Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

01.03.2021 [PERSON] та [PERSON] , через свого представника, звернулися до суду з позовом до Фастівської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , на присадибну земельну ділянку площею 0, 1256 га та на земельну ділянку площею 0, 0798 га для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . 12.04.1984 спадкодавицею було складено заповіт, згідно якого вона заповідала належний їй житловий будинок [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по Ѕ частині кожному. На час складання заповіту земельна ділянка, на якій розташований будинок, перебувала в користуванні [PERSON] і приватизована нею не була. Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] отримала 11.03.1997. Заповіту на земельні ділянки нею не складалось. Спадковий будинок підлягав спадкуванню за заповітом, а земельні ділянки за законом. В передбачений законом строк спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом своєчасного подання відповідних заяв до нотаріальної контори, внаслідок чого нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 332/2011. 11.12.2017 позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] , прийнявши спадщину шляхом своєчасного подання заяви нотаріусу, свідоцтва на Ѕ частину житлового будинку не отримував. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого батька і 27.03.2018 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . Отже, на даний час, будинок [ADDRESS] перебуває у власності позивачів [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному. У видачі свідоцтв про право на земельні ділянки нотаріусом позивачам відмовлено, оскільки за відсутності заповіту, належні [PERSON] земельні ділянки ( присадибна та для ведення особистого селянського господарства) підлягають спадкуванню за законом. [PERSON] , як син спадкодавиці [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом і прийняв спадщину, а тому його донька [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину вже після нього, має право на спадкування земельних ділянок, проте і власник Ѕ частини житлового будинку [PERSON] , який не являється спадкоємцем за законом, має право на Ѕ частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому частина житлового будинку, в силу вимог ст. 377, ч. 2 ст.1225 ЦК України та ст. 120 ЗК України. В зв`язку з викладеними обставинами у позивачів відсутня можливість оформити свої спадкові права на спадкові земельні ділянки у нотаріуса. Тому, позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0, 1256 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка), розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224981201:01:001:0163; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0, 1256 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка), розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224981201:01:001:0163 та право власності на земельну ділянку площею 0, 0798 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224981201:01:001:0164 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивачі не з`явилися, через канцелярію суду від їхнього представника надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просила справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у її відсутність та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] записаний батьком [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] записана матір`ю [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2011 виданим виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №26. 11.12.2017 [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , зокрема на Ѕ частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в реєстрі за № 3173, серія НМХ 757207. 11.12.2017 відомості щодо права власності [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1433223632249. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2017, виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1351. 27.03.2018 [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , зокрема на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в реєстрі за № 430, серія НМХ 730972. 27.03.2018 відомості щодо права власності [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1433223632249. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1262 ЦК України). Позивач [PERSON] , реалізуючи своє право на спадщину, звернулася з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , однак отримала Постанову від 07.10.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що відповідно до поданих спадкоємцем - [PERSON] документів, до складу спадкового майна входить земельна ділянка - кадастровий номер 3224981201:01:001:0163, площею 0, 1256 га, вид використання земельної ділянки - будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належала [PERSON] . На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який успадкований за заповітом у рівних частках, по Ѕ частці у праві власності, [PERSON] та [PERSON] . У тексті заповіту [PERSON] будь-які розпорядження щодо земельної ділянки відсутні. Враховуючи викладене, видача свідоцтва на спадщину на земельну ділянку у повному розмірі [PERSON] суперечить законодавству. Спадкоємцю [PERSON] роз`яснено процедуру звернення до суду. Позивач [PERSON] , реалізуючи своє право на спадщину звернувся до нотаріальної контори, однак 20.04.2017 отримав відповідь на своє звернення від державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, яким [PERSON] , повідомлено, що по питанню оформлення спадщини за заповітом, посвідченим Великоснітинською сільською радою Фастівського району Київської області 12.04.1984 реєстр № 17, після смерті [INFO] - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , у Фастівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 332/2011 після смерті [INFO] [PERSON] , за заявою [PERSON] та [PERSON] . Згідно вищезазначеного заповіту, вбачається, що заповіт посвідчений тільки на житловий будинок в селі Велика Снітинка, Фастівського району. Київської області, а земельна ділянка, що розташована на території села Велика Снітинка, Фастівського району, Київської області успадковується по закону. Отже, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивачів судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії КВ № 3224981200/4353, виданого 11.03.1997, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 20 га, розташовану на території Великоснітинської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 12.10.2020, земельна ділянка із кадастровим номером 3224981201:01:001:0163, розташована: [ADDRESS] із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0, 1256 га перебуває у праві власності [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 12.10.2020, земельна ділянка із кадастровим номером 3224981201:01:001:0164, розташована: [ADDRESS] із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 0798 га перебуває у праві власності [PERSON] . Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно із ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18 (провадження № 61-6807св19) . Суд дійшов висновку, що з переходом до позивача [PERSON] права власності на Ѕ частку житлового будинку, відповідно до вимог ст.120 ЗК України, до нього перейшло право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Також до [PERSON] , який успадкував іншу Ѕ частку житлового будинку, перейшло право на земельну ділянку, на якій розташований спадковий житловий будинок, які входять до спадкової маси після його смерті. Таким чином, позивач [PERSON] , будучи спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] , має право на спадкування земельних ділянок. З огляду на зазначене, у суду є всі підстави для визнання за позивачами права власності на земельні ділянки, оскільки іншого порядку визнання права власності в цьому випадку у них не існує. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані сторонами та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved