Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

02.04.2015 року, в суд надійшла позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна » (далі - Товариство) до [PERSON], в якій просить: -«Звернути стягнення на підставі Договору застави № PCL-001/033/2008 від 22 лютого 2008 року на заставне майно: MITSUBISHI PAJERO SP, реєстраційний №-[NUMBER]; рік випуску-2007; колір сірий; кузов [NUMBER]; тип - Легковий універсал (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 12 лютого 2008 року).), яке належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] паспорт серія [NUMBER], виданий Радивилівським РВ УМ ВС України в Рівненській області, 02.04.1999 року; дата народження [INFO] року; місце проживання: 04071, [ADDRESS]) н а користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, р/р № 26507002333333 в AT «ОТП Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 36789421) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Кошти отримані від реалізації заставного майна направити на погашення заборгованості в сумі 2 972 741, 12 (два мільйони дев'ятсот сімдесят дві тисячі сімсот сорок одна) гривня та 12 копійок перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором № CL-001/033/2008 від 22 лютого 2008 року.» (а.с.1-4) Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №СL-001/033/2008 від 22.02.2008 року, ЗАТ »ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 18 000,00 дол.США строком по 22.02.2013 року для придбання автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SP», зі щомісячною сплатою платежів , а також передбачені штрафні санкції у вигляді пені. Згідно з Договором № РСL-001/033/2008 від 22.02.2008 року, у виконання договірних зобов»язань, [PERSON] передав Банку в заставу автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SP», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно з Договором відступлення права вимоги від 20.07.2011 року, Договору комісії від 20.07.2011 року, Договору куплі - продажу від 20.07.2011 року, Банк переуступив Товариству право вимоги по Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні, представник Товариства - [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] позов не визнав, мотивуючи тим, що підстав для звернення стягнення на предмет застави, в забезпечення стягнення коштів в сумі 2 972 741, 12 грн. немає, оскільки згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 29.05.2012 року, по справі №2607/4412/12, до стягнення підлягають кошти в сумі 13 229,83 дол.США, які і підлягають до стягнення. Крім того, місцезнаходження автомобіля йому не відоме. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, лише в частині звернення стягнення на предмет застави в сумі 13 229,83 дол.США, що станом на 15.11.2011 року, є еквівалентом 105 604,47 грн.. Такого висновку суд дійшов на підставі ст.512 ч.1 п.1 ЦК України, яка передбачає, що кредитор у зобов»язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним свої прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги), ст.516 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, ст.526 ЦК України, яка передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, ст.589 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, ст.590 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, ст.591 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом, ст.1054 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, як вбачається з Договору №СL-001/033/2008 від 22.02.2008 року, (далі-Договір), ЗАТ »ОТП Банк» (далі - Банк) надав [PERSON] кредит в сумі 18 000,00 дол.США строком по 22.02.2013 року для придбання автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SP», зі щомісячною сплатою платежів , а також передбачені штрафні санкції у вигляді пені.(а.с.6-15) Згідно з Договором № РСL-001/033/2008 від 22.02.2008 року, у виконання договірних зобов»язань, [PERSON] передав Банку в заставу автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SP», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с.16-17) Згідно з Договором відступлення права вимоги від 20.07.2011 року (а.с.23-27), Договору комісії від 20.07.2011 року (а.с.28-40), Договору куплі - продажу від 20.07.2011 року (а.с.41-54), Банк переуступив Товариству право вимоги по Договору. З викладеного суд робить висновок, що Товариство є належним позивачем по справі. Наряду з цим, як вбачається з рішення Подільського районного суду м.Києва від 29.05.2012 року, по справі №2607/4412/12 (а.с.157-158), у виконання умов Кредитного договору №СL-001/033/2008 від 22.02.2008 року, до стягнення підлягають кошти в сумі 13 229,83 дол.США, що станом на 15.11.2011 року, становило в сумі 105 604,47 грн.. Підстав для звернення стягнення на предмет застави, у забезпечення стягнення коштів в сумі 2 972 741,12 грн. у суду немає за відсутністю рішення компетентного органу, яким визначено таку суму боргу. Докази, які свідчать про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов»язань в матеріалах справи відсутні. З урахуванням зроблених висновків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за звернення до суду на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з урахуванням вимог ст.4 ч.2 п.1 п.п.2 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру, сплачується судовий - 1 розмір мінімальної заробітної плати, що становить в сумі 1 378,00 грн.. В даному випадку, спір має немайновий характер, а тому до сплати підлягає судовий збір в сумі 1 378,00 грн.. Як вбачається з платіжного доручення №1640 від 17.03.2015 року, за звернення до суду сплачено судовий збір в сумі 3 654,00 грн..(а.с.5). На підставі викладеного, -ст.ст.512,516,526,589,590,591,1054 ЦК України, -ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,

Outcome: partial