Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

12 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» (далі КП «ШКЗ «Зірка») про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 36267 грн 81 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з дати його звільнення по день ухвалення рішення по суті з розрахунку середньоденної заробітної плати 178 грн 40 коп. В обґрунтування позову зазначив, що Наказом №517к від 28.08.2018 був звільнений 28 серпня 2018 року за власним бажанням з роботи на КП "ШКЗ "Зірка", у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (ст.38 ч.3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). При\~ звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, яка становила 36267 грн 81 коп. Розрахунок відповідач не провів і на теперішній час, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заробітну плату у розмірі 36267 грн 81 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.08.2018 по день ухвалення рішення по суті. 23 серпня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала суду була направлена за місцем знаходження відповідача. (а.с.16) Станом на 16 березня 2020 року відзив на позов та заперечення від відповідача КП «ШКЗ «Зірка» до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією трудової книжки серії [NUMBER] , позивача [PERSON] 28 серпня 2018 року звільнено за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. (а.с.7) Із копії довідки виданої КП «ШКЗ «Зірка» за №175-ВІБ від 24 червня 2019 року, вбачається, що заборгованість з виплати остаточного розрахунку [PERSON] станом на 20.06.2019 становить 36267 грн 81 коп. (а.с.5) Згідно із довідкою виданою КП «ШКЗ «Зірка» 24 червня 2019 року за №176-ВІБ середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 178 грн 40 коп. (а.с.6) Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи або організації чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним органом і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Крім того, відповідно до п. 21 вищезазначеної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Таким чином, суд вважає задовільнити позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути з відповідача на користь позивача 69219 грн 20 коп. із розрахунку затримки виплати заробітної плати за 388 робочих днів за період з 29 серпня 2018 року по 16 березняя 2020 року (день винесення судом рішення) та середньоденної заробітної плати у розмірі 178 грн 40 коп. (388 х 178,40 грн). Беручи до уваги, що при звільненні позивача відповідач не здійснив йому виплату заробітної плати, а також ця виплата не виплачена і по теперішній час, тому, суд вважає задовільнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та стягнути з КП «ШКЗ «Зірка» на користь [PERSON] нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 36267 грн 81 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.08.2018 по 16.03.2020 (день винесення рішення) в сумі 69219 грн 20 коп. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн 40 коп. за позовну вимогу про стягнення суми невиплаченої заробітної плати. А також, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн 40 коп. за позовну вимогу про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: approved