Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

20 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.03.2007 року між ним та відповідачем Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З травня 2014 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинилось, оскільки в кожного різні характери, через що виникали постійні сварки та непорозуміння. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08.01.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.02.2020 року справа була залишена без руху. 05.08.2020 року позивачем усунені вказані в ухвалі від 04.02.2020 року недоліки. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від посади, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 03.09.2020 року за № 300 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою суду від 16.09.2020 року суддею Кудрявцевою Т.О. відкрито провадження по вищезазначеній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надавала, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, за адресою вказаною позивачем, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 23.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі державної реєстрації шлюбів 23.03.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 160 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з травня 2014 року. Причиною цього стали різні характери, через що виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved