Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 року в розмірі 18161,09 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 19.02.2014 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4255,44 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Взяті на себе зобовязання за договором позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані кредитні кошти грошові кошти. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 03.12.2019 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 18161,09 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом сторін по справі. 04.03.2020 року по справі винесено заочне рішення , яким позов було задоволено частково. 03.04.2020 року до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення , в якій він просив скасувати вищевказане рішення. Ухвалою суду від 15.04.2020 року заочне рішення було скасовано , та справа призначена до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився. До позовної заяви представником позивача додана заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив. Від представника відповідача , [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до підписаної відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 19.02.2014 року, він отримав кредитні кошти в розмірі 4255,44 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Згідно з п.2.2 Умов Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 32 день, позичальник повинен сплатити Банку штраф в розмірі 523,77 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії договору, відповідач належним чином не дотримувалась умов договору, внаслідок чого станом на 03.12.2019 року у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 18161 грн. 09 коп., з яких: - 3905,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 4046,81 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 9685,02 грн. - заборгованість з пені . - 523,77 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості . Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Встановивши, що сума основного боргу за кредитним договором складає 3905,49 грн., а сума пені, що пред`явлена до стягнення становить 9685,02 грн., суд приходить до висновку, що нарахована пеня значно перевищує збитки, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру основного боргу, а саме: з 9685,02 грн. до 3905,49 грн. Щодо нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом , суд встановив наступне. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив також стягнути заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, пеню і штрафи Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, комісії, пені та штрафу, посилався на умови та правила надання банківських послуг, а також довідку про умови кредитування. Суд не може врахувати та надати оцінку тому факту, що на умовах та правилах надання банківських послуг, довідці про умови кредитування відсутні підписи відповідача , оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про відкриття рахунку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування, суд не може вважати їх складовою частиною кредитного договору. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Крім того, встановивши, що на суму виниклої заборгованості позивачем нарахована пеня та сума штрафів, яка складається з фіксованої частини та процентної складової, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 523,77 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 7810 грн. 98 коп., з яких : 3905 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредита ; 3905 грн. 49 коп. - заборгованість за пенею; Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial