Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 20 листопада 1992 року померла його матір - [PERSON], яка проживала разом з ним за адресою: с. Дубове, вул. Садова, 9 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Дубове, вул. Садова, 9 Царичанського району Дніпропетровської області. Зазначає, що відповідно до ст. 549 ч.1 ЦК Української РСР спадщину вищевказаний житловий будинок він після смерті матері прийняв, проте у зв'язку з відсутністю коштів не оформив свої права на житловий будинок у встановленому законом порядку. Він постійно проживав з матір'ю на час відкриття спадщини, у встановлений ст. 1270 ЦК України спадщину прийняв, але заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подав. Окрім нього, спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, також не має осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадщині. У серпні 2016 року він звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус усно відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в звязку з тим, що в свідоцтві про право власності на спадковий житловий будинок маються виправлення, а саме виправлено номер будинку з 2 на номер 9. Іншого способу оформити право власності на спадкове майно, як звернутися з позовом до суду, не має. Враховуючи вищевикладене, прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищевказане спадкове майно після померлої 20 листопада 1992 року матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник -[PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю. Представник відповідача Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача - [PERSON], перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 20 листопада 1992 року померла матір позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії ІV-КИ № 442667, видане 21.11.1992 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом зі своїм сином [PERSON] (позивачем) за адресою: с. Дубове, вул. Садова, 9 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Дубове, вул. Садова, 9 Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 09.01.1989 року. Встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] Позивач відповідно до вимог ст. 549 ч.1 ЦК Української РСР спадщину житловий будинок № 9 по вул.Садовій в с. Дубове Царичанського району Дніпропетровської області прийняв, проте у зв'язку з відсутністю коштів не оформив свої права на житловий будинок у встановленому законом порядку. Спадкові правовідносини між померлою [PERSON] та позивачем виникли до 01.01.2004 року часу набрання чинності ЦК України 2004 р., а тому вони регулюються нормами ЦК України від 1963 року, що свідчить про те, що позивач спадщину прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з питання про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріус усно відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що в свідоцтві про право власності на спадковий житловий будинок маються виправлення, а саме виправлено номер будинку з 2 на номер 9. На підставі листа КП "Царичанське бюро технічної інвентаризації" ДОР" встановлено, що житловий будинок за адресою: с. Дубове, вул. Садова, 9 Царичанського району Дніпропетровської області дійсно зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 09.01.1989 року, виданого виконкомом Царичанської районної ради народних депутатів на підставі рішення № 341/4 від 26.10.1988 року, зареєстровано 09.01.1989 року Дніпродзержинським БТІ в книзі №1, реєстровий № 11. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Оскільки, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється її син - позивач [PERSON], який фактично спадщину прийняв, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved