Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

23.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, вказавши що 02 листопада 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 159. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в характерах та відсутність взаєморозуміння, неоднакові погляди на життя. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди, щодо утримання дитини, яка на теперішній час проживає разом з відповідачкою. Відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання - не надає. Зараз позивачка знаходиться у відпустці по нагляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має можливості працювати. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трьох років. Також просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про місце, час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.23) Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 159 (а.с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Між сторонами часто виникали сварки на ґрунті особистих стосунків, мають різні погляди на сім'ю та взаємовідносини між подружжям, шлюбні відносини припинені з 24 серпня 2013 року та спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повинні повно та всебічно з*ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Причина припинення шлюбних відносин, а саме: різність характерів, поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя є поважною. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачка просить залишити собі прізвище - [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, сім'я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст.. 180 СК України: батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивачки. (а.с. 6). Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що ця позовна вимога підлягає задоволеню, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідачка потребує матеріальної допомоги оскільки не працює через її знахоження у відпустці по нагляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Суд вважає, що ця позовна вимога також підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved