Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Громадська організація «Самоохоронна гаражна автостоянка «Суворовська» (далі громадської організації) звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та просила стягнути з \~\~відповідачів заборгованість за зберігання належного їм майна у розмірі 4320 гривень з кожного. Позовні вимоги мотивовані тим, що Громадська організація «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.02.2014 року, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код ЄДРПОУ: 22475726. Згідно паспорту гаражного платного об'єкта зберігання чи відстою транспортних засобів у м. Одесі № 0/631 виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, форма власності на об'єкті - комунальна, кількість місць-574 гаража, площа земельної ділянки-3 га. Відповідно до висновку № 274/1704 від 08.08.2001 року виданого управлінням архітектури та містобудування Громадська організація «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» розташована в зоні озеленення залізниці. Згідно схеми транспорту у м. Одеса, частину земельної ділянки, займаного гаражної автостоянкою знаходиться в межах транспортної магістралі районного значення вул. Жоліо Кюрі для тимчасового розміщення об'єкта на займаній території. Правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою по вул. Мелітопольська, 19, в установленому порядку не оформлені. На підставі акту вибору та обстеження земельної ділянки від 19.12.2001 року міжвідомча комісія міськвиконкому з вибору та визначення вартості земельних ділянок, орендної плати за користування земельними ділянками на правах оренди і вартості права забудови в м. Одесі, вважає, що обстежена земельна ділянка придатна для експлуатації раніше збудованого об'єкта: гаражна автостоянка «Суворовська» на 574 машино/місця. Позивач посилається на те, що згідно п. 15 Постанови КМУ від 22 січня 1996 року № 115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші послуги стягується по тарифам встановленим відповідно до законодавства, на підставі п. 25 цих правил, володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки зобов'язаний виконувати всі вимоги правил та вносити плату. Позивач стверджує, що відповідачі прийняли на себе обов'язок внесення плати за зберігання майна, транспортних засобів, та виконавши його, шляхом внесення коштів у період з 1999 року по 2005 рік. При цьому позивач посилається на те, що 28.06.1999 року [PERSON] надав заяву, в якій просив прийняти його до Громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська». 28.06.1999 року також [PERSON] надала заяву, в якій просила прийняти її до Громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська». Відповідно до журналу реєстрації вступних заяв нових членів Громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська», [PERSON] та [PERSON] були прийняті до організації. Крім цього, як вбачається з протоколу № 3 від 14 жовтня 2006 року, з 01 січня 2007 року були введені членські білети, які видаються членам Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська», де відображається інформація про сплату грошових коштів. Відповідно до п.3.4.2. статуту Громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» встановлено, що до 25 числа кожного місяця, члени організації повинні сплачувати членські внески. На підставі витягу з Протоколу №3 засідання Правління Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» від 28.09.1999 року встановлено, що плата за зберігання майна, транспортних засобів має сплачуватись по останньому місяцю платежів. Витягом із Протоколу №5 засідання Правління Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» від 25.12.2011 року встановлено, що плата за зберігання транспортних засобів та інші супутні послуги з 1 січня 2012 року складає 70 грн. на місяць. Таким чином, пропозиція Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» про внесення плати за зберігання майна, транспортного засобу є фактично офертою, а оплата відповідачами цих послуг в період з 1999 по 2005 роки є акцептом вказаної пропозиції, в звязку з чим, позивач вважає, що між сторонами фактично був укладений договір зберігання. На підставі викладеного, згідно останніх позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість на послуги зберігання у розмірі 4320 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були членами Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» проте були виключені, оскільки не сплачували членські внески. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взагалі не є членами Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська». Він також пояснив, що на території автостоянки розміщені металеві гаражі, які належать відповідачам. В гаражах відповідачі зберігають всі особисті речі та транспортні засоби. Територія автостоянки охороняється, а тому здійснюються охорона всіх гаражів, у звязку з чим, стоянка несе витрати за послуги електропостачання. Він також пояснив, що відповідачі сплачували кошти за зберігання транспортних засобів, проте з 2005р. кошти взагалі не сплачують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнали у повному обсязі. При цьому вони пояснили, що вони є членами Громадської організації «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська», які вважають, що [PERSON] не являється керівником організації і не має права звертатися з позовом. Крім того, вони пояснили, що раніше вони сплачували членські внески у розмірі 15 гривень, розмір яких було визначено зборами. Однак в подальшому [PERSON] перестав приймати вказану оплату, зняв охорону з їх гаражів, тому вони перестали сплачувати. При цьому, розмір членських внесків був підвищений до 70 гривень щомісячно, який не був затверджений загальними зборами. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що громадська організація «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» заснована у 1999 році на базі діючої автостоянки «Москвич», створеної на підставі рішення Суворовського РВК № 401 від 17 серпня 1984 року. Відповідно до п.1.2. Статуту ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» - це добровільне обєднання громадян, створене для задоволення своїх інтересів по збереженню приватних транспортних засобів, захисту своїх прав, а також з метою організації та координації загальної діяльності членів організації по експлуатації і обслуговуванню автостоянки. Згідно п. 1.4. Статуту в своїй діяльності Організація не переслідує комерційні цілі і не ставить перед собою мету отримання доходів з метою перерозподілу їх між своїми членами. У відповідності до п. 2.1.4 Статуту організація має право приймати заходи до захисту інтересів своїх членів до охороні особистих транспортних засобів і створювати умови щодо нормальної експлуатації автостоянки. Відповідно до п.7.4.1, 7.4.2., 7.4.3 джерелами формування коштів організації є вступні і членські внески, добровільні пожертвування громадян, підприємств, установ та ін.., інші надходження, що не заборонені Законом. (Т.2, а.с. 31-38) Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» від 22.03.2012р. № 4572-VI громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» 22.03.2012р. № 4572-VI громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Частиною 5 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» 22.03.2012р. № 4572-VI встановлено, що громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об'єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Громадська організація «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.02.2014 року, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код ЄДРПОУ: 22475726. (Т.1, а.с 24-25) Згідно ст. 86 ЦК України непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об'єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню. Таким чином, Громадська організація «Самоохорона гаражна автостоянка «Суворовська» є непідприємницьким товариством, метою якого є задоволення своїх інтересів по збереженню приватних транспортних засобів, захисту своїх прав, а також з метою організації та координації загальної діяльності членів організації по експлуатації і обслуговуванню автостоянки, а не здійснення підприємницької діяльності. Громадська Організація «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» на підставі паспорту платного об'єкту зберігання чи тимчасового відстою транспортних засобів у м. Одесі №0/631, що виданий виконавчим комітетом Одеської міської ради та акту відбору та дослідження земельної ділянки від 19.12.2001 року, користується земельною ділянкою, загальною площею 3 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Мелітопольська, 19. Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянці, затвердженими правлінням ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» 08 липня 1999 року, визначено, що плата за зберігання транспортних засобів на автостоянці та інші супутні послуги береться за тарифами, встановленими у відповідності до законодавства, з видачею квитанції; власник транспортного засобу, який користується послугами стоянки, зобов'язаний своєчасно до 25 числа кожного місяця проводити оплату за гараж (а.с.44). Частиною 1 ст. 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. 3 ст. 936 ЦК України договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування. Згідно ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Крім того, згідно ч. 3 ст. 937 ЦК України прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. У відповідності до ч. 1 ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 115 були затверджені «Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках». Відповідно до п. 1 «Правил» « Правила регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні та міжміські перевезення, і поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок - гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб'єктами господарської діяльності, чи належать цим суб'єктам (надалі - автостоянки). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є членами ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» та на автостоянці із 28 червня 1999 р. зберігають належні їм металеві гаражі під \~\~номерами 395,150,529,215,528 відповідно, які встановлені на території \~\~\~\~ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська».\~\~\~ \~Відповідач [PERSON] користувався гаражем до 2013 року, оплату не здійснює, [PERSON] з 2005 року не користується, а оплату здійснював до 2009 року, [PERSON] не користується гаражем через заборону начальника стоянки, [PERSON], та [PERSON] користуються до теперішнього часу майном. За вказаний позивачем період відповідачі оплату не здійснювали, вважають її необґрунтованою, оскільки її розмір не затверджувався на загальних зборах. Вказані обставини знайшли своє підтвердження також і в матеріалах справи. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що металеві гаражі під\~номерами № 395,150,529,215,528 належать саме відповідачам, при цьому ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» їх не встановлювала та не придбавала у власність. В судовому засіданні відповідачі також пояснили, що гаражі були ним встановлені ще до створення ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська», що також підтверджується рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 17.08.1988р. за № 401. (Т1, а.с.85) Таким чином, ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» фактично не займається безпосередньо зберіганням транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать відповідачам, а лише до певного часу забезпечувало охорону гаражів, які перебували у володінні відповідачів. Вищевказаний факт в судовому засіданні підтвердили сторони по справі. В звязку з чим, суд вважає, що фактично ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» є фактично гаражним кооперативом. На підставі викладеного, суд вважає, що неможливо до виниклих правовідносин застосувати «Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 115, оскільки вони не застосовуються до автостоянок - гаражних кооперативів. Відповідно до п.3.4.2. член Статуту ГО „Самоохоронна стоянка „Суворовська" зобовязаний своєчасно, до 25 числа кожного місяця, сплачувати членські внески. Статут ГО «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» не визначає порядок та підставу визначення, зміну розміру членських внесків членів організації. Статутом не передбачено отримання коштів за надання послуг зберігання транспортних засобів, а також не визначено, що ГО „Самоохоронна стоянка „Суворовська" займається вищевказаним видом підприємницької діяльності. Таким чином, забезпечення діяльності ГО „Самоохоронна стоянка „Суворовська", а саме фактичне забезпечення охорони гаражів є надходження від членських внесків, а не отримання прибутку від зберігання транспортних засобів. Відповідачі пояснили, що вони до 2005р. сплачували саме членські внески, а не плату за зберігання транспортних засобів, що підтверджується копіями квитанцій (Т.1, а.с. 33, Т1., а.с. 48-53) Т.2, а.с. 68-70, 80-92,Т.3., а.с 21). Представник позивача не надав суду жодного доказу (квитанції, ордеру тощо), які підтверджували сплату відповідачами коштів за зберігання транспортних засобів. Необхідно також визначити, що позивачем розраховані позовні вимоги, як плата за зберігання транспортного засобу з розрахунку 70 гривень щомісячно. (Т.1., а.с. 4). При цьому, кошторис витрат для охорона гаражу складає також 70 гривень, обовязкові внески також 70 гривень. (Т1., а.с.27, 28) Однак в журналі обліку обовязкових платежів (членських внесків) є відомості про внесення громадянами суми коштів лише по 70 гривень щомісячно, тобто як членських внесків, а не плати за зберігання транспортних засобів. (Т1., 52-53). Необхідно також зазначити, керівництво стоянки не давало можливості відповідачам сплачувати членські внески, що підтверджується розпорядженням. (Т.2, а.с. 78-79). На підставі викладеного, суд вважає, відповідно до діяльності, яка визначена Статутом, позивач має право лише отримувати від відповідачів, які володіють гаражами, що розташовані на її території, лише членські внески. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що зі сторони представника позивача не надана достатньо доказів, які підтверджуються укладення між сторонами договорів зберігання транспортних засобів, а наявні в справі докази лише свідчать про внесення відповідачами коштів як членських внесків, повязаних з забезпеченням статутної діяльності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки позивач заявляв позовні вимоги про стягнення заборгованості за зберігання транспортних засобів, посилаючись на «Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 115, що також зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» (Т.2., а.с. 202-203), які не може бути застосовані до відповідачів, то позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed