Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], третя особа - Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КД 014/02-40/840, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 120 800 доларів США строком до 18.03.2023 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 19.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір №014/02-40/1745, відповідно до якого відповідач передав в забезпечення предмет іпотеки: нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А1-2, в підвалі нежитлове приміщення 12 поз. 1-6, загальною площею 56,5 кв.м. літ.А14 - вхід в підвал. В загальному користуванні літ. А - вхід в підвал, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві власності. Відповідно до заяви [PERSON] позивачеві стало відомо про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі і на предмет іпотеки, що був накладений на підставі постанови державного виконавця Соборного (Жовтневого) відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50097125 від 11.02.2016 року. Зазначена постанова винесена державною виконавчою службою у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа №201/11039/15-ц виданого 03.01.2016 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк» суми у розмірі 217 352,57 гривень. Станом на 08 квітня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №КД 014/02-40/840 від 19 березня 2008 року становить 3 002 258 грн. 28 коп., тоді як вартість предмету іпотеки згідно висновку про вартість майна складає 364 800,00 гривень. На сьогоднішній день заборгованість за зазначеним кредитним договором значно перевищує вартість іпотечного майна, а отже у державного виконавця не має правових підстав реалізовувати зазначене майно. Позивач просить суд звільнити з-під арешту майно накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчужнгня №50097125 від 11 лютого 2016 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ, а саме нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А1-2, в підвалі нежитлове приміщення 12 поз. 1-6, загальною площею 56,5 кв.м. літ. А14 - вхід в підвал. В загальному користуванні літ. А - вхід в підвал, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2008 року, зареєстрованого за номером №858 Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. З досліджених матеріали справи, вбачається, що позов підлягає задоволенню. Протоколом Загальних Зборів акціонерів №3б-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що 19.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №КД 014/02-40/840, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 120 800,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором №КД 014/02-40/840 від 19.03.2008 року позивач та [PERSON] уклали договір іпотеки №014/02-40/1745, відповідно до якого [PERSON] передав в забезпечення предмет іпотеки: нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А1-2, в підвалі нежитлове приміщення 12 поз. 1-6, загальною площею 56,5 кв.м. літ.А14 - вхід в підвал. В загальному користуванні літ. А - вхід в підвал, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2008 року. Постановою державного виконавця Соборного (Жовтневого) відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.02.2016 року ВП №50097125, накладений арешт на нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А1-2, в підвалі нежитлове приміщення 12 поз. 1-6, загальною площею 56,5 кв.м. літ.А14 - вхід в підвал. В загальному користуванні літ. А - вхід в підвал, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки по договору №014/02-40/1745 від 19.03.2008 року. Суд вважає, що вказане нерухоме майно підлягає звільненню з - під арешту, виходячи з наступного. Іпотека є одним із засобів забезпечення зобов"язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. ст. 588 ЦК України перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого ч.4 цієї статті. Судом встановлено, що постанова державного виконавця Соборного (Жовтневого) відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.02.2016 року ВП №50097125, за якими було накладено арешт на вказане нерухоме майно, винесена вже в той час, коли вказане нерухоме майно вже було предметом іпотеки за іпотечним договором №014/02-40/1745 від 19.03.2008 року, укладеним між позивачем та [PERSON] Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню, оскільки позивач має безумовне та безспірне переважне право перед іншими кредиторами позичальника. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved