Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що відповідач, її колишній чоловік, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням, утриманням та розвитком неповнолітніх дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), просить суд: - позбавити [PERSON] ([INFO], уродженець м.Брянка Луганської області) батьківських прав відносно [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області на судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданого висновку. Так як, відповідач на судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) батьком приходиться [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.9,10). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31.03.2011р., яке набрало законної сили 11.04.2011р., шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний (а.с.8). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.03.2011р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) у розмірі 700,0 грн. (а.с.11). Згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментам від 23.08.2017р., яка видана Чорноморським міським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області (а.с.14 на звороті), станом на 31.07.2017р., у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) у розмірі 50 016,13 грн. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11.02.2013 р.(а.с.12), задоволено клопотання старшого державного виконавця відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції а саме, оголошено в розшук [PERSON] Виконавчий комітет Чорноморської міської ради, як орган опіки та піклування надав суду висновок №1-17-784 від 26.10.2017р. в якому вказав, що в результаті опитування [PERSON] та [PERSON], з метою визначення їх думки щодо позбавлення батьківських прав батька [PERSON] було встановлено, що [PERSON] зовсім не пам'ятає свого батька, він вважає своїм батьком [PERSON] [PERSON] знає, що у нього є батько [PERSON], але не пам'ятає коли востаннє його бачив, відповідач йому не телефонує, не цікавиться його життям але [PERSON] не відмовляється від спілкування з батьком. [PERSON] за віком не усвідомлює суті та наслідків щодо позбавлення батька батьківських прав. Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-28). Згідно довідки дитячої поліклініки ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України» (а.с.30), [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в дитячій поліклініці. За дітьми доглядає мати. Згідно інформації Чорноморської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 (а.с.31), [PERSON] навчається в 2-Є класі, без поважних причин школу не пропускає, дитина проживає з [PERSON], яка відвідує батьківські збори, класні заходи та цікавиться успіхами сина. Про участь батька у вихованні [PERSON] нічого не відомо, до школи він не приходив, успіхами сина не цікавиться. Згідно характеристики (а.с.32), [PERSON] навчається у ЗОШ №7 м.Чономорська з першого класу. Дитина дисциплінована, уважна, володіє навчальним матеріалом, школу відвідує систематично. [PERSON] постійно проживає з матір'ю, яка опікується ним, приділяє належну уваго його вихованню. Батько [PERSON], протягом 5-7 класу, школу не відвідував, з класним керівником не знайомий. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько… ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини… В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи, що батько дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) довготривалий час не інтересується їх життям, не виховує їх, не сплачує аліменти, перебуває у розшуку у зв'язку з не сплатою аліментів, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Ч.6 ст.19 СК України передбачає, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи, що обставини встановлені службою у справах дітей, а саме те, що дев'ятирічний [PERSON] ([INFO].) не пам'ятає батька та вважає батьком чоловіка позивача, чотирнадцяти річний [PERSON] ([INFO].) не пам'ятає коли бачив батька востаннє, суперечать висновкам, в яких зазначено недоцільним позбавляти відповідача батьківських прав, суд критично відноситься та не погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Outcome: approved