Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись при цьому на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами [PERSON]», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2017 року має заборгованість 17623,01 грн., яка складається з наступного: 598,19 заборгованість за кредитом; 12609,44 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 815,38 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», заборгованість по кредиту в сумі 598,19 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом: 12609,44 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн.; штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна складова) 815,38 грн. Всього 17623,01 грн. та 1762 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 02.02.2018 року відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Підготовче судове засідання по справі призначено на 15 год. 00 хв. 27.02.2018 року. 27.02.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13 год. 30 хв. 14.03.2018 року за клопотанням представника відповідача. 14.03.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2018 року для виклику позивача, відповідача, представника відповідача. 30.03.2018 року задоволено клопотання представника відповідача, винесено ухвалу про витребування доказів. В судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2018 року для виконання ухвали суду. 19.04.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10.05.2018 року для повторного виклику сторін. 10.05.2018 року задоволено клопотання представника відповідача, винесено ухвалу про витребування доказів, в судовому засіданні оголошено перерву до 23.05.2018 року для направлення ухвали суду на виконання. 23.05.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 29.05.2018 року для повторного виклику сторін. \~ \~ \~ \~29.05.2018 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 05.06.2018 року, про що постановлено відповідну ухвалу суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 39). Представник відповідача [PERSON] 31.05.2018 року за вх. № 2150 подав до суду заяву, в якій просив розгляд цивільної справи № 356/14/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості проводити за відсутності відповідача та його представника. В задоволенні позову просив відмовити (а.с. 144). Представником відповідача було подано заяву про застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України про сплив строку позовної давності. В обґрунтування заяви зазначено, що як випливає з реєстраційної відмітки позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості надійшла до канцелярії Березанського міського суду Київської області та зареєстрована 15 січня 2018 року. В свою чергу, згідно виписки по рахунку № 5577212710741706 на імя [PERSON] останнє поповнення вказаного карткового рахунку здійснено відповідачем 13 січня 2015 року в терміналі самообслуговування Березанського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 500 грн. Таким чином, представник відповідача стверджує, що минуло 3 роки та 2 дні з моменту як позивач довідався про порушення своїх прав на отримання коштів від сплати відповідачем періодичних платежів по кредитному договору. Враховуючи викладене, представник відповідача просив застосувати по справі № 356/14/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості правила, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України про сплив строку позовної давності, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити у звязку із закінченням строку позовної давності. Заява представника відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку із закінченням строку позовної давності не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами четвертою, пятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Згідно з\~правовою позицією,\~висловленою ВСУ\~23.11.2016\~року у\~справі № 6-2104цс16, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Останній платіж у рахунок погашення заборгованості [PERSON] було зроблено 13.01.2015 року, що підтверджується випискою по рахунку № 5577212710741706 (а.с. 88- 97). Отже, встановлений ст. 257 ЦК України 3-річний строк позовної давності сплив 13.01.2018 року. \~ \~ \~ \~Позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» була зареєстрована в Березанському міському суді Київської області 15.01.2018 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 року (а.с. 41). \~ \~ \~ \~Однак, як вбачається з копії поштового конверту, оригінал якого міститься в матеріалах цивільної справи № 356/28/18, провадження № 2/356/85/18, датою відправлення представником позивача позовної заяви поштою є 10.01.2018 року. ВСУ було надано правовий висновок у справі за № 6-1763цс16 щодо переривання строку позовної давності. Так, перебіг позовної давності шляхом предявлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому\~числі й\~направлення позовної\~заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 08.07.2011\~року між\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» та\~[PERSON]\~було укладено\~договір шляхом\~підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 6). Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я згоден (-на) з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобовязуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.» (а.с. 6). Відповідно до положень п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та /або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед [PERSON] заборгованість. Судом встановлено, що користуватися кредитними коштами відповідач почав в липні 2011 року, що відображено в виписці по картрахунку № 5577212710741706, таким чином [PERSON] своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач після 01.09.2014 року (коли змінилась процентна ставка за кредитом) продовжив користуватись послугами [PERSON], зокрема, 13.01.2015 року здійснював погашення заборгованості за кредитом, а отже, за будь-яких умов є таким, що прийняв внесені зміни щодо відсоткової ставки. [PERSON] свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 , 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON], і Клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невідємних частин договору. Пунктом 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] клієнт має право звернутися в банк для розірвання даного договору і погасити виниклу заборгованість перед банком, в тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати Банк про це протягом тридцяти пяти днів з моменту списання (у випадку, коли вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Згідно з п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами . За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Станом на 30.11.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 17623,01 грн., яка складається з: 598,19 грн. заборгованість за кредитом; 12609,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3100, 00 грн. нарахована комісія; заборгованість по судових штрафах 1315,38 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 4-5). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг відповідачу нараховано- 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 815,38 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За порушення позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] одночасно нараховано пеню та штрафи. Фактично, позивач просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (порушення позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, а саме: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 815,38 грн. - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов'язань. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 коп. (а.с. 1). Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідачу належить сплатити [PERSON] суму на відшкодування понесених ним судових витрат у розмірі 1638, 66 грн.

Outcome: approved