Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

11 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Іскра» розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, право на яку посвідчене сертифікатом серії [NUMBER]. Її батьки у шлюбі не перебували, у свідоцтві про її народження в графі "Батько" записано лише ім'я «[PERSON]». Рішенням Білопільського районного суду від 23 травня 2017 року встановлений факт визнання [PERSON] свого батьківства відносно неї. До дня смерті її батьки проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. За життя [PERSON] визнавав її за доньку, піклувався про неї. Батько склав заповіт, яким все своє майно заповів її сестрі [PERSON] Остання до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталася та в управління і володіння спадковим майном не вступила. Батько до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Разом з ним проживала вона, її доньки [PERSON], [PERSON] та її матір [PERSON] На протязі шести місяців після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, оскільки зберігала документи, розпорядилася особистими речами померлого. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, звернулася до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І., але у видачі вищевказаного свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку із тим, що у свідоцтві про її народження у графі батько записано «[PERSON]». Посилаючись на викладені вище обставини, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у землі САПТЗТ «Іскра» розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного округу Сумської області Бойко О. І. у судове засідання не з'явилася, надіслала листа про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з'явився. Начальник відділу направив до суду листа про розгляд справи у відсутність їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Соляники Білопільського району Сумської області народилася [PERSON]. У свідоцтві про народження матір'ю останньої записана [PERSON], а в графі «батько» зазначене ім'я «[PERSON]» (а. с. 9). 21 вересня 1991 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією паспорту останньої серії [NUMBER] (а. с. 9-11). [PERSON] помер [INFO] в с. Соляники Білопільського району Сумської області, що встановлено із свідоцтва про смерт (а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14 січня 1997 року, [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9 передано право на земельну частку (пай) у землі САПТЗТ «Іскра» розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с.8). Як вбачається з довідки Іскрисківщинської сільської ради, померлий [PERSON] був включений до списку членів СГ АПТ ЗТ «Іскра», які мали право на земельну частку пай. [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO], та [PERSON], який зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] є однією і тією ж особою та батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 33). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23 травня 2017 року, яке набрало законної сили 03 червня 2017 року, встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9 на ім'я [PERSON], зареєстрованого 14 січня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №30, [PERSON], який помер [INFO]. Крім того, даним рішенням суду встановлено юридичний факт того, що [PERSON], який помер [INFO] в с. Соляники, Білопільського району, Сумської області, за життя визнавав факт свого батьківства відносно [PERSON], [INFO] (а. с. 13-14). На даний час позивачка має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька, у зв'язку з чим звернулася до приватного нотаріуса, але остання в оформленні спадщини їй відмовила, посилаючись на порушення вимог п. п. 4.2 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки у свідоцтві про народження позивачки [PERSON] не записаний її батьком (а. с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності у землі САПТЗТ «Іскра», розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved