Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 01 лютого 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є він та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач зобов'язався надати їй кредит в розмірі 1220,00 грн. на придбання майна, зі сплатою процентної ставки 5 % на рік та сплатою комісії за ведення справи - 2,99 % в місяць, з остаточним терміном повернення 31 січня 2009 року, а відповідачка повернути його та плату за його користування. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі передавши відповідачці грошові кошти, однак остання зобов'язань не виконує, кошти у визначеному розмірі та у визначений строк не повертає. Станом на 24 лютого 2014 року її заборгованість склала 2023,98 грн. Просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом та витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові заявив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позовних вимог позивача через сплив строку позовної давності. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 лютого 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір № 001-14054-010207 про надання кредиту в розмірі 1281 грн., з яких 1220,00 грн. на придбання майна та 61,00 грн. на плату за надання кредиту, зі строком повернення до 31 січня 2009 року, під 5,0 % річних та зі сплатою комісії за ведення кредитної справи, в розмірі 2,99 % в місяць (а.с.6-7). Відповідно до п.2.8. укладеного договору, відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення заборгованості рівними частинами в розмірі 96,00 грн. згідно з графіком, однак взятих на себе зобов'язань не виконала. Станом на 24 лютого 2014 року відповідачці нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 2023,98 грн., яка складається з: 1168,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50,82 грн. - заборгованість за відсотками та 804,30 грн. - заборгованість за комісією (а.с.15-16). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачки за кредитним договором в розмірі 2023,98 грн. виникла ще 01 квітня 2009 року, а значить позивач пропустив трирічний строк позовної давності, звернувшись до суду за її стягненням 16 квітня 2014 року. У відповідності до ч.4 ст.267 вищевказаного Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами до відповідачки, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed