Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач в серпні 2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 31 січня 2014 року Адвокатом Смирновим Михайлом Владиславовичем, який діяв від імені [PERSON] на підставі Договору від 23.12.2013 р. був укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" Договір № 893-Ф/01 про припинення зобов`язання переданням відступного. Відповідно до п. 1.1. Договору, сторони за цим Договором дійшли згоди, про припинення первісних зобов`язань Боржника (Позивача), які виникли на підставі кредитного договору (№ 893-Ф від 29.05.2007 р.) із всіма змінами та доповненнями, шляхом передачі Боржником Кредитору суми відступного не пізніше 31 січня 2014 р. Станом на 31 січня 2014 р. загальна сума заборгованості Боржника (Позивача) Кредитним договором (№ 893-Ф від 29.05.2007 р.) складає 1 504 031,77 доларів США, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України станом на 2014 р. дорівнює 12 021 725,94, з яких 700 000,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту; 385 697,37 доларів США - заборгованість за процентами; 418 334,4 доларів США - нарахована пеня за своєчасну оплату кредиту та процентів, та 149 526, 98 грн., з яких 115 725,35 гривень - заборгованість за комісією, 33 801,63 гривень - нарахована пеня за несвоєчасну сплату комісії. Відповідно до п. 1.2. Договору, відступним за даним Договором є грошові кошти в розмірі 100 000,00 дол. США, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України, дорівнює 799 300,00 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч триста гривень 00 копійок) грн., які Боржник (Позивач зобов`язується передати Кредитору (Відповідачу) до 31 січня 2014 року. Згідно з п. 2.1. Договору, з дати отримання Кредитором (Відповідачем) грошових коштів у розмірі 100 000,00 дол. США, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України, дорівнює 799 300,00 грн., які передані Боржником (Позивачем) Кредитору в якості відступного на підставі даного Договору, припиняються всі зобов`язання, які визначені Кредитним договором (№ 893-Ф від 29.05.2007 р.), за рішенням Кредитора здійснюється анулювання залишку боргу за Кредитним договором, а саме 1 404 031,77 доларів США, що за курсом гривні до долара США , встановленим Національним банком України, станом на 31 січня 2014 р. дорівнює 11 222 425,94 гривень, 149 526,98 грн. Зазначає, що після отримання Кредитором (Відповідачем) грошових коштів в якості відступного суми коштів, вказаній в пункті 1.2. цього Договору, припиняються всі та кожне із зобов`язань, визначені Кредитним договором № 893-Ф від 29.05.2007 р., у тому числі за іпотечним іпотечним договором №893-Ф/ІП-1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбаль Н.О. 29 травня 2007 року та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за 3 3092, а сам Кредитний договір вважається таким, що припинив свою дію. Вказує, що договір не відповідає вимогам законодавства України, є таким, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому повинен бути визнаний судом недійсними, з огляду на те, що договір був укладений від імені позивача особою , яка не була на це уповноважена. Вважає, що адвокат має право вчиняти лише дії від імені клієнта, на виконання яких клієнт уповноважив адвоката. Перелік повноважень адвоката повинен бути закріплений у договорі про надання правової допомоги, укладеному між клієнтом та адвокатом. Проте, зі змісту укладеного між Позивачем як клієнтом та Адвокатом Смирновим М.В. Договору від 26.12.2013 р. вбачається, що Позивач не надавав Адвокату Смирнову М.В. повноваження на укладення від його імені з Відповідачем жодних документів, спрямованих на припинення передбачених Кредитним договором № 893-Ф від 29.05.2007 р. зобов`язань Позивача перед Відповідачем шляхом передання відступного, в тому числі, на укладення оспорюваного договору, що на його думку є порушенням положень ст.ст. 203,215,241 ЦК України, ст.ст. 1, 26 Закону про адвокатуру. Просив суд визнати недійсним Договір № 893-Ф/01 про припинення зобов`язання переданням відступного від 31.01.2014 р., укладений адвокатом Смирновим Михайлом Владиславовичем від імені [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС». Судові витрати просив покласти на відповідача . Ухвалою від 01.09.2016 р. позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою від 09.09.2016 року по справі відкрито провадження. Ухвалою від 30.10.2017 року витребувано у адвоката Смирнова М.В. завірену копію договору про надання правової допомоги укладеного 23.12.2013 року між адвокатом Смирновим М.В. та [PERSON] . Розгляд справи неодноразово судом відкладався за клопотаннями сторін. 05.05.2019 року від ТОВ «Вектор плюс» до суду надійшов договір № 893-Ф/01 про припинення зобов`язання переданням відступного від 31.01.2014 року та договір про надання правової допомоги (послуг адвоката) від 26.12.2013 року. (а.с. 122-125) Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив суд позов задовольнити, з обставин викладених в позові, додатково зазначав, що повноваження адвоката Смирнова М.В. мали бути посвідчені довіреністю на вчинення юридично значимої дії з укладенням правочину. Позивач не надавав адвокату довіреності на вчинення спірного правочину з припиненням зобов`язання за кредитним договором. У адвоката Смирнова М.В. відсутні повноваження на укладення правочину відповідно до ЦК України. У позивача відсутнє волевиявлення на укладення оспорюваного правочину. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, суду пояснював, що у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відсутній [PERSON] як боржник за укладеним кредитним договором, грошові кошти на виконання спірного договору сплачені, а тому вважає, що позивач не довів яке його право порушено спірним договором, який взагалі на даний час виконано. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 31.01.2014 укладено договір № 893-Ф/01 про припинення зобов`язання переданням відступного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та адвокатом Смирновим М.В., який діє від імені [PERSON] на підставі договору від 26.12.2013 року. (а.с. 122-124) 26.12.2013 року між [PERSON] та Смирновим М.В. укладено договір про надання правової допомоги (послуг адвоката) відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати таку правову допомогу: представляти інтереси замовника у відносинах з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» з питань припинення зобов`язань за кредитним договором № 893-Ф від 29.05.2007 року, укладеним між замовником та ПАТ «ТАС Інвестбанк»; вести переговори та одержувати необхідні документи, довідки, складати заяви та інші необхідні документи, вчиняти правочини (включаючи, зокрема, договори прощення боргу, договори про передання відступного ) на визначених виконавцем умовах, отримувати всю інформацію, яка стосується Кредитного договору, відправляти і отримувати кореспонденцію (поштові відправлення), в тому числі і на свою адресу(а.с. 125) Відповідно до ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі, до якого застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до Закону «Про адвокатуру» договір (Угода) про надання правової допомоги - домовленість, за якою адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Договір про надання правової допомоги є договором надання послуг у тій мірі, в якій правова допомога є послугою. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі, крім випадків, передбачених законом та етикою. В угоді про надання правової допомоги мають бути чітко і недвозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта. Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. Клієнт може в будь-який час і з будь-яких причин (або без їх пояснення) розірвати угоду з адвокатом в односторонньому порядку. В судовому засіданні не встановлено , що договір про надання правової допомоги від 26.12.2013 року був розірваний. Разом з тим суд пропонував представникам позивача визначитися з процесуальним статусом адвоката Смирнова М.В. та залучити його до участі в справі. Проте представник вважає що недоцільно залучати адвоката Смирнова М.В. до участі в розгляді справи, оскільки спірний договір ніяким чином не порушує його права. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Відповідно до ч.ч. 1-3, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 215 ЦК України в імперативному порядку встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як убачається з п.1.2 з договору № 893-Ф/01 від 31.01.2014 про припинення зобов`язання переданням відступного відступним за даним договором є грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США , що за курсом гривні до долара США , встановленим НБУ дорівнює 799 300 грн., які боржник зобов`язується передати Кредитору до 31.01.2014 року. П.1.4 погоджено, що відступне передається боржником кредиторові шляхом перерахування на відповідний рахунок. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Представник позивача в судовому засіданні суду пояснював, що йому не відомо хто сплатив кошти на виконання договору про припинення зобов`язання переданням відступного, як і не довів суду яким чином спірний договір який уже виконано порушує права його довірителя. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. З огляду на викладе доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed