Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 12 червня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбу. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, так як відповідач не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання. Хоча з відповідача рішенням суду стягуються аліменти на утримання однієї дочки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачці одній важко утримувати дітей, забезпечувати їх всім необхідним. Відповідач здоровий, працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу на дітей. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до їх повноліття. Позивачка до суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги та заявлені обставини, на їх обґрунтування. Крім цього просила розглянути справу без її участі, на підставі наявних в справі доказів та її заяви. Відповідач також подав до суду заяву аналогічного змісту. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 12 червня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 19, що підтверджується даними свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району 12 червня 2014 року. Від спільного сумісного проживання мають трьох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 10 вересня 2014 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 січня 2013 року), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 серпня 2014 року). Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11 березня 2013 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року і до її повноліття. Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний. Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються. За змістом ч. 8 ст. 7 , ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дитину, а тому аліменти на дитину підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дітей та перекладення батьківського обов'язку по їх утриманню та вихованню на позивачку, хоча зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, має аліментні зобов'язань відносно однієї з дочок, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання двох інших неповнолітніх дочок, які потребують регулярної батьківської матеріальної допомоги. Оскільки з відповідача уже стягуються аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 його доходу (заробітку) щомісячно, а максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, тому з відповідача необхідно стягнути на утримання заявлених неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: partial