Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення розміру часток співвласників у праві спільної власності та визнання права власності на частку майна. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачами є співвласниками квартири [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 липня 2004 року Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Розпорядження № 37616, й володіють по 1/5 частці кожний. Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 13 січня 2014 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. В липні 2014 року він мав намір подарувати свою частку квартири, у зв»язку з чим звернувся до нотаріуса, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Наразі відносини між ним та його колишньою дружиною є складними. Відповідачка, маючи правовстановлюючий документ та квартиру, не надає його йому, тим самим порушує його право на розпорядження своєю часткою майна, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності від 06 травня 2014 року (а.с.36), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили задовольнити: встановити, що розміри часток співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], є рівними й становлять по 20/100 частин для кожного співвласника; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], оскільки це право не визнається відповідачем. Відповідачі в судове засідання повтороно не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 44, 45, 46, 47). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони, які перебувають у близьких родинних відносинах /колишні чоловік, дружина та їх діти/, є співвласниками квартири [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 липня 2004 року Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Розпорядження № 37616, й володіють по 1/5 частці кожний (а.с.11). Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України). Згідно повідомлення КМБТІ від 04 червня 2014 року встановлено, що за даними Бюро, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 липня 2004 року Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Розпорядження № 37616 (а.с.11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 13 січня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16-17). Сторони зареєстровані в спірній квартирі (а.с.12). В липні 2014 року [PERSON] мав намір подарувати свою частку квартири, у зв»язку з чим звернувся до нотаріуса, проте приватним нотаріусом КМНО було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документа на майно (а.с.19). Наразі відносини між позивачем та його колишньою дружиною є складними: мають місце звернення до судових та правоохоронних органів (а.с.31) Відповідачка, маючи правовстановлюючий документ та квартиру, не надає його позивачу, тим самим порушує його право на розпорядження його часткою майна. Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач позбавлений відповідачем правовстановлюючого документа на спірне майно, й це право не визначається відповідачем, на підставі ст. 392 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/5 частину квартир [ADDRESS] м. Києві, якою він володіє згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 липня 2004 року Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Розпорядження № 37616 (а.с.11), й встановити, що розміри часток співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної часткової власності на вказну квартиру, є рівними й становлять по 20/100 частин для кожного співласника. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч.1 ст. 357 ЦК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 2 243 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 355, 356, 357, 392 ЦК України,

Outcome: approved