Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що на сьогоднішній день він є власником квартири [ADDRESS]. У різні періоди відповідачів було зареєстровано у даній квартирі. З грудня 1993 року по 04.10.2013 року він перебував з [PERSON] у шлюбних відносинах. Після фактичного припинення шлюбних відносин у 2012 році відповідачі виїхали та більше не поверталися, тобто з 2012 року відповідачі не проживають у квартирі. Ніяких домовленостей щодо зберігання права на житло у період відсутності відповідачів між ними не було. Факт того, що відповідачі не проживають у його квартирі з 2012 року підтверджується доданим актом обстеження та його можуть підтвердити свідки. На даний час він має намір розпорядитися своїм майном, але не може цього зробити у зв'язку із тим, що там зареєстровані відповідачі. Позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON], та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом розташованим [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить суд його задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачі є його дружиною та дітьми, він підтримує з ним зв"язок, і з 2012 року вони проживають у іншій області, але де саме йому на даний час не відомо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 13.11.1992 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Адресними довідками від 26.12.2014 року за № 1307 наданими Великолепетиськоим РС УДМС України в Херсонській області та домовою книгою підтверджується, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Позивач вказує, що з 2012 року у квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають та не з'являються до квартири. Так, відсутність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у вищевказаній квартирі з 2012 року по даний час підтверджується: актом обстеження житлових умов [PERSON]. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по даний час не проживають у квартирі [ADDRESS], до будинку не з"являються хоча зареєстровані у ньому і проживають за іншою адресою, суд відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України вважає можливим визнати: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житлом, розташованим за адресою: [ADDRESS], в наслідок відсутності понад встановлені строки, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 71, 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved