Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ним не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Вже протягом трьох місяців вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 18 травня 1998 року, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Курянівської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON] - [INFO]. Подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Вже протягом трьох місяців вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно подружнє життя між ними не складається, примирення між ними є неможливе, вони не можуть знайти спільної мови в подружньому житті, перебувати в шлюбі є недоцільним, а тому вона згідна на розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1998 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] повторно видане 13 січня 2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей :син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON] - [INFO]. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Вже протягом трьох місяців вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved