Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

18 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, посилаючись на наступні обставини. 21 квітня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. 19 вересня 2016 року у приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому що його батько заповів йому все своє майно. Відповідно до вказаного свідоцтва на право на спадщину за заповітом позивач успадкував земельну ділянку площею 4,1500 га. Окрім земельної ділянки у власності батька знаходився житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Перемоги, 26 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. На звернення позивача до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, він отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів та нотуріусом рекомендовано для вирішення питання щодо успадкування нерухомого майна померлого, звернутися до суду. В зв'язку з даними обставинами позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], що вбачається з наступних належних та допустимих доказів. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 418013 від 24.04.2015 року (а.с.10) підтверджується, що [PERSON] помер 21.04.2015 року в м.Арциз Одеської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ЯЛ №105606 від 12.04.1958 року (а.с.9) батьком позивача є [PERSON] Родіонови ч. Копією заповіту від 13.02.2015 року (а.с.35) підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця. Як підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом НВА 422593 від 19.09.2016 року (а.с.11), [PERSON] прийняв у спадок земельну ділянку площею 4,1500 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] З копії технічного паспорту на будинок №26 по вул.Перемоги в с.Дмитрівка Татарбунарського району, виготовленого 06.02.2017 року (а.с.12), вбачається, що власник цього будинку не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Татарбунарського району Одеської області за №277 від 05.04.2017 року (а.с.17) підтверджується, що будинок, розташований по вул. Перемоги, 26 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області значиться за [PERSON], [INFO]. З копії довідки ТОВ Татарбунарське РБТІ та РОН №23 від 13.03.2017 року (а.с.18) вбачається, що вартість спадкового житлового будинку, розташованого по вул.Перемоги, 26 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області складає 127 064 грн. Листом приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.19) підтверджується, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на успадковане майно. З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47644728 від 10.05.2017 року (а.с.31) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №237/2015 за номером у спадковому реєстрі 57936163. До вказаної довідки долучена копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 19.09.2016 року за № 707 та від 15.09.2016 року за № 631 про прийняття ним спадщини (а.с.32-33). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті спадкодавця [PERSON]. У звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на житловий будинок, належний йому на праві власності, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку. Разом з тим, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю [PERSON] нерухомого майна, а саме житлового будинку по вул.Перемоги, 26 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, про що свідчить довідка сільської ради. Крім того, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв частину спадку, а саме право на земельну ділянку після смерті спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців немає. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності по заповіту на житловий будинок с господарськими спорудами, що розташований по вул.Перемоги,26 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області та залишився після смерті його батька [PERSON], померлого 21.04.2015 року.

Outcome: approved