Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], який був зареєстрований 19.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] року народження в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дочки. Свою заяву обґрунтовує тим, що за час спільного проживання, між ними склалися негативні стосунки, відсутність взаємопорозуміння, довіри, чоловік зловживає спиртними напоями, на грунті цього відповідач влаштовує сварки, морально принижує та ображає позивача. Шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо один від одного. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. Також в зв'язку з тим, що відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дочки, змушує [PERSON] звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач заявою від 25.01.2018 року позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про причини неявки суду не повідомив. Надіслана на адресу відповідача, зазначену в позові судова повістка, повернулася до суду з позначкою на конверті "за закінченням терміну зберігання". У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 18.09.2017 року за клопотанням відповідача суд ухвалою надав сторонам 2 місяці строку для примирення, справа провадженням була зупинена. Ухвалою від 14.11.2017 року суд поновив провадження у справі і призначив справу до розгляду. За клопотання позивача 16.11.2017 року сторонам надавався строк для примирення ще на 2 місяці. 11.01.2018 року ухвалою суду провадження по справі поновлено. Дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення, при цьому суд в становив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №303, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 19.11.2006 року. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON],[INFO] року. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Із позовної заяви, встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають в різних населених пунктах. Суд відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Строк для примирення, який надавався сторонам сторони не примирив. Стосунки, які існують, між сторонами по справі, небажання примиритися, свідчить про те, що сторони не мають бажання перебувати у шлюбі. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а тому його необхідно розірвати. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із свідоцтва про народження дитини [PERSON],[INFO] року серія [NUMBER] від 15.06.2007 року, встановлено, що її батьками є сторони по справі. Частиною 3 статті 181 СКУ передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Із позовної заяви вбачається, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні [PERSON], а тому вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є правомірною. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд із урахуванням, положень ст. 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.3, п.10 ч.1 ст.5 Закону України ,,Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів та громадяни віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Судом оглянуте посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категоря 1 серія [NUMBER] видане [PERSON] 22.03.2011 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved