overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язанного з потребою у наведенні доводів, суд вважає на необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. На підставі ст.ст.328, 657, 1216, 1218 ЦК України, наказом МЮ України від 27.10.1999 року № 68/5 "Про затвердження тимчасового положення про порядок проведення торгів та реалізації арештованого нерухомого майна", та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі Законів України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", Про фінансовий лізинг", «Про захист прав споживачів», ст.ст.203, 215, 692, 697, 806 ЦК України

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст..ст. 23,1166, 1167, 1187 ЦК України, ст..ст.1, 2, 6, 21, 22, 33, 35, 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. ст.60-74 СК України,ст.ст.368,1216,1218 ЦК України,Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014 року та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, відповідно до ч.3 ст.209 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів, їх тимчасового затримання та вилучення", ст.ст.9, 10, 12 Конвенції про права дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, представник позивача посилається на те, що [PERSON] є власником будинковолодіння в [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований брат позивачки, [PERSON], хоча з 1998 року в будинку не проживає. Просить в зв»язку з тим, що відповідач не проживає на даній житловій площі більше вісімнадцяти років, визнати його таким, що втратив право на користування житлом. Справу просить розглянути без його участі. Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів [PERSON] належить на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Коломийської районної державної нотаріальної контори 29.12.1992 року за реєстровим № 3345 та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 05.03.1993 року за № 138.. У вказаному будинку зареєстрований барт позивачки по матері, [PERSON], який проживав разом із матір"ю в будинку [PERSON] В 1998 році [PERSON] перейшов проживати до свого батька в м. Коломия і з того часу в будинку позивачки не проживає, про житло не турбується, витрат по його утриманню не несе, договору про порядок користування вказаним житловим будинком між сторонами не укладалося. Через те, що [PERSON] зареєстрований в будинку позивачки, але не проживає в ньому, остання не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Добровільно знятись з реєстрації у вказаному будинковолодінні відповідач не бажає. Згідно ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Відповідач не проживає в будинку [PERSON] понад вісімнадцять років, а тому вважається таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув квартиру у якій зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше одного року у вказаному будинку, то в силу цього втратив право на користування житлом. На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

згідно вимог позовної заяви, позивач просить шлюб сторін розірвати, їх спільну доньку залишити на виховання з матір"ю, а судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що подружжя проживає окремо, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує повністю, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище [PERSON], відповідач позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 23 листопада 2009 року, від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку. Сторони не проживають разом, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. За таких умов суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї. Отже, суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

згідно вимог позовної заяви, позивач просить шлюб сторін розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з матір"ю, а також судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що подружжя проживає окремо, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у її відсутність, позивач позов підтримує повністю, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище [PERSON], відповідач позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 18 березня 2013 року, від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина. Сторони не проживають разом, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. За таких умов суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї. Отже, суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Згідно кредитного договору №152582692 від\~21.07.2014ТОВ "ФК "ЦФР" надав [PERSON] кредит у розмірі\~22760,77\~грн.(а.с.5). У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, станом на 19.07.2017, відповідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 53274,37 грн. (а.с.14). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 611 ЦК України та п.п.1,5,6,7 кредитного договору № 152582692, - позичальник зобов`язується вносити плату за кредитом шляхом перерахування на рахунок кредитодавця. До складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом, Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів(додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 19.07.2017 року становить 53274,37 грн. і складається з наступних сум: 21186,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5254,88 грн. заборгованість по відсоткам, 15452,28 грн. заборгованість за платою за управління кредитом, 11380,38 грн. сума заборгованості за пенею. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1762 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» заборгованість по кредитному договору в сумі 53274,37 грн., а також судові витрати сплачені позивачем згідно квитанцій при зверненні до суду - судовий збір в сумі 1762 грн. згідно ст.133 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Згідно кредитного договору № 8581454583 від 01.11.2016 ТОВ "ФК "ЦФР" надав [PERSON] кредит (а.с.4-6). У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, відповідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 16650,54 грн. (а.с.13). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 611 ЦК України та п.п.1,5,6,7 кредитного договору № 8581454583, - позичальник зобов`язується вносити плату за кредитом шляхом перерахування на рахунок кредитодавця. До складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом, Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів(додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача становить 16650,54 грн. і складається з наступних сум: 8580 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 88,58 грн. - заборгованість по відсоткам, 3691,96 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 4290грн. сума заборгованості за пенею. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2102 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість по кредитному договору в сумі 16650,54 грн., а також судові витрати сплачені позивачем згідно квитанцій при зверненні до суду - судовий збір в сумі 2102 грн. згідно ст.133 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Згідно кредитного договору № 9591316564 від 25.08.2016 ТОВ "ФК "ЦФР" надав [PERSON] кредит у розмірі 9960 грн.(а.с.6). У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, відповідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 24340,55 грн. (а.с.14). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 611 ЦК України та п.п.1,5,6,7 кредитного договору № 9591316564, - позичальник зобов`язується вносити плату за кредитом шляхом перерахування на рахунок кредитодавця. До складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом, Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів(додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача становить 24340,55 грн. і складається з наступних сум: 9893,96 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1993,63 грн. - заборгованість по відсоткам, 7472,96 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 4980 грн. сума заборгованості за пенею. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2102 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість по кредитному договору в сумі 24340,55 грн., а також судові витрати сплачені позивачем згідно квитанцій при зверненні до суду - судовий збір в сумі 2102 грн. згідно ст.133 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 05.04.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 24.09.2005 року у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області. Від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] р. н. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 25 лютого 2016 року за його власним бажанням, і на цей час вони разом не проживають. Після припинення їхнього з відповідачем спільного проживання, дитина проживає з нею. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Її матеріальне становище не дозволяє достатньо забезпечувати сина. Вона працює в "Вільногірському ГМК» ДП ОГХК охоронцем, отримує заробітну плату в середньому 2000-2500 грн. на місяць, ніяких інших доходів не має. Відповідач працює на підприємстві "Вільногірський хлібозавод" офіційно водієм, але виконує і інші оплачуємі роботи на тому ж підприємстві, має стабільний постійний заробіток, як вона знає, в середньому 5000 грн. на місяць, ніякими хронічними захворюваннями, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти, не хворіє, стягнень по іншим виконавчим документам з нього не проводиться, ніяких інших суттєвих обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів, не має. Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, в зв'язку з чим вона звертається з цим позовом до суду. Вона бажає гарантовано отримувати аліменти від відповідача на утримання сина за судовим рішенням, незалежно від його бажань, надавати, чи не надавати матеріальну допомогу, і його бажань визначати розмір такої допомоги. За таких підстав вона вважає, що відповідач може бути притягнутий до сплати аліментів на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.11.2015 року, позивачка зазначила, що 19.12.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАГС Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, актовий запис № 229. Від шлюбу вони мають чотирьох дітей: сина [PERSON], 13.11.1998 р. н., доньку [PERSON], 13.07.2002 р. н., доньку [PERSON], 05.02.2005 р. н., сина [PERSON], 04.12.2009 р. н. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року їхній шлюб за позовом відповідача було розірвано. Зазначене судове рішення набрало законної сили 04.08.2015 року . Після припинення шлюбу відповідач проживає окремо від них. Після припинення шлюбу відповідач частково надає матеріальну допомогу дітям у вигляді одягу та взуття, здійснив оплату медичного обстеження доньки Лізи в обласній дитячій лікарні м. Дніпропетровська у розмірі 400 грн. Тобто допомога має суто адресний характер і її надання залежить суто від волевиявлення відповідача. Їй на утримання дітей відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Її матеріальне становище не дозволяє достатньо матеріально забезпечувати дітей. Вона працює прибиральником службових приміщень служби адміністративно-господарського відділення (САГВ) Об'єднаної гірничо-хімічної компанії м. Вільногірськ, отримує заробітну плату 3690 грн., ніяких сторонніх доходів не має. Відповідач офіційно не працює, працює неофіційно за цивільно-правовими угодами в сфері ремонту нерухомого майна (будинків, квартир тощо). Щомісячний розмір доходу відповідача визначити неможливо, але під час знаходження у шлюбі він повідомляв, що його дохід за сезон 9 місяців складає 50-60 тис. грн..тобто 5600-670 грн. на місяць. Відповідач ніякими хронічними захворюваннями, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти, не хворіє, стягнень по іншим виконавчим документам з нього не проводиться. Вона бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання дітей за судовим рішенням, незалежно від бажань відповідача в якій формі, в який спосіб, в якому розмірі та в які строки надавати чи не надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим і звертається до суду з цим позовом. За таких підстав, зважаючи на ту обставину, що відповідач не сплачує аліменти саме їй, офіційно не працює, що не дає можливості визначити точний розмір його доходу, вона вважає, на підставі ст. 184 СК України, можливим визначити розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача, у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що прожитковий мінімум на дітей віком до 18-ти років, згідно Закону України "" Про державний бюджет на 2015 рік", складає 1455 грн., вона вважає можливим визначити відповідачу аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, по 1000 грн. на кожну дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 23.03.2015 р., позивачка зазначила, що від шлюбу вона та відповідач мають спільну доньку, [PERSON], [INFO]. Виконавчим листом Вільногірського міського суду у справі № 407/1037/2012, п/с 2/407/620/2012 від 11.12.2012 року, її позовні вимоги задоволено. З [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 16 відсотків. Вона вважає, що, на теперішній час, розмір стягнутих аліментів є недостатнім для матеріального утримання неповнолітньої дитини. Відповідач добровільно збільшити розмір аліментів не бажає, але працює у Вільногірському ГМК та заробляє близько 3500 гривень. Вона працює в ТОВ "Вільногірське скло", щомісячно заробляє близько 1500 гривень. В зв"язку з вищевикладеним, вона змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Outcome: approved