Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Львів) 26 червня 2020 року на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 35 та державному акті на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 000091, який виданий 15 серпня 1996 року Желдецькою сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області на підставі рішення шостої сесії 22 скликання Желдецької сільської ради народних депутатів від 15 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 91 на ім`я [PERSON] та державному акті на право власності на землю серії ЛВ № 000005, який виданий 7 вересня 1995 року Желдецькою сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області на підставі рішення Желдецької сільської ради народних депутатів від 23 серпня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 5 на ім"я [PERSON] належать одній і тій ж особі, а саме - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності за заповітом на спадкове майно: земельну ділянку площею 2.43 га цільового призначення - ведення селянського господарства, яка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області і відповідно до Державного акта на право власності на земельну частку (пай) серії ЛВ № 000091, який виданий 15 серпня 1996 року на підставі рішення шостої сесії 22 скликання Желдецької сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 91 належала спадкодавцю [PERSON] , що померла [INFO] ; земельну ділянку площею 0,60 га цільового призначення - обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янкам-Бузького району Львівської області і відповідно до Державного акта на право власності серії ЛВ № 000005, який виданий на підставі рішення Желдецької сільської ради народних депутатів від 23 серпня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 5 належала спадкодавцю [PERSON] , що померла [INFO] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача , подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане 26 червня 2020 року. З дубліката заповіту, який 11 серпня 1995 року складений [PERSON] вбачається, що остання все майно, яке належатиме їй на день смерті заповіла своєму онукові [PERSON] , даний заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконкому Желдецької сільської ради, реєстр №31. З довідки № 446 від 14.07.2020 року виданої старостою Желдецького старостинського округу вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживав і був зареєстрований її онук [PERSON] . Також, з довідки № 324 від 11.08.2020 року виданої старостою Желдецького старостинського округу вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті вищезазначений заповіт не змінювала і не скасовувала. З державного акта на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЛВ №000091 вбачається, що такий був виданий 15 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] на підставі шостої сесії 22 скликання Желдецької сільської ради від 15 квітня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації за № 91 і остання є власником земельної ділянки загальною площею 2.43 га. цільового призначення - ведення товарною сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради. Окрім того, з державного акта на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЛВ № 000005 вбачається, що такий був виданий 7 вересня 1995 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Желдецької сільської ради від 23 серпня 1995 року зареєстрованого у Книзі реєстрації за № 5 і остання є власником земельної ділянки площею 0.60 га. цільового призначення - обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобною господарства. Земельна ділянка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався на консультацію до державного нотаріуса Кам`янка-Бузького нотаріального округу з приводу відкриття спадкової справи після смерті баби та видачу спадкових свідоцтв на успадковані земельні ділянки проте, нотаріус оглянувши представлені документи, в тому числі: свідоцтво про смерть спадкодавця та державні акти на право власності на землю, які були видані на її ім`я, роз`яснила, що оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавець [PERSON] по батькові зазначена як « [PERSON] » а у державних актах бабця по батькові зазначена як « [PERSON] », тому позивачу необхідно шляхом звернення в суд встановити факт, що вищезазначені документи належать одній і тій ж особі, а саме: [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п.4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved