Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок [NUMBER] (загальною площею 61,80 кв.м., житловою площею 33,90 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS], порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] її дядька [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [NUMBER] із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], який спадкодавець [PERSON] фактично успадкував, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], проте правовстановлюючих документів на своє ім'я при житті не виготовив. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцем за законом другої черги є рідна сестра спадкодавця - [PERSON], яка відмовилася від спадщини за законом на користь позивача [PERSON], яка являється племінницею спадкодавця [PERSON] Позивач [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті дядька [PERSON] і прийняла спадщину належним чином, подавши до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 31 жовтня 2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Факт володіння померлою [PERSON] та померлим [PERSON] житловим будинком [NUMBER] із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] підтверджується довідками Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 1031 від 17.07.2017, № 1033 від 17.07.2017 та за № 1029 від 17.07.2017; ксерокопією поетажного плану житлового будинку [NUMBER] по [ADDRESS]; ксерокопією технічного паспорту на житловий будинок [NUMBER] по [ADDRESS] від 22.01.1988, ксерокопією плану будинку, ксерокопією експлікації до плану будинку та ксерокопією характеристики до нього; копією виписки з Рішення Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 79 від 10.03.2016 «Про перейменування вулиць села Хоцьки»; звітом про оцінку майна від 08.11.2017, а саме: житлового будинку [NUMBER] (загальною площею 61,80 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 17.02.2017; копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 03.12.2009; копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м.Києва 02.09.1997; копією свідоцтва про народження (повторне) [PERSON] Серії [NUMBER], виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 01.11.2017; копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER], виданого Хоцьківським с.ЗАГС Переяслав-Хмельницького району Київської області 15.05.1970; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48548867 від 26.07.2017; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлого [PERSON] 29 листопада 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 09 год. 00 хв. 26 лютого 2018 року. До суду 26.02.2018 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1262, 1265, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved