Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив скасувати записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності: 18757314, дата державної реєстрації: 25.01.2017 року та [PERSON] повернути у власність територіальної громади Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області земельну ділянку, площею 0,1323 га., кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218, вартістю 113 473,71 грн., яка знаходиться в [ADDRESS] , а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 25 січня 2017 року відповідачка [PERSON] незаконно оформила право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , площею 0,1323 га, кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218, в результаті чого дана земельна ділянка вибула із власності територіальної громади с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області. Згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 4.4-43/18 від 10.05.2018 року, ринкова вартість земельної ділянки станом на 25.01.2017 року, може складати 113 473,71,00 грн. 15 серпня 2018 року до Долинського районного суду направлено обвинувальний акт про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, згідно якого обвинувачені, діючи умисно, склали завідомо неправдивий документ - рішення Оболонської сільської ради № 144-11/2016 від 25 грудня 2016 року, яке є офіційним документом, в якому зазначили, що Оболонська сільська рада вирішила передати у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в [ADDRESS] , площею 0,1323 га, кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218, достовірно знаючи, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25.12.2016 року не відбувалася та відповідне рішення депутатами не приймалося. Після цього в.о. сільського голови с.Оболоня [PERSON] . підписала вказане рішення та завірила його відтиском гербової печатки Оболонської сільської ради, надавши статусу офіційного документа. В подальшому вказане рішення Оболонської сільської ради було передано [PERSON] , на підставі якого остання 25.01.2017 року незаконно оформила право приватної власності на вказану земельну ділянку. В ході досудового розслідування кримінального провадження з`ясовано, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області розпочала роботу 27.12.2016 року, однак завершена не була, оскільки 29.12.2016 року депутатами сільської ради проводилось лише обговорення питань, в тому числі у сфері земельних відносин, щодо перенесення їх на розгляд сесії у січні 2017 року. При цьому, 27.12.2016 року сесія не була завершена через конфлікти між депутатами щодо розгляду заяв громадян із земельних питань, оскільки вказані заяви, в тому числі і заява [PERSON] , не вирішувались на земельній комісії. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2017 року, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , площею 0,1323 га, кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218, зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності: 18757314, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1158257726220. Правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є сільська рада. Таким чином, у разі підроблення сільською радою рішення, яке суперечить інтересам територіальної громади, такі дії не можуть вважатись вираженням волі власника та прийнятими у спосіб й у межах повноважень, а тому земельну ділянку можна повернути на підставі ст. 387 ЦК України. [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що даний позов є безпідставним, а викладені в ньому аргументи не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки, спірна ділянка, площею 0,1323 га, знаходилась у безстроковому користуванні її матері [PERSON] , яка 11.04.2016 року написала заяву про припинення права користування земельною ділянкою та передачу цієї ділянки на її користь. 11 квітня 2016 року Оболонська сільська рада винесла рішення № 47-5/2016, згідно якого припинено право користування спірною земельною ділянкою [PERSON] та рішенням № 53-5/2016 від того ж числа надано їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Тобто 11.04.2016 року відбулася передача прав користування земельною ділянкою від матері до неї, а рішення щодо зарахування земельної ділянки у землі запасу Оболонською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області не приймалось. В позовній заяві прокурор безпідставно звинувачує її в підробці офіційних документів (рішення сільської ради), до виготовлення яких вона жодного відношення не має. Рішення Оболонської сільської ради № 144-11/2016 від 25 грудня 2016 року не скасоване, є чинним і в судовому порядку не оспорювалося. Твердження прокурора про те, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25.12.2016 року не відбулась та рішення про надання їй земельної ділянки не приймалось, є безпідставним, оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами. Також не надано суду жодних доказів вчинення нею будь-яких дій, що суперечили б чинному законодавству. За таких обставин просила в позові відмовити. Прокурор подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що підставою для звернення до суду Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради є відсутність волевиявлення власника землі на відчуження земельної ділянки. Оскільки Оболонською сільською радою рішення № 144-11/2016 від 25 грудня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки», згідно якого передано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1323 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218, не приймалося, то відповідачка оформила право приватної власності на вказану земельну ділянку без правової підстави, в результаті чого земельна ділянка незаконно вибула із власності територіальної громади с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, а тому заявлений позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні прокурор Юхман Л.Я. підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та просила позов задоволити в повному обсязі. Представник Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області сільський голова А. Куленич в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов не підтримує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному об`ємі (а.с. 124). Відповідачка [PERSON] та її представник згідно ордеру серії ІФ № 07458 на надання правової допомоги від 01.11.2019 року Семків М.М. в судовому засіданні позов не визнали, обгрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві на позов, просили в задоволенні позову прокурора відмовити. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч.2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття цих прав громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до статей 125, 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 даного Кодексу передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід оцінювати три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу. Принцип "пропорційності" передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2510цс15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до чинного на час державної реєстрації земельної ділянки законодавства на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування зареєструвала право власності на передану їй у власність земельну ділянку, площею 0,1323 га, в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218. Згідно з рішенням Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 144-11/2016 від 25.12.2016 року (а.с. 16), сільська рада розглянула заяву [PERSON] № З-107 від 22.12.2016 року, затвердила проект землеустрою земельної ділянки, площею 0,1323 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с .Оболоня, а саме: ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 2622084501:01:013:0218 та передала вказану земельну ділянку у власність [PERSON] і зобов`язала її зареєструвати в установленому порядку свідоцтво на право власності на вказану ділянку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 117076714 від 14.03.2018 року (а.с. 67), відповідачка [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадбну ділянку), що знаходиться по [ADDRESS] , площею 0,1323 га, кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218. При цьому жодних доказів вчинення відповідачкою будь-яких дій, що суперечили б положенням ст.ст. 116,118 Земельного кодексу України, в судовому засіданні не здобуто. Судом встановлено, що рішення Оболонської сільської ради №144-11/2016 від 25.12.2016 року, яким відповідачці передано у власність спірну земельну ділянку, не скасовано, є чинним і в судовому порядку не оспорювалося. За таких обставин, на думку суду, відсутні правові підстави для скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18757314 від 25.01.2017 року, та зобов`язання [PERSON] повернути у власність територіальної громади Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області земельну ділянку: площею 0,1323 га, вартістю 113 473,71 грн., що знаходиться в [ADDRESS] кадастровий номер: 2622084501:01:013:0218. При цьому суд вважає безпідставним посилання прокурора на те, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25.12.2016 року не відбувалася та рішення про надання земельної ділянки [PERSON] не приймалося, оскільки воно не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Суд вважає, що показання свідків [PERSON] і [PERSON] , а також оголошена [PERSON] та [PERSON] підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України, на які посилається прокурор, не є належними та допустимими доказами того, що сесія Оболонської сільської ради 25.12.2016 року не проводилася, оскільки доказів визнання рішень цієї сесії незаконними суду не надано, кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] не розглянуто, вказані особи не визнані винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а згідно зі ст. 62 Коституції України в Україні діє презумпція невинуватості. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області до [PERSON] про припинення права власності та повернення земельної ділянки, загальною площею 0,1323 га, вартістю 113 473,71 грн. є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. При цьому суд вважає за необхідне відмітити, що прокурор не послався на жодну норму закону, що передбачає право та процедуру скасування записів Державного реєстру про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а його посилання на ст. 387 ЦК України є безпідставним, оскільки цією статтею передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а [PERSON] оформила своє право власності на спірні земельні ділянки на підставі рішення компетентного органу місцевого самоврядування - Оболонської сільської ради, яке є чинним і в судовому порядку не оскаржувалося. На підставі викладеного, ст.ст. 14,41,62 Конституції України, ст.ст. 316,319,387 Цивільного кодексу України, ст.ст. 116,118,125,126,152,153 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed