Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати батьківство відповідача щодо позивача та внести зміни до актового запису №52, складеного 14 травня 1998 року Богодухівським відділом реєстрації актів громадського стану у Харківській області про народження [PERSON] , зазнавши батьком дитини громадянина України - [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що в свідоцтві про її народження, батьком зазначено [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, а під час реєстрації народження позивачки, [PERSON] був відсутній та не подав заяву про визнання батьківства. Відповідач визнає своє батьківство, але на даний час через органи ДРАЦС це зробити неможливо, оскільки позивачка досягла повноліття та втратила правовий статус дитини в розумінні СК України, у зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду для визнання батьківства. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі, пояснила, що бажає щоб відповідач офіційно був її батьком. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON] , однак не перебував в зареєстрованому шлюбі з матір"ю позивачки, тому в зв"язку з перебуванням у відрядженні не зміг подати заяву про визнання батьківства. Третя особа - [PERSON] пояснила, що вона є матір"ю позивачки. З відповідачем була в фактичних шлюбних відносинах, під час виготовлення свідоцтва про реєстрацію народження доньки, [PERSON] був відсутній та не подав заяву про визнання батьківства. Представник третьої особи - Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 000025954870 державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою./а.с. 7/. Відповідно до статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, встановлених законом. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved