Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] Розпорядженням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації від 13.03.2014 року № 43, [PERSON] влаштований в прийомну сім'ю на базі родини [PERSON]. 18.03.2014 року між нею та Гуляйпільською районною державною адміністрацією було укладено договір про влаштування малолітнього на виховання і спеціальне проживання в її сім'ю. Враховуючи те, що позивач є прийомною матір'ю для малолітнього, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання прийомного сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття дитини. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує і позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви [PERSON] про слухання справи за її відсутності та у зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року, по цивільній справі за позовною заявою органу опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа прокурор Орджонікідзевського району, [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації від 13.03.2014 року № 43 "Про створення прийомної сім'ї та влаштування дитини на виховання і спільне проживання, [PERSON] був влаштований в прийомну сім'ю на базі родини [PERSON]. 18.03.2014 року між [PERSON] та Гуляйпільською районною державною адміністрацією було укладено договір № 1, про влаштування [PERSON] на виховання і спеціальне проживання у прийому сім'ю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Таким чином, [PERSON] як мати малолітнього, зобов'язана утримувати сина до досягнення ним повноліття, а прийомна мати [PERSON] має право на отримання таких аліментів. Зважаючи на викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення аліментів, тому вважає за доцільним, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього прийомного сина [PERSON], в твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття дитини. Крім того, враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved