Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди в розмірі 38300 гривень, витрат на проведення дослідження в сумі 1212 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 500 гривень, моральної шкоди в сумі 3000 гривень та вирішення питання щодо стягнення судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом зі своєю сім»єю мешкає в квартирі [ADDRESS]. 24.04.2014 р. сталось затоплення квартири з вини відповідача [PERSON], що мешкає в кв.22 зазначеного будинку, який забув закрити кран з гарячою водою в приміщенні кухні. Власником [ADDRESS] є відповідач [PERSON] - дід [PERSON] Позивач посилається на те, що через залиття сталось значне пошкодження приміщень його квартири та були пошкоджені меблі та техніка. Відповідно до висновку експерта оцінювача [PERSON] вартість відновлювального ремонту будівельних конструктивних елементів квартир становить 37500 гривень, вартість матеріалів для заміни постраждалих конструктивних елементів меблів 800 гривень За складання звіту позивачем були сплачені кошти в розмірі 1212 гривень. Також позивач зазначає, що для отримання правової допомоги і складання позовної заяви він звернувся до адвоката та сплатив за підготовку позовної заяви до суду 500 гривень, які він просить стягнути з відповідача. Крім того, як зазначає позивач, внаслідок залиття квартири йому була завдана моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування збитків. Моральну шкоду позивач оцінює в 3000 гривень. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення позову, вважаючи, що розмір шкоди не є обґрунтованим з боку позивачів, а наданий звіт з визначення вартості матеріальної шкоди не може бути взятий судом до уваги, оскільки розмір шкоди є завищеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки форми 3 в [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] (власник квартири), його дружина - [PERSON] та сини: [PERSON], [PERSON]. 24.04.2014 р. о 12 год. 55 хв. сталось залиття квартири [ADDRESS]. Згідно акту про залиття від 27.04.2014 р. та від 08.05.2014 р., складеного комісією ОСББ «Ізумруд» за участю мешканця кв.18 [PERSON] та мешканця кв.22 [PERSON], залиття сталось внаслідок того, що мешканець кв.22 забув закрити кран гарячої води в кухні квартири. Відповідач [PERSON] не заперечував факт залиття. В результаті залиття були пошкоджені стеля, стіни, підлога в двох кімнатах та кухні, меблі в кімнатах, комп»ютерна техніка, стеля у ванній кімнаті та вбиральні. Судом встановлено, і це підтверджується інформацією, наданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON], його онук, тимчасово проживає в зазначеній квартирі. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між винними діями та наслідками, що настали. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків від залиття двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 21.05.2014 р., складеного суб»єктом оціночної діяльності ДП «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень» оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту постраждалих будівельних конструктивних елементів квартири становить 37500 гривень, вартість матеріалів для заміни постраждалих конструктивних елементів меблів - 800 гривень. Допитаний в ході судового розгляду оцінювач [PERSON] повністю підтвердив свої висновки, зазначивши, що для визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику [ADDRESS] він використав порівняльний підхід і взяв за основу ціни на проведення ремонтних робіт по м.Києві на аналогічних об»єктах. Оцінювач заперечив посилання відповідачів на завищений розмір вартості відновлювального ремонту, оскільки він не враховував скриті дефекти, при визначенні вартості ремонтних робіт враховував мінімальний розмір робіт, які необхідно провести для можливості проживання в квартирі, не оцінював вартості пошкоджених меблів, тощо. Оцінку вартості матеріального збитку проведено у відповідності до Закону України «про оцінку майна,майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, повністю підтверджений оцінювачем в ході судового розгляду, а тому може бути взятий судом до уваги в якості доказу на підтвердження розміру матеріальних збитків, завданих власнику [ADDRESS]. За проведення оцінки позивачем були сплачені кошти в розмірі 1212 гривень. Законодавець покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до положень ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З боку відповідачів суду не надано доказів на спростування Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 21.05.2014 р. Звертаючись до суду позивач просить покласти солідарну відповідальність на відповідачів за завдану шкоду. У відповідності до вимог ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмету зобов'язання. В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Положенням ст.151 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Згідно із ст.319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45,власник,наймач(орендар) квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Згідно з п.18 Правил, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Тобто, законодавець покладає обов»язок на власника майна щодо належного його утримання і експлуатацію, без порушення прав інших громадян, а тому саме власник майна повинен нести відповідальність за дії, вчинені іншими особами, які за його згодою проживають в квартирі, і внаслідок яких завдана шкода третім особам. Непроживання власника квартири в ній під час заподіяння шкоди не звільняє його від відповідальності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що саме [PERSON], як власник квартири, повинен нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу. Звертаючись до суду позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, яка полягає у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження його майна і зміні способу життя в зв»язку з цим. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 гривень не є обгрунтованими і доведеними в ході розгляду справи в повному обсязі. Однак, суд вважає, що внаслідок пошкодження майна, що належить йому на праві власності, особа перенесла емоційні переживання, вимушена витрачати час для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди та відновлення пошкодженого майна, що призводить до зміни способу життя. З огляду на викладене позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 1500 гривень. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] і стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 38300 гривень, витрат на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку. Позов в частині вимог до [PERSON] не підлягає задоволенню в зв»язку з його необґрунтованістю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог та в силу положень 84 ЦПК України витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень, витрачених на складання позовної заяви до суду.

Outcome: partial