В житловому будинку літ. "А" приміщення 2-2 самовільно перебудована із житлового приміщення в службову тобто коридор, при даруванні приміщення 2-2 рахувалось житловим приміщенням, і в договорі дарування вказано житлова площа 27,0 кв.м. На даний час житлова площа житлового будинку літ. "А" складає 19,4 кв.м. Вирішуючи спір про визначення порядку користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Суворовського районного виконавчого комітету від 23.07.1976 р. № 374/18 виділена земельна ділянка площею 600 кв.м. і 88 кв.м. в тимчасове користування, загальною площею 688 кв.м. дл ябудівництва житлового будинку [PERSON], яка продала [PERSON] ціле домоволодіння, згідно рішення Суворовського районного виконавчого комітету від 22.07.1983 р. № 489/17 [PERSON] було дозволено будівництво нового житлового будинку, проте порядок користування між співвласниками в установленому законом порядку не здійснений. У відповідності до ст.88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності на будинок має право на отримання у володіння та користування частину земельної ділянки, яка відповідає розміру належної йому частки в жилому будинку. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п.19,21), суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулицю на подвір'я тощо, враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Експертизою, було запропоновано один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою № 229 по вул. Некрасова в м.Херсоні по установленому внутрішньому паркану та згодою сторін, відповідно до якого [PERSON] пропонується в користування виділити частину земельної ділянки площею 259,0 кв.м., в т.ч. площею під забудовами, з окремим в'їздом на [ADDRESS], з розташованим на ній житловим будинком літ. "А", літньою кухнею літ. "Б", сараєм літ. "В", душем літ. "Д", туалетом літ. "Е", "К". В користування [PERSON] пропонується виділити частину земельної ділянки площею 429,0 кв.м. з окремим в'їздом на [ADDRESS] з розташованим на ній житловим будинком літ. "Г", туалетом літ. "Ж", сараєм літ. "З". Межа між ділянками відповідно до висновку експертизи проходить наступним чином: по червоній лінії вул. Некрасова від точки літ. "А" к точці літ. "Г" відрізок довжиною 12,2 м., далі від точки А до точки б відрізок довжиною 21,68 м., далі від точки В до точки літ. "Г" відрізок довжиною 21,3 м., далі від точки Г до точки Д по червоній лінії вул. Некрасова відрізок довжиною 19,60 м., далі від точки Д до точки Е відрізок довжиною 19,8 м., далі від точки Е до точки В відрізок довжиною 24,0 м. Лінія визначення порядку користування земельною ділянкою на плані показана червоним кольором. Відповідно до висновку експерта самовільне будівництво літ. "А1" в розрахунок не увійшло. З урахуванням викладеного, згоди сторін з висновками експертизи про реальний розподіл домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач не наполягала на стягненні витрат з відповідача по проведенню експертизи, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 344,10 грн. Виходячи із вищевикладеного та

Outcome: approved