Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

В серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № R53113475056В від 22 жовтня 2013 року в сумі 39909,34грн. Свої вимоги мотивує тим, 22 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»( ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113475056В. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, ПАТ «ВТБ Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53113475056В від 22 жовтня 2013 року, укладеним між [PERSON] та Банком, яка складає: з заборгованості за основною сумою боргу - 30750грн., заборгованості за відсотками - 2403,50грн; заборгованості за комісійною винагородою - 6755,84грн., загальною сумою - 39909,34грн. В позові представник позивача зазначив, що дана заборгованість виникла по вині [PERSON]., який отримавши від банку гроші не виконує договірні зобов'язання . Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.57). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи сповіщен належним чином шляхом розміщення оголошення в газетах " Урядовий кур'єр" № 186 (5560) від 07.10.2015 року та «Одеські вісті» № 86(4796) від 06.10.2015 року про що в справі є відповідні докази (а.с.60-63). Будь-яких заяв, пояснень чи заперечень на спростування доводів викладених в позовній заяві, до суду не надіслав. Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ч.2 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому", за договором або законом. Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ч.1 п.3 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено із матеріалів справи, що згідно кредитного договору № R53113475056В від 22 жовтня 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 30750грн. строком до 22 жовтня.2016 року,з щомісячною платою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5% річних. (а.с.4-17). Надання позивачем кредиту також підтверджується меморіальним ордером № 21723 від 22 жовтня 2013 року ( а.с.19 ). Згідно з умовами Кредитного договору позивальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі. [PERSON] порушив умови повернення кредиту, так як не здійснював платежі в рахунок повернення грошових коштів по кредиту. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, ПАТ «ВТБ Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53113475056В від 22 жовтня 2013 року, що підтверджується договором про відступлення права вимоги № 071114нв від 07 листопада 2014 року (а.с.30-33). Після відступлення права вимоги № 071114нв від 07 листопада 2014 року [PERSON], на підставі ст.512-514,516, ЦК України, 14 листопада 2014 року вих. №000982600 було відправлено відповідачу письмо з повідомленням про відступлення права грошової вимоги (а.с.26 ). Згідно витягу з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги № 071114 від 07.11.2014 року заборгованість по кредиту № R53113475056В від 22.10.2014 року, яка складає: з заборгованості за основною сумою боргу - 30750грн., заборгованості за відсотками - 2403,50грн; заборгованості за комісійною винагородою - 6755,84грн., загальною сумою - 39909,34грн. (а.с.29). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53113475056В у відповідача [PERSON] станом на 07.11.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 39909,34грн у тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 30750грн., заборгованість за відсотками - 2403,50грн; заборгованість за комісійною винагородою - 6755,84грн.(а.с.25). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] 14 листопада 2014 року вих.. № №000982600 -1було відправлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору зміну умов кредитного договору № R53113475056В від 22 жовтня 2013 року та розмір заборгованості станом на 07 листопада 2014 року. (а.с.27) Даний розрахунок відповідачем не оскаржувався. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому з відповідача [PERSON] на користь банку належить стягнути заборгованість за кредитним договором № R53113475056В від 22.10.2014 року, яка складає: з заборгованості за основною сумою боргу - 30750грн., заборгованості за відсотками - 2403,50грн; заборгованості за комісійною винагородою - 6755,84грн., загальною сумою - 39909,34грн. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 399,09грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 560грн.

Outcome: approved