Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Заступник прокурора м. Вінниці [PERSON] в інтересах держави в особі в особі Вінницької обласної ради як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах в особі Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова 14.09.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/9992/15-к від 27.07.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Як встановлено під час розгляду справи №127/9992/15-к Вінницьким міським судом Вінницької області [PERSON] 11.12.2014 року близько 12.30 годин, перебуваючи біля відділення «Ощадбанку» за адресою: м. Вінниця, вул.Коцюбинського,78, підійшов до [PERSON] та розпочав суперечку з приводу проїзду інкасаторського службового автомобіля повз нього. В подальшому [PERSON] на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку ока, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: контузії лівого ока важкого ступеня з розривами очної оболонки, крововиливи у внутрішні очні середовища та травматичними змінами їх сукон»юктивальний розрив склери, підвивих кришталика, гіфема, гемофталь, мідріаз, ірідодіаліз, деструкція скловидного тіла зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №329 від 17.04.2015 року, спричинили значну стійку втрату працездатності не менш як на оду третину та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в очному відділенні Вінницької обласної клінічної лікарні імені [PERSON] з 11.12.2014 року по 25.12.2014 року. Згідно листа Вінницької обласної клінічної лікарні ім.М.І.Пирогова хворим проведено 14 ліжко-днів. Вартість ліжко-дня в грудні 2014 року склала 319,46 гривень, загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] склала 4\~472,44 гривень. Згідно\~ст.1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Вказана шкода Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І.Пирогова до цього часу не відшкодована, в зв'язку з чим просить стягнути із відповідача на користь Вінницької обласної ради витрат Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4\~472,44 грн. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Представник Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова [PERSON], в судовому засіданні просила позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи. Згідно наявних повідомлень про вручення поштових відправлень, рекомендовані повідомлення повернулись до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» - за закінченням терміну зберігання. За таких обставин суд ухвалив, розглянути справу в заочному порядку за відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів відповідно до ч. 4 ст.\~169, ст.\~224 ЦПК України. Заслухавши прокурора та представника лікарні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними доказами та відповідають вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2015 року у справі №127/9992/15-к [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1\~ст.122 КК України, призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки. Потерпілим від вказаного кримінального правопорушення є [PERSON] (а.с.6-8). У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON]\~\~перебував на стаціонарному лікуванні в очному відділенні Вінницької обласної клінічної лікарні ім.М.І.Пирогова в період з 11.12.2014 року по 25.12.2014 року (14 ліжко-днів), вартість 1 ліжко-дня в грудні 2014 року становила 319,46 гривень, що підтверджується копією довідки Вінницької обласної клінічної лікарні ім.М.І.Пирогова (а.с.5).\~\~ Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року\~„Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров'я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Статтею 61 ч.4 ЦПК України, визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. У п.7\~постанови від 18.12.2009,\~\~№ 14 «Про судове рішення у цивільній справі», Пленум Верховного Суду України, надав судам наступні роз'яснення, що відповідно до частини четвертої\~статті 61 ЦПК\~при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями\~статті 212 ЦПК України. Таким чином, суд вважає встановленими обставини справи викладенні у вироку суду від 27.07.2015 року, так як обвинуваченого [PERSON] визнано винним. Дані обставини самим [PERSON] не заперечувались і не оскаржувались, а вирок суду відповідно набув законної сили. На підставі ст. ст.\~10,\~57,\~60 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Вінницька обласна клінічна лікарня ім.М.І.Пирогова понесла витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами\~\~є прямий причинний зв'язок, що встановлено вироком суду, який набув законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь Вінницької обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 4\~472,44 гривні. В силу\~ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved