Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі посвідчення №258 від 26.03.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Южненської міської ради було надано право на зайняття житлового приміщення у малосімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS], яке складається з двох кімнат розміром 31,0 кв.м. В період мешкання у гуртожитку відповідач не регулярно сплачував послуги за проживання, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 1563,71 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 35,40 грн., а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 194,98 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.08.2014 року відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за проживання через відсутність в матеріалах, які надані до заяви, договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами. Відповідачу було надано посвідчення №258 від 26.03.2005 року, видане Виконавчим комітетом Южненської міської ради, на право зайняття житлового приміщення у малосімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS], яке складається з двох кімнат розміром 31,0 кв.м. Згідно виписки з особового рахунку у відповідача виникла заборгованість за проживання у гуртожитку у період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року у розмірі 1563,71 грн. Згідно розрахунків 3% річних від простроченої суми складають 35,40 грн., а індекс інфляції - 194,98 грн. Відповідно до п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування житловою площею і за комунальні послуги за ставками квартирної плати (тарифами), установленими для будинків державного та громадського житлового фонду. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ДП "Морський торговельний порт "Южний" до [PERSON] про стягнення заборгованості, необхідно задовольнити, стягнувши заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1563,71 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 35,40 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 194,98 грн., а всього 1794,09 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved