Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської радипро надання дозволу на здійснення реєстрації без дозволу батька. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 25.10.2016 року був розірваний. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивач разом із своєю дочкою фактично стали проживати у квартирі своєї матері, де проживають і по час розгляду справи в суді. Позивач зазначає, що з метою належного оформлення місця проживання своєї дочки та її місця реєстрації вона звернулася до департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання в квартирі матері позивача, однак в проведенні вказаної реєстраційної дії позивачу було відмовлено, оскільки відсутня згода батька дитини на реєстрацію її за місцем її проживання. Позивач наполягає, що вона неодноразово зверталася до відповідача із проханням, щоб останній надав свою згоду на реєстрацію місця проживання своєї дочки, але відповідач відмовляється це зробити, незважаючи на те, що з нього стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини. Позивач була змушена звернутися до суду із даним позовом. Просила надати дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач повторно не прибув в судове засідання, із заявами чи клопотаннями про перенесення розгляду справи на іншу дату чи розгляду справи за відсутності відповідача не звертався, жодних відомостей про причини своєї неявки суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством. Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності та надіслала висновок щодо доцільності реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] за місцем реєстрації та проживання її матері. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав. Відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25.10.2016 року шлюб, який був зареєстрований 22.05.2015 року виконкомом Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 4 між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.п. 14/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2015 року [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками зазначені сторони по справі [PERSON] [PERSON] /а.п. 13/. З відповідача на користь позивача стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25.10.2016 року №662/1466/16-ц /а.п. 15/. З матеріалів справи вбачається, що позивач виявила намір зареєструвати місце проживання своєї дочки, однак їй було відмовлено, оскільки особа не подала усіх необхідних документів для реєстрації, а саме відсутня згода батька дитини на проведення вказаних дій, що підтверджується відповідною заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, яка міститься в матеріалах справи /а.п. 28/. Квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.05.2018 року /а.п. 22-21/ та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2018 року №124259654 /а.п. 24/. Нотаріально посвідченою заявою від 10.11.2020 року [PERSON] надає згоду [PERSON] та [PERSON] на реєстрацію їх місця проживання в належній їй квартирі [ADDRESS] /а.п. 29/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської сільської ради про реєстрацію місця проживання дитини від 12.07.2021 року №4851/02021-22/25/14/21, орган опіки та піклування вважає, доцільним реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] за адресою реєстрації матері [PERSON] . У висновку також зазначено, що дитина продовжує проживати з матір`ю по [ADDRESS] . Умови проживання дитини відповідають її інтересам: у малолітньої є окрема кімната, об лаштована сучасними меблями, дитина забезпечена одягом по сезону, продуктами харчування, має іграшки, відвідує дошкільний навчальний заклад №20. Мати належно забезпечує утримання та виховання дитини. Батько дитину не забезпечує та має заборгованість по аліментам /а.п. 52/. Таким чином склалася ситуація, коли малолітня дитина фактично проживає за адресою реєстрації її матері, але мати (позивач) не має можливості зареєструвати її місце проживання у законному порядку, а тому вбачається доцільність надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди реєстрацію місця проживання малолітньої доньки. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, тому приходить до висновку, що позовні вимоги позивача доведені у повному обсязі та є такими, які підлягають до задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 908,00 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved