Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.11.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку позасудового звернення на предмет іпотеки отримало у власність будинок який знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Сагайдачного Гетьмана, 31 на підставі договору іпотеки від 02.10.2007 року. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для зазначених дій стала реєстрації та факт проживання у ньому [PERSON] Враховуючи вищевикладене позивач просить суд виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку який розташований за адресою м. Вінниця, вул. Сагайдачного Гетьмана, 31 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України без надання іншого жилого приміщення, та стягнути з нього понесені судові витрати. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив виселити [PERSON] та членів його сім"ї з помешкання 31 по вул. Сагайдачного гетьмана в м. Вінниці . Ухвалою судді Вінницького міського суду вінницької області провадження по справі відкрито лише в відношенні позовних вимог до [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Судом встановлено, що 01.11.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність будинок, загальною площею 80,90 кв.м., житловою площею 37,00 кв. м., який знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Сагайдачного Гетьмана, 31, на підставі договору іпотеки від 02.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у державному реєстрі під номером 1608. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. На виконання положення ч.1 ст.109 Житлового кодексу УРСР позивачем було направлено відповіду письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак останніми законні вимоги позивача були проігноровані та нерухомість не була передана позивачу у вільне користування, а отже у ПАТ КБ "Приватбанк" не залишилось іншого вибору, окрім звернення до суду за захистом своїх порушених прав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2017 року позивач звернувся до [PERSON] з претензією, відповідно до якої він вимагає від [PERSON] разом із усіма членами сімї та іншими мешканцями, протягом 30 днів з моменту отримання даної претензії, добровільно звільнити будинковолодіння за адресою м. Вінниця, вул. Сагайдачного Гетьмана, 31. У встановлений строк відповідач так і не виконав вимоги позивача та надалі на незаконних підставах проживає у будинку який належить ПАТ КБ «Приватбанк». Жодної відповіді на надісланий відповідачу лист позивач не отримав, що свідчить про нехтування законних вимог та прав власності ПАТ КБ «Приватбанк». За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для виселення [PERSON] без надання йому іншого житлового приміщення з будинку, розташованого за адресою м. Вінниця, вул. Сагайдачного Гетьмана, 31. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved