overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ „Дельта Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-17001-060608 від 06 червня 2008 року в сумі 1663 грн. 29 коп. та судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача Оверчук О.М. позов підтримала. Пояснив,що 06 червня 2008 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-17001-060608,згідно якого останній отримав кредит в сумі 2 255 грн. 00 коп. на придбання майна зі сплатою 3,3% в місяць. Однак [PERSON] умови договору не виконував,в результаті чого станом на 25 лютого 2014 року утворився борг в сумі 1663 грн. 29 коп. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-17001-060608,згідно якого останній отримав кредит в сумі 2 255 грн. 00 коп. на придбання майна зі сплатою 3,3% в місяць. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку заборгованості, борг [PERSON] станом на 25.02.2014 року за договором становить 1663 грн. 29 коп. В порушення вимог чинного законодавства та умов договору, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання в повному обсязі [PERSON] не виконав, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг не погасив, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довів. За наведених обставин, підстави для стягнення з [PERSON] вищевказаної суми заборгованості наявні. Згідно ст.88 ЦПК України до стягнення з [PERSON] на користь позивача підлягає сума судового збору 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 526,527,530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ "Фідобанк" (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 20.09.2013р. між ним та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335640170201048, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% на рік та комісії за обслуговування кредиту 2,9% з графіком погашення ануїтет з кінцевою датою повернення -19.09.2015р. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.04.2014. утворилася заборгованість у розмірі 20153,88 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 19179,18 грн.; заборгованість за комісією - 676,65 грн., пеня -298,05 грн., яку просив суд стягнути з відповідача та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, ухвалює рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між ПАТ „Фідобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1335640170201048, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% на рік та комісії за обслуговування кредиту 2,9% з кінцевою датою повернення -19.09.2015р і формою погашення ануїтет. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по невиконаним зобов'язанням за кредитним договором № 1335640170201048 від 20.09.2013р. у розмірі 20153 грн. 88 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач неналежно виконує свої обов"язки по внесенню оплати за опалення, станом на 1 травня 2014 року виникла заборгованість в сумі 1791 грн.63 коп., яку просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просить задовільнити. Відповідач проти позову заперечив, вказав, що він не отримує належної якості теплову енергію в квартирі, в якій він проживає, з ним договір про надання послуг з централізованого опалення не укладено, на його звернення відповідач не реагує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачем послуги з централізованого опалення відповідачу надавались, що сторонами не заперечується. З акту від 15 лютого 2012 року (а.с.24) вбачається, що комісія прийшла до висновку, що система опалення відповідає проекту, знаходиться в справному стані та відповідає своєму призначенню. Відповідачем суду не надано доказів про зниження температурного режиму в його квартирі, а також про те, що він звертався до позивача з заявами про перерахунок оплати за надані послуги з теплопостачання. З наданих позивачем копій звітів за споживання теплової енергії житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.6-17) та розрахунку оплати за надані послуги з теплопостачання (а.с.18) вбачається різний розрахунок надання теплової енергії та різний розрахунок оплати за послуги, що може відповідати наданим послугам в залежності від температури навколишнього середовища та інших обставин. Судом встановлено, що відповідач не в повній мірі сплачує плату за опалення, внаслідок чого на 1 травня 2014 року виникла заборгованність в сумі 1791 грн.63 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги розраховується згідно з установленими тарифами. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов"язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачу житлово-комунальні послуги з опалення надавались , а він належно не виконував обов"язки по оплаті. Суд вважає, що вимоги позивача обосновані, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В травні 2014 року ТОВ „ЦСС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги в сумі 15044,83 грн. Представник позивача Дунар Т.Ю. просила розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.01.2007 року між ВКФ „ЦСС", правонаступником якої є ТОВ „ЦСС", і абонентом [PERSON], який помер [INFO], був укладений договір № 712707 на надання телекомунікаційних послуг. Згідно умов цього договору абонент прийняв на себе зобов'язання своєчасно вносити абонентську плату за користування телефоном, іншим кінцевим устаткуванням, щосекундну плату місцевих (вихідних) телефонних розмов, плату за міжміські та міжнародні телефонні розмови, передані по телефону в кредит телеграми та інші телекомунікаційні послуги, що надаються за умовами цього договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на травень 2013 року борг абонента за надані телекомунікаційні послуги за згаданим договором складає 15044,83 грн. Також судом установлено, що [PERSON] помер [INFO], та його спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України є відповідач [PERSON] Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В травні 2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки. Заява обґрунтована тим, що з травня 1990 року [PERSON] та [PERSON], почали проживати разом однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: с. Уланів, вул. Щорса, 8 Хмільницького району Вінницької області, до дня смерті [PERSON], який помер 10.02.2016 року. За час спільного проживання однією сім'єю мали спільні права та обовязки, вели домашнє господарство, провели перебудову та капітальний ремонт житлового будинку, що знаходиться по вул. Щорса, 8 в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що понад 25 років проживала з [PERSON] однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали як чоловік та дружина. Встановлення факту спільного проживання їй необхідно для прийняття спадщини.. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що проживав по сусідству з [PERSON] та [PERSON] в с. Уланів по вул. Сонячна Хмільницького району Вінницької області, знає їх з 1993 року, як одну сім"ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що з початку 90-х років з [PERSON] разом працювали в школі, дружили сімями, тому їй добре відомо, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сім"єю. Дочка покійного [PERSON] протягом 20-ти років з батьком ніяких відносин не підтримувала. Бачила її тільки на похороні [PERSON]. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 10.02.2016\~ року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 336140 від 10.02.2016. (а.с. 6). Відповідно до довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької\~ області № 648 від 26.02.2016 зазначено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], а проживає без реєстрації в с. Уланів по вул. Сонячна, 8 Хмільницького району Вінницької області та проживала за даною адресою до дня смерті [PERSON]П.(а.с.5) Рішенням 4 сесії Уланівської сільської ради 7 скликання від 09.02.2016 року № 47 вул. Щорса в с. Уланів було перейменовано на вул. Сонячна, що підтверджується довідкою Уланівської сільської ради № 649 від. 26.02.2016 року.(а.с.5) \~Цей факт для позивача є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на\~прийняття спадщини після померлого [PERSON] .\~ Спір про право в даній справі відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по даній категорії справ\~ не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В травні 2017 року позивач[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій умі в розмірі 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення повноліття, посилаючись на те, що відповідач не вважає за потрібне утримувати своїх дітей, та не бере участі у їх вихованні, в даний час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, в зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явився, позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживає разом з матір"ю та, знаходяться на її утриманні. Відповідно ло ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дітей віком для дитини вікoм до 6 роківз 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.для дітей вікoм від 6 до 18 роківз 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн. Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивача, з урахуванням вимог ст. 180 СК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В травні місяці 2014 року, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та пояснив суду , що 10 жовтня 2009 року , вони з відповідачем зареєстрували свій шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Черкаси за актовим записом № 1571. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину :-[PERSON] [INFO] ,яка проживає з позивачем. Шлюбні стосунки не склались ,сторони проживають окремо.Причиною розпаду шлюбу являється наявність в сторін різних поглядів на життя та постійні сварки в сім"ї ,що і змусило позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами , просить стягнути з відповідача на її користь 150 гр.00 коп. пов"язаних з отриманням правової допомоги на складання позовної заяви та розглянути справу без її участі. Повідомлений 04.06.2015 року телефонограмою відповідач ,про час та місце слухання справи, в судове засідання -не з"явився .Клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату від нього до суду не надходило , тому суд проводив розгляд справи без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК.України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін в разі неможливості його подальшого збереження. В даному ж випадку сторонами втрачено почуття кохання ,а сам шлюб носить формальний характер .Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Строни тривалий час разом не проживають і відновлювати подружні стосунки не бажають так, як це шкодить інтересам позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В травні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та пояснив суду , що 20 вересня 1981 року , вони з відповідачем зареєстрували свій шлюб в виконачому комітеті сільської ради с.Вереміївка Чорнобаївського р-ну Черкаської області за актовим записом № 21. Від даного шлюбу сторони мають вже повнолітніх дітей :[PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні стосунки не склались ,сторони проживають окремо.Причиною розпаду шлюбу являється наявність в сторін різних поглядів на життя та постійні сварки в сім"ї ,що і змусило позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами , оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюбні стосунки через органи РАЦ . В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву якою просить розірвати шлюб та розглянути справу без його участі,стосовно проведення заочного розгляду справи не заперечував. Неодноразово повідомлений відповідач /про ,що свідчать розписки про отримання копій судових повісток/, в судове засідання -не з"явився .Клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату від нього до суду не надходило , тому суд прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК.України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін в разі неможливості його подальшого збереження. В даному ж випадку сторонами втрачено почуття кохання ,а сам шлюб носить формальний характер .Спір про поділ майна та зміну прізвища сторін-відсутній. Сторони тривалий час разом не проживають і позивач відновлювати подружні стосунки не бажає так, як це шкодить його інтересам. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 січня 2005 року виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від спільного проживання з відповідачкою в них народилася донька [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. З січня 2009 року шлюбні стосунки припинені і на даний час збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що збереження сім"ї є неможливим, оскільки він створив нову сім"ю, позов підтримав, просить справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] позов визнала, підтвердила обставини щодо припинення шлюбних стосунків з позивачем та пояснила, що з січня 2009 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, останній зловживає алкогольними напоями, не спілкується ані з нею, ані з дочкою, а тому збереження сім"ї є неможливим. Заслухавши відповідачку, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2005 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю в [ADDRESS]. З січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвами про укладення шлюбу та про народження дитини, поясненнями [PERSON], допитаної як свідка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до територіальної громади в особі Петрівської сільської ради Щорського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті лишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] Інших спадкоємців немає. Спадкодавець на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебував. Позивачка пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважних причин, в зв"язку юридичної необізнаності та незнанням оформлення спадщини, тому просить визначити їй додатковий строк. Сторони в судове засідання не з"явилися. В адресованій суду заяві представник позивачки адвокат [PERSON] просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача Петрівської сільської ради був відсутній, надали до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечують. Просять провести розгляд справи у їх відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі і які належним чином повідомлені про час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON], батько позивачки. Після його смерті лишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] Інших спадкоємців крім позивачки немає. В установлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась за отриманням спадщини в зв"язку юридичної необізнаності та незнанням оформлення спадщини, тому просить визначити їй додатковий строк. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved