Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивує тим, що 16.08.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у полтавській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання [INFO] в них народилась дочка [PERSON] . Протягом останнього часу стосунки між нею та відповідачем погіршилися, зникло взаємопорозуміння та почуття взаємоповаги один до одного, стали постійними сварки з застосування фізичного насильства з боку відповідача по відношенню до неї. Тривалий час вони проживають окремо, кожен своїм життям та інтересами. Їхня сім`я фактично припинила своє існування. Їхня спільна донька проживає разом з нею, позивачем, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча працює, отримує заробітну плату, а, отже, має таку можливість. Крім того, вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, тому також має право на утримання від чоловіка - батька дитини. 23.11.2018 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача він визнає частково. При цьому, відповідач зазначив, що шлюбні відносини з позивачем вони припинили з вини останньої, яка заявила, що її не влаштовує його графік роботи, а саме те, що він вимушений щомісяця проводити тривалий час в службових відрядженнях, та забравши дитину на початку травня 2018 року переїхала з м .Кременчук , де вони всі разом проживали, до своєї матері в м.Олександрія. Про те, зміну місця проживання позивач повідомила його телефоном, оскільки в цей час він перебував у відрядженні. Він, відповідач, намагаючись зберегти сім`ю, в період з травня по липень 2018 року всі вільні від служби дні проживав в м.Олександрія разом з позивачем та дочкою в квартирі, яка належить матері позивача. В той час коли вони проживали разом в м .Олександрія , він надавав дружині кошти для задоволення потреб сім`ї та особисто купував необхідні для дитини речі, продукти харчування, засоби гігієни, тощо. На початку серпня 2018 року позивач повідомила його, що не бажає надалі проживати з ним однією сім`єю та розірвала стосунки, після чого він змушений був змінити місце проживання. Враховуючи, що позивач не має бажання проживати разом з ним, він погоджується, що підстав для подальшого збереження шлюбу, немає, тому вимоги позивача в цій частині він визнає. Відповідач визнає вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Разом з тим, зазначає, що твердження позивача про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини не відповідають дійсності, оскільки ним на рахунок позивача було перераховано кошти: в травні 2018 року - на суму 1 306,54 грн., в червні 2018 року - 2 010,06 грн., в серпні 2018 року - на суму 2 261,31 грн., в жовтні 2018 року - 1 005,03 грн., що підтверджується дублікатами чеків про переказ коштів через установу банку - ПАТ «ПриватБанк». Вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання вдповідач не визнає, оскільки не має такої можливості. На даний час він проживає разом зі своїми батьками: [PERSON] та [PERSON] в с.Погреби Глобинського району Полтавської області. Його мати з 2012 року хворіє на онкологічну хворобу, проходила лікування в Національному інституті раку в м.Київ, знаходиться під наглядом та на лікуванні в Кременчуцькому обласному онкологічному диспансері, де щомісяця проходить курси хіміотерапії, та потребує продовження спеціалізованого лікування. Батько працює лікарем-стоматологом в амбулаторії в с .Погреби та отримує заробітну плату середній розмір якої складає 4500грн., мати є пенсіонеркою, її пенсія складає 1520грн., його, відповідача, заробітна плата становить в середньому 6 150-6 500 грн. в місяць. При цьому щомісяця в середньому на лікування матері вони витрачають від 5 000 грн. до 9 000 грн. Допомога матері як моральна так і матеріальна в даному випадку є його прямим обов`язком. Крім того, такий обов`язок покладений на повнолітніх дітей також в силу закону. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати також обставини які мають істотне значення. Він вважає, що хвороба матері та його участь у витратах на лікування останньої є істотною умовою при визначенні розміру аліментів. 03.12.2018 року від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких останній просив суд під час розгляду справи врахувати також те, що він має зобов`язання з погашення заборгованості за договором укладеним між ним та АТ «ПриватБанк», який ним було укладено в інтересах сім`ї. На даний час сума заборгованості становить 17 378 грн. 35коп., для погашення вказаної заборгованості він щомісяця на рахунок банку сплачує по 1 000 грн. 26.12.2018 року позивач на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якому зазначено, що у відповідача також є рідна сестра, яка також має обов`язок щодо утримання матері. Крім того, мати відповідача перебуває в шлюбі з батьком останнього, проживає з ним однією сім`єю, а згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідач, його батьки та сестра, кожен окремо, мають у своїй власності земельні ділянки, та отримують дохід від передання їх в оренду. Посилання відповідача на те, що він сплачує заборгованість за договором кредиту, який нібито було отримано в інтересах сім`ї, не відповідають дійсності, оскільки кредитні оговори були укладені відповідачем ще в 2006-2008 рр., а шлюб між ними зареєстровано в 2014 році. Враховуючи викладене, позивач вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та на її утримання не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Оскільки вона, позивач, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, змоги працювати немає, як немає вона у своєму володінні земельної ділянки. Інший дохід в неї також відсутній. Доводи відповідача щодо того, що він робив перекази кошті на її рахунок в період з травня по жовтень 2018 року жодним чином не впливають на той факт, що він зобов`язаний утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позов вказана позовна заява нею була подана в зв`язку з тим, що відповідач надавав кошти нерегулярно та не в достатньому обсязі. 08.01.2019 року відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив. В запереченнях відповідач зазначив, що його сестра (на час подання заперечень) перебуває у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологами, інших джерел доходу , ніж призначена в зв`язку з цим допомога, остання немає. Крім того, аліментних зобов`язань щодо утримання матері сестрою немає, тому вона не зобовязана утримувати останню. Він особисто надає матері допомогу на добровільних засадах. Електронні декларації про доходи відповідача, доходи батька та сестри, які були надані позивачем, надані за 2017 рік, натомість він в своєму відзиві та доданих до нього документах зазначає дохід, який отримав сам та його рідні в 2018 році. Щодо тверджень позивача з приводу того, що він маніпулює хворобою матері, оскільки не надав достатніх доказів пов`язаних з цим витрат, то, нажаль, частина документів, які свідчать про те, які саме суми коштів витрачаються на лікування матері, не збереглись, адже часто купуючи необхідні ліки вони не забирали чеки за їх непотрібністю, адже він навіть не міг припустити, що вони колись знадобляться. Крім того, у матері відповідача є чоловік, батько останнього, та донька, які також солідарно повинні нести відповідальність щодо допомоги та підтримки матері відповідача. Як батько відповідача так і його сестра є працездатними, працюють та отримують стабільну заробітну плату, розмір якої дозволяє їм надавати допомогу матері відповідача. Мати відповідача є пенсіонеркою та отримує пенсію, також остання у своїй власності земельну ділянку розміром 15000кв.м та отримує дохід від надання її в оренду. Щодо тверджень відповідача з приводу того, що він має певні обов`язки по відношенню до своєї матері, то, відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. зобов`язаний утримувати своє. Хвороба матері відповідача не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти дружині, як матері його дитини до досягнення останньою трирічного віку. Крім того, в той час коли сторони перебували в шлюбі, позивач захворіла, їй було проведено операцію та видалено жовчний міхур. Внаслідок перенесення вказаного захворювання, в період загострення хвороби позивач потребує амбулаторного лікування. На час перебування відповідача у відрядженнях, позивач, якій в зв`язку з втратою органу було обмежено фізичні навантаження та призначено певний режим харчування, та враховуючи, що на той час дитині виповнилось лише шість місяців, повинна була щоразу переїздити з м.Кременчук, де на той час проживала сім`я сторін, до своїх батьків в м.Олександрія. Вказаний факт спростовує твердження відповідача щодо того, що саме позивач була ініціатором припинення їхніх шлюбних відносин. Крім того, відповідач під час спільного проживання зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки під час яких неодноразово застосовував фізичне насильство до позивача. У той час коли сім`я сторін проживала в м .Кременчук , вони винаймали житло за оренду якого сплачували кошти в розмірі 1 500 грн., а з серпня 2018 року - 1 800 грн. При цьому договір оренди квартири та акт прийому-передачі квартири в оренду від 15.04.2016 року було укладено на ім`я позивача, тому остання, яка з травня 2018 року в орендованій квартирі не проживала, змушена була виконувати умови договору оренди: сплачувати орендну плату та комунальні платежі. Щодо посилань відповідача на те, що в період з травня по жовтень 2018 року він добровільно надавав допомогу дружині та дитині, перераховуючи на карту дружини кошти, відповідає дійсності. Разом з тим, вказаних коштів було недостатньо, оскільки наприклад в травні 2018 року відповідачем було перераховано позивачу 1306,54грн., при цьому в цьому ж місяці позивачем було сплачено орендну плату за квартиру у розмірі 1500грн. та 252грн. 40коп. за комунальні послуги; в червні 2018 року відповідачем перераховано позивачу 1005,03грн., а позивачем за договором оренди сплачено 1949,90грн.; у липня кошти від відповідача не надходили, натомість позивачем за договором оренди сплачено 1902,81грн.; у серпні відповідачем перераховано позивачу 2261,31грн., а позивачем за договором оренди сплачено 2246,98грн.; у вересні 2018 року кошти від відповідача не надходили; в жовтні 2018 року відповідачем перераховано позивачу 1005,03грн. Більше грошової допомоги від відповідача не надходило. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трьох років, а також має незадовільний стан здоров`я, через який потребує додаткової сторонньої допомоги. Єдиним доходом позивача на даний час є соціальні виплати на дитину в розмірі 860грн. щомісячно, інші джерела доходів відсутні, а дитина росте, потребує одягу, взуття, харчування та лікування. Позивач не в змозі самостійно утримувати себе та дитину. На даний час позивач разом з донькою проживають разом з матір`ю та рідним братом позивача в квартирі, яка належить батькові позивача на підставі договору купівлі-продажу. Власного житла позивач не має. Крім того, мати позивача також не працює, оскільки вимушена допомагати позивачу в зв`язку з незадовільним станом здоров`я останньої. 13.03.2019 року від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні збільшених позовних вимог. При цьому відповідач зазначає, що посилання представника позивача позивача на те, що сім`я розпалась з його вини, оскільки він зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та застосовував до позивача фізичне насильство, жодним доказом не підтверджується. Крім того, вказані факти взагалі не відповідають дійсності. Щодо посилань представника позивача на те, що позивач змушена була змінити місце проживання, переїхавши до своїх батьків до м.Олександрія, через свою хворобу та його негативного відношення до неї також не відповідають дійсності. Позивач сама розірвала їхні стосунки посилаючись на те, що їй не потрібен чоловік, який практично весь час перебуває у відрядженнях. При цьому зробила це в той час коли його не було вдома, він був у відрядженні. Крім того, позивачу дійсно в лютому 2017 року було зроблено операцію по видаленню жовчного міхура, однак з часу проведення операції і до травня 2018 року, коли вони ще проживали однією сім`єю, позивач жодного разу не зверталась до медичного закладу, на стан здоров`я не скаржилась. Надана представником позивача довідка КП «ЦПМСД м.Олександрії» від 05.02.2019 року свідчить лише про те, що позивачу в лютому 2017 року було проведено операцію. Копія трудової книжки матері позивача та довідка з Центру зайнятості про те, що остання не працює та не перебуває на обліку як безробітна не свідчать про те, що вона не має жодних джерел доходів. На стільки йому відомо, і мати позивача і її рідний брат на даний час працюють за наймом у приватного підприємця в м.Олександрія, а, отже, мають постійний дохід. Обґрунтовуючи збільшення позовних вимог, представник позивача посилається на те, що його мати захворіла ще до того як між ним та позивачем було укладено шлюб, але ж перебування в шлюбі не є обставиною, яка звільняє його від обов`язку піклуватись про своїх батьків, в тому числі хворою матір`ю. При цьому, обов`язок щодо утримання дружини до досягнення дитиною трьох років виникає лише в тому випадку, коли чоловік може надавати матеріальну допомогу. Не відповідають дійсності і твердження представника позивача про те, що перераховані ним на рахунок позивача кошти нібито були для оплати орендної плати за квартиру в м . Кременчук . Вказані кошти він надавав для утримання дитини. Позивач з травня 2018 року проживає в своєї матері в м .Олександрія і квартирою в м.Кременчук не користується, що, до того ж, не заперечується і позивачем. Як свідчить договір оренди квартири від 15.04.2016 року, копію якого надано позивачем, він дійсний протягом року(п.4.1 Договору), його умовами не передбачено можливість його поновлення або продовження на інший термін, отже, він втратив чинність 15.04.2017 року. Надані стороною позивача роздруківки з сайту організації, яка веде збір, обробку та нарахування комунальних платежів в м. Кременчук - КП НВФ «ВАС» не є доказом здійснення оплати комунальних послуг за квартиру по [ADDRESS] в спірні місяці, оскільки цей рахунок-квитанція є в загальному доступі на сайті оператора, на цих рахунках відсутні докази прийняття установою банку коштів в рахунок оплати комунальних послуг, тощо. Крім того, ні позивачем ні її представником на надано доказів оплати коштів за оренду квартири в травні-серпня 2018 року саме позивачем. Посилання представника позивача на оплату орендної плати позивачем як на одну і з підстав для стягнення з нього аліментів в той час коли позивач в квартирі не проживала та нею не користувалась, і не розраховувала користуватись нею в подальшому, він вважає, є спробою ввести суд в оману. І, взагалі, суми перерахованих ним на рахунок позивача коштів не співпадають з сумами, які позивач нібито сплачувала за орендну плату та комунальні послуги за квартиру в м. Кременчук. Крім того, він просить суд врахувати, що він погоджується на стягнення з нього 1 / 4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, що фактично перевищує встановлений державою прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на даний час, а саме 1 626 грн. Враховуючи, що батьки мають однаковий обов`язок щодо утримання дитини, кожен з них повинен надавати половину вказаної суми, - по 813 грн. кожен. А судячи з суми, яку з нього буде стягнуто в разі задоволення позову, зазначений обов`язок буде покладено лише на нього одного. Доводи представника позивача щодо того, що його сестра також зобовязана утримувати матір з посиланням на декларацію сестри за 2017 рік, він вважає є некоректними, оскільки даний позов подано наприкінці 2018 року, а декларація надана за 2017 рік, з того часу матеріальне становище сестри змінилось, [INFO] вона народила дитині і на даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що свідчить про відсутність у сестри можливості надавати допомогу на лікування матері. Що стосується майнового стану його батька, то відповідно до попередження від 01.03.2019 року, роздруківки рішення 29-ї позачергової сесії Глобинської районної ради від 27.02.2019 року та штатного розпису посада лікаря-стоматолога в с. Погреби, яку займає його батько, скорочена. Вказане свідчить про те, що найближчим часом батько втратить заробіток від своєї трудової діяльності, а, отже, основний тягар надання матеріальної допомоги матері покладеться на нього, відповідача. На даний час мати продовжує проходити лікування, про що свідчать виписки з медичної карти останньої, листки лікарських призначень, фіскальні чеки на придбання ліків, рахунки фактур та дублікатів квитанцій про оплату хімпрепаратів, що використовуються для лікування матері, копії яких він долучає до свого відзиву. У судовому засіданні позивач та її представник збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Крім того, представник позивача зазначила, що надані відповідачем квитанції про оплату послуг за спожитий газ не є належним доказом, оскільки оплата була проведена не за тою адресою, де, як зазначає відповідач, він проживає на даний час, а, отже, не свідчать про те, що це були витрати з сімейного бюджету. у судовому позивач та його представник позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини доходу, однак проти задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів на утримання позивача - заперечує. При цьому представник відповідача зазначив, що батька відповідача не було скорочено з займаної ним посади лікаря-стоматолога стоматологічного кабінету КНМП «Глобинська ЦРЛ», згідно наказу №52 Кп9 від 24.04.2019 року останній працює на вказаній посаді і далі, однак лише на 0,5 ставки. Вказане свідчить про те, що дохід батька відповідача на даний час зменшився, а відповідно до цього, збільшились витрати відповідача, які сплачуються на лікування матері. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. 16.08.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, на даний час проживають окремо. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Примирення між ними не досягнуто, строк на примирення не потрібен. Спору з приводу поділу майна між сторонами немає. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикла деного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КП «Житлогосп» від 06.02.2019 року дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт не заперечується відповідачем. На даний час відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає та погоджується сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі, який просить позивач. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 23.08.2018 року. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на свої утримання в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Надання до суду доказів того, що вагітна дружина та дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та виходить з наступного. Позивач вказує, що вона також хворіє, їй було проведено операцію та видалено жовчний міхур, внаслідок чого в період загострення хвороби потребує амбулаторного лікування, їй обмежено фізичні навантаження та призначено певний режим харчування. Позивач зазначає, що вона також потребує додаткової сторонньої допомоги. Наданий позивачем виписний епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №677 лише підтверджує факт того, що їй 16.02.2017 року було проведено операцію: « Лапароскопічна холецистектомія», а також рекомендовано дробове харчування. Згідно довідка №53, виданої КЗ`ЦНМСД» м.Олександрії 05.02.2019 року [PERSON] перебувала в закладі на лікуванні з діагнозом: ЖКХ, хронічний холецистит, постхолецистектомічний синдром синдром, мікронефролітіаз. Крім того, позивач зазначає, що вона також несла витрати по оплаті оренди та комунальних послуг за квартиру, яка розташована в [ADDRESS] . Дійсно, згідно договору оренди квартири від 15.04.2016 року позивач орендувала квартиру за вказаною адресою, однак, відповідно до п10.3 Договору строк дії останнього закінчився 15.04.2017 року. Доказів того, що позивачем було укладено новий договір оренди, ні позивачем ні його представником не надано, а отже, суд також не приймає до уваги доводи позивача про те, що вона сплачувала орендну плату і після закінчення строку дії договору оренди. Надані стороною позивача копії рахунків-квитанцій на оплату комунальних послуг в період з 05.05.2018 року по 06.08.2018 року взагалі не підтверджують того, що вказані сплати були здійснені позивачем. Згідно довідки ПАТ «Промінвестбанк» від 19.03.2018 року №07-2/14/125 [PERSON] з 16.09.2016 року по 05.07.2019 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку(наказ від 09.09.2016 року №1830-к). Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 06.02.2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою6 [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: [PERSON] - мати, [PERSON] - брат, [PERSON] - дочка. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2000 року квартира належить [PERSON] , який за словами позивача є її батьком. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що її мати не працює, оскільки змушена допомагати їй, позивачу, оскільки [PERSON] є працездатного віку, відповідно до копії трудової книжки, яку надано позивачем, встановити причину звільнення [PERSON] з останнього місця роботи встановити не можливо, доказів того, що позивач потребує стороннього догляду, останньою не надано. Згідно довідки АТ «КБ «ПриватБанк» від 22.12.2018 року станом на вказану дату [PERSON] має заборгованість по кредиту на суму 5442,68грн., разом з тим, надана відповідачем довідка АТ «ПриватБанк» свідчить про те, що відповідачем також має не виконанні кредитні зобов`язання, сума яких становить 17378грн. 35коп. Надані позивачем витяги з декларацій [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідчать про те, що останні мають у своїй власності земельні ділянки, разом з тим вказані декларації жодним чином не підтверджують той факт, що зазначені в них особи отримують доходи від передачі вказаних земельних ділянок в оренду іншим особам, тому суд не приймає їх до уваги. Відповідач проживає разом з батьками за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Погребівської сільської ради 31.10.2018 року №1186. Відповідно довідки про доходи, виданої 13.11.2018року Глобинською центральною районною лікарнею загальна сума доходу батька відповідача - [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року склала 59382,59 грн. Згідно довідки КНМП «Глобинська центральна районна лікарня» від 08.05.2019 року [PERSON] переведений на посаду лікаря-стоматолога(0,5 ставки) кабінету-стоматолога, стоматологічного кабінету медичного закладу(наказ №52 Кп9 від 24.04.2019 року). Крім того, згідно довідки Глобинської міської ради Полтавської області від 22.03.2019 року зі слів [PERSON] , [INFO] , піклування за нею здійснює її син [PERSON] Згідно довідки про доходи від 02.11.2018, виданої Управлінням поліції охорони в Полтавській області, загальна сума доходу відповідача [PERSON] , який працює поліцейським ОО та ПБ, за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року склала 90493грн. 74коп. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, остання є пенсіонером. Як свідчить виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2827, №1596 за 5-6.06.2018 року, №1804 за 26-27.07.2018 року, №3033 за 29-30.10.2018 року, №3260 за 20-21.11.2018 року, №3469 за 10-11.12.2018 року, №111 за 3-4.01.2019 року, видані Кременчуцьким обласним онкодиспансером, [PERSON] , [INFO] , з грудня 2012 року хворіє, їй встановлено діагноз: Ca gl mammae dex T2N0M0 кл.гр.ІІА, лікувалась в ПОКОД: пройшла комплексне лікування: виконана радикальна мастектомія, пройшла курси АПХТ, курс променевої терапії. У лютому 2017 року, при КТГ виявлені Mts in pulmonum et os sternum: Ca gl mammae dex T2N0M0 кл.гр.ІІА, Mts in pulmonum et os sternum. Пройшла паліативні курси ПХТ в умовах НІР і КрООД. Госпіталізована в КрООД для ППХТ. Права молочна залоза радикально видалена. Висновок: стан після мастектомії справа, вторинної: (Mts) ураження передньої нрудної стінки справа із ліричними змінами грудини, Mts в легені - позитивна динаміка в порівнянні з дослідженнями від 18.02.2017 року. Як свідчать консультаційні висновки спеціаліста від 01.03.2018 року та від 15.05.2018 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 26.02.2018 року по 01.03.2018 року. Надані відповідачем копія рахунку-фактури №0016234 від 02.11.2018 року, копія видаткової накладної №0012523 від 05.10.2018 року, копія фіскального чеку від 08.05.2018 року, копія фіскального чеку від 04.10.2018 року копія рахунку-фактури № 0023972 від 30.10.2018 року, копія дублікату квитанції ПАТ «ПриватБанк» № 0.0.1176377284.1, копія фіскального чеку від 24.01.2019 року, копія чеку про доплату діагностичної процедури - МРТ грудної клітини від 15.02.2019 року, копія рахунку-фактури №ФБ-Рз-0017226 від 20.11.2018 року, копія дублікату квитанції №0.0.1195978778.1 від 26.11.2018 року, копія фіскального чеку від 10.12.2018 року та копія фіскального чеку від 21.11.2018 року свідчать про придбання ліків для лікування [PERSON] Позивач зазначає, що відповідач ще має рідну сестру [PERSON] , яка також повинна допомагати матері. Згідно наданої відповідачем копії лікарняного листка сері АДЦ №341724 остання в період з 26.11.2018 року перебувала на лікарняному в зв`язку з вагітністю та пологами, а, відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] , [INFO] народила доньку. Крім того, сестра відповідача не проживає з матір`ю однією сім`єю, жодним рішенням суду не зобов язана надавати матеріальну допомогу батькам, а, отже, це є її особистим правом. Суд не бере до уваги надані відповідачем копії дублікатів квитанцій про оплату за використаний природній газ, яку зроблено [PERSON] , оскільки вказана оплата проводилась за адресою: [ADDRESS] , а позивачем жодних доказів належності його батькові не надано. Отже суд, дослідивши надані сторонами докази, враховуючи майновий стан кожного із сторін, вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині необхідно задовольнити у розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно до приписівст.191 СК України аліменти на дитину та аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується також з 23.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони в судовому засіданні на стягненні понесених ними витрат не наполягали, суд вважає за необхідне залишити їх по фактично понесеним.

Outcome: approved