Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати припиненою іпотеку відносно нерухомого майна у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,9 кв. м., житловою площею 34,9 кв. м., та земельної ділянки площею 0,0489 га, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, кадастровий номер 18101363:00:08:002:0017, та відповідно виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відповідних записів. При цьому посилається на те, що 22.12.2006 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір, та в забезпечення виконання зобов`язань за яким також укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір. У подальшому всі права вимоги за вищевказаними договорами перейшли до Державної іпотечної установи. Рішенням суду стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, яку повністю виконано позивачем та погашено всю суму заборгованості на виконання рішення суду. У зв`язку з виконанням позивачем належним чином основного зобов`язання та його припинення, також припинилась іпотека і відомості про її припинення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 03.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому він просить позовну заяву залишити без задоволення. 10.06.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2021 року клопотання представника позивача - адвоката Хоменка С.О. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] укладений кредитний договір №31_20-12/06МФІ, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 65920 дол. США, строком до 21 грудня 2021 року, зі сплатою 14,00% річних. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору цього ж дня між банком та [PERSON] укладені договори іпотеки житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0489 га, кадастровий номер 18101363:00:08:002:0017, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться у [ADDRESS] . 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір про відступлення права вимоги за вказаними угодами. Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.02.2021 року по справі №295/9265/19, яка набрала законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №31/20-21/06МФІ від 22 грудня 2006 року у розмірі 571511 грн. 58 коп. та 8570 грн. 13 коп. судового збору. Стягнуто з Державної іпотечної установи на користь [PERSON] 20278 грн. 43 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. Відповідно до платіжного доручення від 15.02.2021 року [PERSON] сплатив на рахунок Державної іпотечної установи 571511,58 грн. на виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 09.02.2021 року. 25.02.2021 року позивач звернувся до Державної іпотечної установи із заявою про зняття іпотеки, однак доказів надання відповіді відповідачем та (або) задоволення вказаної заяви, суду не надано. Предметом доказування у даній справі є факт настання обставини, яка є підставою для припинення іпотеки, з огляду на це, судом надається правова оцінка лише тим доказам, які стосуються предмету доказування. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Підстави для припинення іпотеки визначні у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», де регламентовано, що іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі, зокрема, припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Розглядаючи у системному зв`язку ст. 593 ЦК України та ст. 17 закону України «Про іпотеку» слід дійти висновку, що застава, іпотека, припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Посилання відповідача в обґрунтування заперечень щодо позову на те, що станом на 26.05.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 640241,75 грн. спростовується постановою Житомирського апеляційного суду від 09.02.2021 року по справі №295/9265/19. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що наявний в матеріалах справи розрахунок свідчить про те, що розмір основного боргу становить 624596 грн. 83 коп. Разом з тим, на звернення [PERSON] АТ " Банк " Фінанси та кредит" видано довідку про те, що розмір заборгованості за цим кредитним договором станом на 26 жовтня 2015 року становить 571511 грн. 58 коп. Отже, вказаний письмовий доказ спростовує твердження позивача про те, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 624596 грн. 83 коп. Оскільки відсотки та пеня нараховувались саме на таку суму основної заборгованості, наданий позивачем розрахунок не можна вважати належним доказом. Інших доказів на підтвердження розміру вказаного боргу суду не надано. Проте, дана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути банку фактично отримані ним кредитні кошти. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Посилання відповідача на те, що звертаючись до суду, позивач мав на меті підтвердити відсутність права іпотекодержателя у Державної іпотечної установи щодо належного позивачу майна, не відповідає дійсності, оскільки посилання на такі обставини відсутні в позовній заяві, а позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання іпотеки такою, що припинилася у зв`язку з виконанням позивачем у повному обсязі основного зобов`язання за кредитним договором, проведеним належним чином і виключення з реєстрів відповідних записів. Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з виконанням позивачем у повному обсязі основного зобов`язання за кредитним договором, проведеним належним чином, а саме шляхом сплати відповідачу заборгованості за кредитним договором на виконання рішення суду, що набрало законної сили, іпотека нерухомого майна припинилася, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved