Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади Лиманської сільської Ради Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. У якості третьої особи є [PERSON]. В обґрунтування вимог позивачка [PERSON]В послалась на те, що 25.04.2008 року в с. Лиман Зміївського району Харківської області помер її батько - [PERSON]. Її мати [PERSON] померла раніше батька, а саме, 17.05.1988 року. Відповідачка [PERSON] є її рідною сестрою. Батько [PERSON] на день своєї смерті проживав за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,73. За життя батько [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за вказаною адресою. Згідно довідки КП „Зміївське БТІ №1973 від 30.07.2015 року, земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,73 ( колишній номер71) була виділена батьку [PERSON] на підставі наказу радгоспу «Лиманський» № 81 від 17.04.1974 року. Згідно рішення виконкому Лиманської сільської Ради №23 від 12.12.1974 року батьку [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку, яке завершилось у 1978 році. Документи про право власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] до цього часу належним чином оформлені не були. Факт належності батьку [PERSON] вказаного будинку підтверджується даними технічного паспорту КП „Зміївське БТІ, що виготовлений за матеріалами інвентаризаційної справи № 924, а також довідкою № 02-19/563 від 14.07.2015 року Лиманської сільської Ради, виданої за даними по господарському обліку. Земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування житлового будинку не приватизована. Заповіту батько [PERSON] не залишав, а тому вважає, що має місце спадкування за законом. Зазначила, що на момент смерті батька [PERSON] у спадковому будинку зі спадкоємців першої черги була зареєстрована тільки вона, [PERSON]. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги, звернулись вона, [PERSON], та [PERSON], інших спадкоємців не має. До теперішнього часу ні вона, ні [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у нотаріальній конторі не отримували. Після її звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна померлого батька [PERSON], їй було повідомлено з тих підстав, що необхідно надати правовстановлюючі документи на будинок. Не дивлячись на відсутність вказаних документів, з технічного паспорту та довідки БТІ простежується, що будь-яких відхилень у будівництві спадкового будинку не виявлено. Зауважила на те, що її сестра [PERSON] своєю заявою повідомила суд про те, що не претендує на спадщину батька, а тому вважає, що за рахунок цих обставин можливе визнання в цілому права власності тільки за нею, [PERSON]. Зазначила, що відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Крім того, зазначила, що вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, а саме, постановою Кабінету Міністрів України від 5.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5.08.1992 року. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорта складеного КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» зазначений будинок закінчено будівництвом в 1976 році. Просить встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що померлий 25.04.2008 року в с. Лиман Зміївського району Харківської області [PERSON] був її, [PERSON], батьком. Також просить визнати за нею, [PERSON], право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 25.04.2008 року в с. Лиман Зміївського району Харківської області батька [PERSON] у вигляді житлового будинку «А-1», загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко, 73. В судовому засіданні 05.11.2015 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання 17.11.2015 року позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву від 16.11.2015 року про продовження розгляду справи у її відсутність, але за участю її представника адвоката [PERSON].( а.с.86) В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 28.10.2015 року, позовні вимоги [PERSON], просить їх задовольнити у повному обсязі. ( а.с.47-49) Відповідач Територіальна громада Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надіслав листи № 02-19/711 від 17.09.2015 року, № 02-19/812 від 04.11.2015 року про розгляд справи у відсутність свого представника, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. (а.с.45,61) Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 05.11.2015 року позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. В судове засідання 17.11.2015 року [PERSON] не зявилась, подала заяву від 16.11.2015 року про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що не дивлячись на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса, вона відмовляється від своєї частки спадщини після смерті батька [PERSON] на користь позивачки [PERSON] та просить визнати тільки за позивачкою [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після батька [PERSON], [INFO], який помер 25.04.2008 року, на житловий будинок за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко, 73. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO], є: батьком - [PERSON], матірю [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження, видане Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 02.03.1962 року. ( а.с. 10) Батьками третьої особи [PERSON], [INFO], також є: батьком - [PERSON], матірю [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження, видане Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 19.04.1965 року. ( а.с. 91) Після реєстрації шлюбу 06.09.1986 року з [PERSON], третя особа [PERSON], змінила своє прізвище «Кравченко» на «Пархоменко», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 06.09.1986 року. ( а.с. 93) Батьки позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] з 07.02.1961 року перебували в шлюбі, який був зареєстрований Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 07.02.1961 року, однак в даних про батька, його відомості по батькові, вказані не «Лаврентійович», як в свідоцтвах про народження дочок, а як «Ларіонович». ( а.с. 13) 17.05.1988 року померла мати позивачки [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 18.05.1988 року. ( а.с. 9,11) 25.04.2008 року помер батько позивачки [PERSON] [PERSON], однак його дані по батькові у свідоцтві про смерть, виданому Лиманською сільською Радою Зміївського району Харківської області 26.04.2008 року, також зазначено як [PERSON], а не «Лаврентійович», як в свідоцтвах про народження дочок. ( а.с. 8) Згідно листа № 02-19/811 від 04.11.2015 року Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області на момент смерті [PERSON], який помер 25.04.2008 року, в його будинку, розташованому за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,73 з 19.01.1978 року проживали його дочки, а саме, [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], що повністю співпадає з особистими даними позивачки та третьої особи у даній справі. ( а.с. 60) Позивачка [PERSON] у вказаному будинку [PERSON] проживала з 19.01.1978 року і по даний час, а третя особа [PERSON] у періоди з 19.01.1978 року по 08.10.1982 року та з 13.11.1985 року по 19.07.1988 року. ( а.с. 60) Те, що [PERSON], як зазначено по батькові останнього у свідоцтвах про народження позивачки та третьої особи, та [PERSON] [PERSON], як зазначено в свідоцтві про його смерть, є однією і тією же особою та батьком позивачки, також свідчить заява заказ № 252 від листопада 1990 року до Зміївського БТІ на виготовлення копії генерального та поповерхового плану будинку, яка викладена від імені [PERSON] та генеральна схема, на якій власником зазначений [PERSON], що вбачається з копій документів, що знаходяться на зберіганні в КП « Зміївське БТІ» в інвентаризаційній справі № 924 на будинок за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,73. ( а.с. 73-76) В судовому засіданні позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] наполягали, що кожна з них є рідною дочкою [PERSON], який помер 25.04.2008 року. Аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до висновку, що померлий 25.04.2008 року [PERSON], [INFO], є батьком позивачки [PERSON]. Досліджені матеріали свідчать про те, що факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та її батьком [PERSON], 1936 року народження, який помер 25.04.2008 року, підтверджений. Будь яких доказів, які б спростували такий висновок суду, не надано і не зазначено, де б такі докази суд міг витребувати. Таким чином, з вказаного вбачається, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою померлого 25.04.2008 року [PERSON]. На підставі наказу радгоспу «Лиманський» № 81 від 17.04.1974 року батьку позивачки [PERSON] - [PERSON] було дозволено переміщення земельної ділянки, площею 0,15 га. з вул. Первомайська на вул. Шевченко, оскільки ділянка по розміру не підлягала під забудову житлового будинку. ( а.с. 82) Відповідно до дозволу архітектора Зміївського району на проведення робіт по індивідуальному житбудівництву від 20.07.1974 року, акту відводу в натурі земельної ділянки від 20.07.1974 року та рішення виконавчого комітету Лиманської сільської Ради депутатів трудящих № 23 від 12.12.1974 року батьку позивачки [PERSON] - [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній радгоспом « Лиманський» земельній ділянці, площею 1500 кв.м., за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,71. ( а.с. 80) Вищевикладене підтверджується довідкою КП „Зміївське БТІ №1973 від 30.07.2015 року, згідно якої земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко,73 ( колишній номер71) була виділена [PERSON] на підставі наказу радгоспу «Лиманський» № 81 від 17.04.1974 року. ( а.с. 12) Також зазначено, що згідно рішення виконкому Лиманської сільської Ради № 23 від 12.12.1974 року [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку, яке завершилось у 1978 році. Документи про право власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] до цього часу належним чином оформлені не були. ( а.с. 12) Таким чином, після оформлення належним чином всієї технічної та дозвільної документації їх батько позивачки [PERSON] - [PERSON] розпочав будівництво житлового будинку та господарських споруд за вказаною адресою. По закінченню будівництва КП «Зміївське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. З технічного паспорту, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи № 924, що знаходяться на зберіганні в КП « Зміївське БТІ» та технічного паспорту від 24.07.2015 року вбачається, що домоволодіння за адресою: Харківська область, Зміївський район с. Лиман, вул. Шевченко,73 ( колишній номер71) складається з: житлового будинку «А-1», житловою площею 37,6 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м. та надвірних будівель.( а.с.15-19,78) Відповідно до листа № 02-19/563 від 14.07.2015 року Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області по господарському обліку ( по господарська книга № 5 на 2006-2010 роки, особовий рахунок № 336) за адресою: Харківська область, Зміївський район с. Лиман, вул. Шевченко,73 головою домогосподарства станом на 25.04.2008 року був [PERSON], однак правовстановлюючий документ сільською Радою на вказаний будинок не видавався та рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування за вказаною адресою не приймались. ( а.с. 20) На даний час оформлення свідоцтва про право власності на імя батька позивачки [PERSON] - [PERSON] неможливо у звязку зі смертю останнього. Згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті. \~ Суд вважає, що заслуговує на увагу те, що відповідно до ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-УІ\~ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом\~України від 01.07.2004 року № 1952-УІ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, тому суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року, Законом України « Про власність»,Законом України від 07.12.1990 року № 533-ХІІ\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26. Записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, в тому числі, і технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. 17.05.1988 року мати позивачки [PERSON] [PERSON] померла. ( а.с.9,11) 25.04.2008 року батько позивач [PERSON] [PERSON] також помер. ( а.с. 8) На день смерті 25.04.2008 року [PERSON] разом з ним в будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район с. Лиман, вул. Шевченко,73 проживала позивачка у справі [PERSON], починаючи з 19.011978 року і по теперішній час. ( а.с. 60) Позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкоємницькі права після смерті батька [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, Зміївський район с. Лиман, вул. Шевченко,73 ( колишній номер 71). Листом державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] № 1190/02-14 від 12.08.2015 року позивачці [PERSON] розяснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, можливе тільки після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкоємцеві. ( а.с. 68) Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 24 вказаної постанови відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] не може відновити своє порушене право інакше, ніж зверненням до суду. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дочка померлого [PERSON] - [PERSON], позивачки у справі, відноситься до вказаної категорії спадкоємців. У відповідності зі ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємцеві необхідно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців після смерті спадкодавця або проживати зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до листа завідуючого Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] № 2283/01-16 від 12.11.2015 року після смерті 25.04.2008 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини 22.10.2008 року звернулись доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON], тобто позивачка та тертя особа у справі. ( а.с. 70,71) Таким чином, суд вважає, що позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] прийняли спадщину після смерті 25.04.2008 року батька [PERSON]. Крім позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] інші спадкоємці майна [PERSON] відсутні. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 11.11.2015 року після смерті 25.04.2008 року [PERSON] 22.10.2008 року заведена спадкова справа № 45668302 Зміївською державною нотаріальною конторою.( а.с.70) За таких обставин, суд вважає, що позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] мають повне право на спадщину за законом після смерті 25.04.2008 року батька [PERSON], вони є єдиними спадкоємицями першої черги, а тому є всі підстави для визнання за нимиправа власності на спадковий будинок. Однак в судовому засіданні третя особа [PERSON] відмовилась від своєї частки спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки [PERSON] та просила визнати тільки за позивачкою [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер 25.04.2008 року, на житловий будинок за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко, 73. Згідно ст. 328 ч. 1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України ст. 9 Конституції чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є всі підстави для: - встановлення факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] ( прізвище до шлюбу [PERSON] ) [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO], який помер 25.04.2008 року, які між собою є дочкою та батьком; - визнання за позивачкою [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер 25.04.2008 року, на житловий будинок « А-1», житловою площею 37,6 м2, загальною площею 49,8м2, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Шевченко, 73. На підставі викладеного,

Outcome: approved