Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся\~\~ до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 23.02.2013 року він уклав з відповідачкою шлюб. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Починаючи з березня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначає, що під час спільного проживання виявилося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, що відображалося зокрема, у відсутності порозуміння між ними, недбайливим ставленням з боку відповідача до нього та неповагою, із-за чого часто виникали конфліктні ситуації та сварки. 13.03.2018 року відповідач оформила нотаріально посвідчену заяву про намір виїхати за кордон на роботу та проживання, в якій також дала згоду на розірвання шлюбу та позбавлення її материнських прав щодо їхніх дітей. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам їхніх дітей, примирення між ними неможливе. Також зазначає, що діти проживають спільно з ним та перебувають на його повному утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі вищенаведеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові. Просив суд позов задовольнити. Пояснив, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, сім»я розпалася остаточно, з 25.01.2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Додав , що відповідач пішла з дому, покинувши його та дітей, забрала свої речі, та залишила нотаріально посвідчену заяву в якій зазначає , що дає згоду на розірвання шлюбу, залишення своїх дітей на утримання та виховання батька та позбавлення її материнських прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила , а тому суд вважає , що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України , справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача,\~ дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 23.02.2013 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-АП № 144879, що видане залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. У сторін є двоє малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 21.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції АРК та свідоцтвом про народження виданим 17.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сакського міськрайонного управління юстиції в АРК відповідно. Сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач 25.01.2013 року пішла з дому залишивши позивача разом із двома малолітніми дітьми. За твердженням позивача внаслідок різних поглядів на життя подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, про що свідчить зміст його позовної заяви, та пояснення позивача в суді. Як вбачається з наявної у матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви відповідача [PERSON], остання також бажає розірвати шлюб з позивачем. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розміо аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В суді встановлено , що малолітні діти сторін проживають разом із батьком і знаходяться на його утриманні. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами , зокрема характеристикою учня 2-А класу Холмківської ЗОШ І-ІІ ступенів [PERSON] від 26.09.2018 року та довідкою-характеристикоюна вихованку середньої групи ДНЗ №36 м. Ужгорода [PERSON] від 26.09.2018 року. Крім того , відповідно до наявної у матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви відповідача [PERSON] від 13.03.2018 року, остання має намір виїхати за кордон на роботу та проживання , розлучитися з чоловіком та створити нову сім"ю, залишити своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на виховання та утримання їх батька - позивача по справі. Враховуючи наведене, суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду 17 квітня 2018\~ року і до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки в судовому засіданні не встановлені, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]В аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial