Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю та зняття з реєстраційного обліку за адресою по [ADDRESS] на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, як колишнього члена сім'ї. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Представник Роздільнянської РС ГУДМС України в Одеській області до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. В судовому засіданні представники позивача за дорученнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], позов підтримали, суду пояснили, що відповідач [PERSON] проживала у шлюбі із їх покійним братом [PERSON]. Під час спільного проживання вони удочерили дівчинку - [PERSON], вихованням якої займався покійний [PERSON], так як відповідачка зловживала спиртним напоями. Всі вони проживали в будинку по [ADDRESS], який подарував [PERSON] позивач по справі - його батько [PERSON] Однак в 2009 році [PERSON] пішла з сім'ї, так як їх спільне життя з [PERSON] не склалося, а [PERSON] подав до суду на розлучення. Заочним рішенням суду від 09.02.2009 року шлюб між ними було розірвано, вже на час винесення судом рішення відповідачка за вказаною адресою не проживала, покинула дитину на брата, який виховував дівчинку та піклувався про неї до самої смерті. Спочатку [PERSON] декілька разів приїжджала додому, але тільки для того щоб вчинити сварки, однак за вказаною адресою з 2009 року не проживала, її власних речей в будинку не залишилось, життям доньки також не цікавилась. Після смерті батька дитина - [PERSON] поміщена на виховання до дитячого будинку, де виховується до цього часу. Вони не заперечують проти проживання дівчинки в будинку, так як вона є спадкоємицею після смерті батька. Тому просили позов задовольнити та визнати відповідачку втратившою право на користування житлом, так як вона не проживає в будинку більше року, а саме з 2009 року, витрат по утриманню житла не несе. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що [PERSON] дійсно більше трьох років не проживала по місцю реєстрації по [ADDRESS] вона вимушена була з квітня 2010 року тимчасово проживати у своїх родичів в Ширяєвському районі Одеської області, оскільки [PERSON], її колишній чоловік зловживав спиртними напоями та постійно її ображав, виганяв її з будинку. Потім намагався позбавити її батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Поважні причини не проживання підтверджуються постановами правоохоронних органів, до яких вона зверталась в зв'язку з порушенням її прав. На теперішній час їх спільна донька - [PERSON] дійсно перебуває в інтернат, звідки вона забирає її на літо. Вона в інтересах доньки подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому донька як і позивач є спадкоємицею частини будинку по [ADDRESS]. Тому просила суд в позові [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 1994 року по лютий 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 22.05.2009 року Відділом РАЦС Роздільнянського РУЮ Одеської області, актовий запис №96 (а.с.10). На підставі договору дарування житлового будинку від 22.10.1992 року [PERSON] належав житловий будинок з господарчими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.12-13). Після реєстрації шлюбу [PERSON] була зареєстрована у належному її чоловіку [PERSON] будинку [ADDRESS], що підтверджується домовою книгою (а.с.14-18). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 15.01.2013 року, актовий запис №36 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] Позивач, батько померлого - [PERSON] прийняв спадщину після померлого сина [PERSON], як спадкоємець першої черги, своєчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу, на підставі якої була заведена спадкова справа №26/2013 та зроблено запис 05.02.2013 року у спадковому реєстрі №54127213. (а.с.6-7). Згідно повідомлення приватного нотаріуса №61/02-14 від 05.02.2013 року, у відповідності до ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно померлого, в тому числі і на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належний [PERSON] буде видано [PERSON] (а.с.8). Також в подальшому спадщину прийняла неповнолітня донька померлого [PERSON] - [PERSON], [INFO], родинний зв'язок якої з померлим підтверджується свідоцтвом про народження. Крім цього дівчинка зареєстрована за вказаною адресою по місцю проживання, що підтверджується записами в по домовій книзі (а.с.18). Оскільки у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, в силу ч.3 ст.1223, ч.5 ст.1268 ЦК України, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, то [PERSON] має право на захист своїх порушених прав стосовно володіння та розпорядження майном. Згідно ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] є колишньою невісткою позивача. Згідно довідки Роздільнянської міської ради Одеської області №713 від 28.03.2013 року відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] однак в будинку не проживає (а.с.19). Факт не проживання в вище зазначеному будинку з квітня 2010 року визнала і сама [PERSON], вказавши про це в заяві про перегляд заочного рішення, а також повідомила, що саме з цього часу вона проживала у своїх родичів в Ширяєвському районі. Однак в суді повідомила, що причини не проживання в будинку в неї були поважні, так як чоловік виганяв її з будинку, зловживав спиртними напоями. Стосовно обставин не проживання відповідачки в будинку в ході розгляду справи були встановлені наступні фактичні обставини справи, які обґрунтовані належними і достовірними доказами. Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.02.2009 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] через несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги між подружжям. Рішенням суду неповнолітню доньку [PERSON] було залишено для проживання з матір'ю. (а.с.168) Однак судом встановлено, що після розлучення батьків дівчинка залишилася проживати з батьком [PERSON], а [PERSON] пішла з сім'ї, змінила місце роботи та місце проживання, що підтверджується довідкою Роздільнянської міської ради. (а.с.19) Згідно характеристики від 29.11.2010 року з січня 2009 року [PERSON] було звільнено з роботи в зв'язку з прогулами на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, а з 17.06.2009 року по 24.02.2010 року [PERSON] працювала прасувальником в пасажирському вагонному депо м. Одеси і звільнена з роботи також за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. (а.с.170, 171) Відповідачем по справі надано постанови про відмову в порушенні кримінальних справ відносно [PERSON] від 18.06.2008 року, 01.06.2009 року, 23.09.2009 року, 25.09.2009 року, 26.09.2010 року (ст..103-106) за заявами [PERSON], які на її думку підтверджують той факт, що вона не могла проживати в будинку по [ADDRESS] так як її чоловік вживав спиртні напої та виганяв її з будинку. Із змісту постанов судом встановлено, що між колишнім подружжям встановилися неприязні стосунки, однак дані постанови не свідчать про те, що, [PERSON] перешкоджав у її проживанні в будинку. Жодного разу його не було притягнуто до відповідальності за погрози та насилля в сім'ї, всі постанови винесені виключно на користь [PERSON], відносно якого щоразу правоохоронні органи відмовляли в порушенні кримінальних справ відносно нього, вказуючи лише на необхідність колишньому подружжю примиритися. Крім того, дослідженими судом доказами встановлено достовірно, що [PERSON] в період свого життя не був особою, яка зловживала спиртними напоями. Він мав постійну роботу, залишившись наодинці з малолітньою дитиною, самостійно про неї опікувався та виховував, забезпечував її матеріально. Дані обставини підтверджуються характеристиками зі школи, де навчалася дівчинка, стовно заінтересованості батька у вихованні дитини. (а.с.139) [PERSON] інколи появлялась у будинку, що супроводжувалось сварками, так як вона тривалий час була відсутня дома, життям дитини не цікавилась. Батько дитини [PERSON] на період своїх відряджень дитину поміщав до притулку, так як дитина не могла залишатись без догляду. За час перебування дитини в притулку мати [PERSON] її не відвідувала і її життям не цікавилась, що підтверджується листом притулку "Теплий дім" від 03.08.2012 року. (а.с.140) Дані обставини в суді підтвердили допитані по справі в якості свідків: - [PERSON], яка проживала по сусідству з сім'єю [PERSON] і підтвердила в суді, що відповідачка [PERSON] вела неналежний спосіб життя, випивала, на тривалий час покидала сім'ю, а її покійний чоловік піклувався про доньку [PERSON], яку вони усиновили в період шлюбу. Потім [PERSON] з'являлась та була ініціатором скандалів. Однак біля 4-х років вона взагалі не появлялась по місцю проживання, [PERSON] проживав з донькою, працював, спиртними напоями він ніколи не зловживав. Коли він був у відрядженнях вимушений був дитину залишати у притулку; - Свідок [PERSON] також підтвердила покази свідка [PERSON], пояснила, що [PERSON] не проживала по [ADDRESS] більше 3-х років. Вона пішла з сім'ї, залишивши чоловіку їх прийомну доньку [PERSON], яку виховував [PERSON] самостійно. Якийсь час [PERSON] проживав з іншою жінкою. За цей час вона бачила [PERSON] один раз на похоронах [PERSON]; - Свідок [PERSON] , який пояснив, що знав [PERSON] давно, працювали разом в автопарку. [PERSON] одружився з [PERSON], однак через деякий час стосунки у них зіпсувалися і [PERSON] пішла з дому, залишивши [PERSON] доньку [PERSON]. [PERSON] постійно працював водієм, дівчинку іноді брав на роботу. Він часто приходив до [PERSON] в гості, однак за останні 3 роки [PERSON] в будинку він бачив лише один раз; - Свідок [PERSON], працівник служби по справам дітей Роздільнянської РДА, суду пояснила, що в 2011 році [PERSON] звертався в службу для вирішення питання про позбавлення його колишньої дружини батьківських прав відносно їх доньки [PERSON]. При перевірці фактів по даній справі було встановлено, що мати з дитиною не проживає біля двох років і її життям не цікавиться. Після смерті батька дівчинка проживає в інтернаті. Дані покази свідків достовірно підтверджують, що [PERSON] втратила інтерес до сім'ї, в будинку не проживала без поважних причин, а не по тій причині, що відповідач перешкоджав їй в проживанні. Оскільки дитина - донька [PERSON] була позбавлена материнського піклування в березні 2011 року особисто [PERSON] звернувся до органів опіки та піклування, а в подальшому до суду (а.с.163) з заявою про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки, в якій повідомив про непроживання відповідачки більше двох років в м.Роздільна за адресою проживання дитини. Вивчивши умови проживання та надані документи, орган опіки та піклування прийшов до висновку про необхідність позбавлення материнських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON]. У висновку органу опіки та піклування також вказано, що мати дівчинки з нею не проживає за адерсою [ADDRESS] . (а.с.173) Крім цього із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, більше року після його смерті [PERSON] також вказаним житлом не цікавилась і в будинку не проживала без поважних причин. Неповнолітня донька [PERSON] після смерті батька була поміщена до інтернату, де перебуває по теперішній час. За період не проживання [PERSON] до суду з заявою про примусове вселення її до будинку до колишнього чоловіка, а також до його спадкоємців не зверталась, а тому суд вважає, що ніяких перешкод для проживання відповідач та його спадкоємці їй не створювали і її житлових прав не порушували. Власник житлового будинку відповідно до ст.383 ЦК України має право використовувати помешкання будинку для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] зареєстрована в будинку як член сім'ї, однак на думку суду приймаючи до уваги матеріали справи з жовтня 2010 року по теперішній час у вищезазначеному будинку не проживає без поважних причин, витрат по утриманню будинку не несе, а тому вона втратила право на користування цим житлом та підлягає примусовому зняттю з реєстраційного обліку за адресою розташування будинку. На підставі ст.ст.9,150 ЖК України, ст.ст.319,383,391,405 ЦК України,

Outcome: approved