Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що боржники користувалися житловим будинком (квартирою) розташованою за адресою: [ADDRESS]. Будинок (квартиру) обладнано газовими приладами та пристроями. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875 ІУ(далі за текстом Закон) послуги з газопостачання віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону встановив обов'язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Внаслідок систематичного нехтування Боржниками своїх обов'язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася значна сума заборгованості, яка станом на 01.07.2003 р. склала 297 грн. 20 коп. Між [PERSON] та Заявником 09.02.2005 року було укладено Договір № РД-1К-15/05 про реструктуризацію заборгованості, згідно якої споживач на підставі звірки з постачальником визнав всю суму заборгованості та погодив графік її погашення. Відповідно до п. 2 Договору Боржник зобов'язався сплатити всю суму заборгованості до 30.02.2010 року за графіком, сплачуючи щомісяця по 4 грн. 95 коп. продовж 60 місяців, та зобов'язався вчасно здійснювати поточну оплату послуг з газопостачання згідно Договору. На теперішній час взяті на себе зобов'язання Боржник виконав, але зобов'язання щодо сплати поточної заборгованості Боржником не виконані, отже заборгованість за період з 01.07.2003 по 01.08.2014 роки становить 789 грн. 88 коп.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримав позов у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання з'явились, хоча про час та місце судового садіння повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі за згодою позивача. Відповідно до ст. 68 ЖК України користувачі комунальних послуг зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності, встановлюється угодою сторін. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS] і являючись абонентом ПАТ „Харківміськгаз", отримує природний газ для користування газовими приладами, але внаслідок систематичного нехтування Боржником своїх обов'язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася значна сума заборгованості, яка станом на 789 грн. 88 коп. Між [PERSON] та Заявником 09.02.2005 року було укладено Договір № РД-1К-15/05 про реструктуризацію заборгованості, згідно якої споживач на підставі звірки з постачальником визнав всю суму заборгованості та погодив графік її погашення. Відповідно до п. 2 Договору Боржник зобов'язався сплатити всю суму заборгованості до 30.02.2010 року за графіком, сплачуючи щомісяця по 4 грн. 95 коп. продовж 60 місяців, та зобов'язався вчасно здійснювати поточну оплату послуг з газопостачання згідно Договору. На теперішній час взяті на себе зобов'язання Боржник виконав, але зобов'язання щодо сплати поточної заборгованості Боржником не виконані, отже заборгованість за період з 01.07.2003 по 01.08.2014 роки становить 789 грн. 88 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з винної сторони всі судові витрати другій стороні, на користь якої ухвалено рішення,

Outcome: approved