Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Благовіщенський районний відділ державної виконавчої служби ГТ УЮ в Кіровоградській області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на рухоме майно та зняття арешту з рухомого майна. У позовній заяві вказав, що 31.10.2008 року він уклав з [PERSON] усну угоду щодо купівлі в останнього автомобіля ВАЗ 2109, 1992 року випуску, кузов №ХТА 210900N1056974, реєстраційний номер 50878ОН що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ЕІС №208686, при цьому обговоривши питання щодо подальшого нотаріального посвідчення даної угоди. На підтвердження укладеної угоди Позивач передав [PERSON] обумовлену суму коштів - 28000 грн., про що [PERSON] надав розписку, документи і ключі та нотаріально посвідчену довіренність на керування вищезазначеним автомобілем. На неодноразові звернення до [PERSON] щодо нотаріального оформлення договіру купівлі-продажу зазначеного автомобіля, той всіляко зволікає. В 2016 році позивач дізнався від працівників поліції, що на зазначений автомобіль відділом ДВС Ульяновського РУЮ накладений арешт та оголошено його в розшук, так як на виконанні в ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу. Тому [PERSON] вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, якою підтримуює свої позовні вимоги та просить суд слухати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд слухати справу без його участі. Педставник третьої особи в судове засідання не з"явився, направив до суду клопотання в якому проти позову не заперечує та просить розглядати справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. Автомобіль марки ВАЗ 2109, 1992 року випуску, кузов №ХТА 210900N1056974, реєстраційний номер 50878ОН належав [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ЕІС №208686 ( а.с.8-9). 31.10.2008 року [PERSON] уклав з [PERSON] усну угоду щодо купівлі в останнього автомобіля та передав [PERSON] обумовлену суму коштів - 28000 грн., про що останній надав розписку, передав документи і ключі та нотаріально посвідчену довіренність на керування вищезазначеним автомобілем ( а.с.7, 10-11). В 2016 році позивач дізнався від працівників поліції, що на зазначений автомобіль відділом ДВС Ульяновського РУЮ накладений арешт та оголошено його в розшук так як на виконанні в ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу (а.с.12-13). Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами діючого цивільного законодавства: ст.ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України, відповідно до яких, кожен громадянин має право мати у своїй власності майно, яке він придбав внаслідок правочинів не заборонених законом. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Згідно ч.І ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У даному випадку сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується копією розписки. Позивач виконав усі умови та передав Відповідачу грошові кошти за автомобіль, а останній, в свою чергу, передав в користування Позивача автомобіль, ключі та документи, але ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Відповідач своєю заявою від 23.02.2017 року визнав зазначені позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved