Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 37487,48 грн. заборгованості, в якому зазначив, що 23.09.2006 року між ним та відповідачем укладено договір №DNH4КР86590170, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку за кредитом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином за допомогою оголошення в газеті "Житомирщина". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 23.09.2006 року, на підставі заяви відповідача, позивач надав йому кредит у розмірі 2600,00 грн. на строк 12 місяців до 21.09.2007р., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі в розмірі 247,66 грн. Відповідач порушив зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 27.05.2013 року становить 37487,48 грн. та складається з наступного: - 2600,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 11959,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 20666,22 грн. - пені; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1761,31 грн. - штраф (процентна складова). Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2600,00грн. заборгованості за кредитом та 11959,95грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Нарахування пені в сумі 20666,22 грн. за період з 21.11.2006р. по 27.05.2013р. проведено позивачем згідно норм чинного законодавства. Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що розмір пені надмірно великий, у порівнянні з розміром невиконаного зобов"язання, суд вважає за можливе скористатися правом, передбаченим ч.3 ст.551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 3000,00 грн. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідальність у вигляді стягнення штрафів за порушення терміну виконання грошового зобов'язання договором від 23.09.2006р. та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам не передбачена, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1761,31 грн. штрафу (процентна складова). Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по справі у виді судового збору в сумі 352,26 грн., а також витрати за опублікування оголошення про виклик до суду відповідача в сумі 480,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved