Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно з дня пред'явлення позову, а саме 31.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, позивачка з доньками проживає окремо від відповідача, який матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відтак беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 04.03.2006 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 495, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.03.2006 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], виданим 21.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, та серія [NUMBER], виданим 06.05.2010 року Скинилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Згідно довідки № 441 від 30.08.2016 року, яка видана виконавчим комітетом Скнилівської сільської Пустомитівського району Львівської області, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 і до 18 років з 1 травня 2016 року встановлений у розмірі 1531 гривня. Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов'язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved