Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 226 674 грн. 34 коп. заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-65/08-ДД від 21.08.2008 року, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.08.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір про відновлення кредитної лінії № 49-65/08-ДД, згідно якого банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 12 000 грн, зі сплатою процентів в розмірі процентних ставок, передбачених п.4.1,4.1.1, 4.1.2 вищевказаного договору, з кінцевим терміном повернення до 21.06.2010 року. Умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів [PERSON] порушені, внаслідок чого станом на 09.07.2010 року утворилась заборгованість в сумі 15 295,48 грн. У зв'язку з невиконанням умов договору, Банком на ім'я відповідача направлялись письмові вимоги щодо погашення суми заборгованості, які залишені без задоволення. У зв'язку з чим, 04.10.2010 року Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс рішення про стягнення з [PERSON] 15 295,48 грн. боргу. В результаті проведення виконавчих дій дана заборгованість була сплачена [PERSON] лише 16.04.2013 року. Вказує на те, що банком стягувалася лише сума боргу, а не заявлялася вимога про розірвання договору. Тому, п.4.2 договору передбачено, що позичальник сплачує проценти за остатній звітний період не пізніше строку повернення кредитних ресурсів, а саме 21.06.2010 року. Отже, в період з 09.07.2010 року по 04.04.2014 року позичальник продовжував користуватися кредитними коштами, а тому повинен сплатити відсотки та пеню за їх використання. Заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії існує і станом на 04.04.2014 року становить 226 674,34 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив (а.с.52), просив стягнути з відповідача 226 673,34 грн та судовий збір в сумі 2 266,74 грн. Пояснив, що заборгованість по відсоткам (несанкціонованим) нарахована за період з 09.07.2010 року по 04.04.2014 року за ставками, згідно умов договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012670, що був укладений між сторонами 18 серпня 2008 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що борг по рішенню суду погасила в повному обсязі. Додала, що в період користування коштами, не перевищувала встановлений кредитний ліміт. Крім того, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем просила зменшити розмір нарахованої пені. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 18.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого являється ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012670, на виконання якого банком було відкрито на ім'я відповідача картковий рахунок та надано платіжну карту для доступу до неї VISA ELECTRON (а.с.40-45). 21 серпня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким відповідач отримав кредит на суму 12 000 грн із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,2% річних протягом 22 днів, починаючи з дати відображення кожної операції по картрахунку з використанням карти та кредитних ресурсів у рамках відновлювальної кредитної лінії за цим договором, в розмірі 22% річних у період, починаючи з 23 дня після відображення кожної операції по картрахунку з використанням карти та кредитних ресурсів в рамках відновлювальної кредитної лінії і до моменту повного повернення наданих позичальнику кредитних ресурсів, у розмірі 22% річних при знятті з карткового рахунку готівкових грошових коштів у банкоматах або пунктах видачі готівкою коштів банку або інших банків, як на території України, так і за її межами, а також при проведенні інших операцій у відповідності з договором про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної карти. Термін повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах встановлено до 21 червня 2010 року. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору, відповідач допустив виникнення кредитної заборгованості, розмір якої станом на 09 липня 2010 року складав 15 295 грн 48 коп., з яких 11 725 грн. 71 коп. сума основного боргу за кредитом, 3 559 грн. 77 коп. несплачені відсотки за користування кредитними коштами та 10 грн 00 коп. заборгованість по щомісячній комісії (а.с.38-39). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 15 295,48 грн (а.с.36-37). Погашення боргу [PERSON] за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2010 року здійснювалось частинами по 16.04.2013 року, тобто сума боргу, що існувала станом на 09 липня 2010 року була погашена відповідачем в квітні 2013 року (а.с.53-67). Даний факт не оспорюється сторонами. Відповідно до пояснень представника позивача заборгованість по відсоткам (несанкціонованим) в розмірі 61 295,13 грн (а.с.8-9) нарахована за період з 09.07.2010 року по 04.04.2014 року за ставками 40%, а з 04.01.2012 року - 60 % річних, згідно умов договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012670, що був укладений між сторонами 18 серпня 2008 року. Пункт 2.7 договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012670 визначає, що несанкціонований овердрафт - це перевищення суми операції, здійсненої за допомогою платіжної картки, встановленого видаткового ліміту (а.с.40). Проте, представником позивача в судовому засіданні не було надано доказів на підтвердження того, що відповідачем було перевищено встановлений видатковий ліміт - 12 000 грн. Це підтверджується попереднім розрахунком боргу (а.с.38-39) та рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2010 року, з яких вбачається отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 11 892,00 грн та стягнення з останньої по рішенню суду заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 725,71 грн. Тобто, [PERSON] отримала кредитні кошти в межах ліміту, а тому не повинна нести відповідальність за користування несанкціонованим овердрафтом відповідно до умов договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012670, що був укладений між сторонами 18 серпня 2008 року. Крім того, підставами позову банк зазначав ст. ст. 526, 536, 625, 1054 ЦК України та умови договору відновлювальної кредитної лінії №49-65/08-ДД (а.с.4-6), зокрема посилався на пп. 4.1.1.2 4.1.2., за якими процентна ставка за договором понад 22-денний строк становить 22% річних. Нарахування несанкціонованого овердрафту, про який зазначав представник позивача, взагалі не передбачено договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-65/08-ДД від 21.08.2008 року. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги, що позивач не звертався з відповідною заявою про зміну підстав позову щодо стягнення заборгованості по відсоткам (несанкціонованим), а нарахування несанкціонованого овердрафту, про який зазначав представник позивача, взагалі не передбачено договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-65/08-ДД від 21.08.2008 року, крім того не надав і доказів на підтвердження перевищення позивачем встановленого видаткового ліміту, а тому у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по відсоткам (несанкціонованим) слід відмовити. Умовами договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-65/08-ДД від 21.08.2008 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Так, відповідно до п.6.1 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-65/08-ДД від 21.08.2008 року, за прострочення повернення кредитних коштів та/або виплати відсотків, позичальник сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Позивачем нарахована пеня за період з квітня 2013 року по квітень 2014 року на суму овердрафту, яка взагалі не передбачена умовами договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274. Враховуючи, що заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-65/08-ДД від 21.08.2008 року була погашена відповідачем в квітні 2013 року, вимог про стягнення з відповідача відсотків згідно зазначеного договору позивачем не заявлено, а тому відсутні підстави і для стягнення пені, що нарахована на суму боргу по несанкціонованому овердрафту. За вказаних вище обставин, підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed