Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну частку (пай). Вимоги позову мотивовано тим, що пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95 передбачено, що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, як передбачено п. 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. В звязку з цим, АПТП «Перемога» здійснило паювання землі, яка належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена АПТП «Перемога» без виділення земельної ділянки в натурі. У відповідності до абз.3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року за № 666/94, (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. В той час, як передбачено п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. В наслідок цього, Виноградівською районною державною адміністрацією 28 квітня 1997 року на імя [PERSON] Павліни був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050168, яка знаходиться в межах Підвиноградівської сільської ради, площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах. Однак, 29 лютого 2012 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть виданого Виконкомом Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 01 березня 2012 року серії І-ФМ №129839 та актовий запис в книзі реєстрації смертей за № 13. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обовязки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була їй надана як АПТ «Перемога» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050168. В звязку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки являється сином [PERSON], та який в порядку передбаченому законом прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини та вступив в управління спадковим майном, а тому до нього, як спадкоємця, перейшли всі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і право на вказану вище земельну ділянку (пай). Однак, сертіфікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0050168 втрачено, в результаті чого позивач не має можливості набути в установленому законом порядку право на спадкування тієї земельної ділянки, право на яку мав спадкодавець на момент смерті. Позивач [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог-нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився. Третя особа- Виноградівська державна нотаріальна контора про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95 передбачено, що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до абз.3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Крім того, як передбачено п. 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. В звязку з цим, АПТП «Перемога» здійснило паювання землі, яка належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена АПТП «Перемога» без виділення земельної ділянки в натурі. У відповідності до абз.3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року за № 666/94, (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. В той час, як передбачено п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. В наслідок цього, Виноградівською районною державною адміністрацією 28 квітня 1997 року на імя [PERSON] Павліни був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050168, яка знаходиться в межах Підвиноградівської сільської ради, площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах. Однак, 29 лютого 2012 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть виданого Виконкомом Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 01 березня 2012 року серії І-ФМ №129839 та актовий запис в книзі реєстрації смертей за № 13. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обовязки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була їй надана як АПТ «Перемога» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050168. В звязку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки являється сином [PERSON], та який в порядку передбаченому законом прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини та вступив в управління спадковим майном, а тому до нього, як спадкоємця, перейшли всі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і право на вказану вище земельну ділянку (пай). Однак, сертіфікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0050168 втрачено, в результаті чого позивач не має можливості набути в установленому законом порядку право на спадкування тієї земельної ділянки, право на яку мав спадкодавець на момент смерті. 07.08.2015р. листом №237/01-16 Виноградівська державна нотаріальна контора повідомила позивача [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом після померлої [PERSON], яка померла 29.02.2012р., оскільки позивачем не було представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві. Таким чином, позивач, який звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не має можливості набути її в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) від 28 квітня 1997 року за № 0050168 Серії ЗК, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON], прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, вступив в управління спадковим майном та те, що останній не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яким є земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Підвинограідвсько сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право на земельну частку (пай), що є перешкодою для набуття права на земельну частку пай в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved