Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулась [PERSON] через свого представника [PERSON] з позовом до ТОВ "ПК "Зоря Поділля" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 2,1313га, власником якої вона являється на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказала, що з відповідачем не було укладено договору оренди щодо цієї земельної ділянки, однак земельна ділянка була засіяна відповідачем, добровільно її звільнити ТОВ «ПК «Зоря Поділля» відмовляється. Такими діями відповідача обмежується її право розпоряджатись та використовувати земельну ділянку за призначенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 16 серпня 2013 року, підтримав заявлені позовні вимоги. Пояснив, що ні [PERSON], після смерті якого позивач успадкувала земельну ділянку, ні сама [PERSON] не укладала договір оренди щодо земельної ділянки, яка є предметом спору. Вказана земельна ділянка використовується ТОВ «ПК «Зоря Поділля» без законних на те підстав. Суміжні земельні ділянки належать позивачці та її доньці, відносно них укладено договори оренди, тому відповідач повністю використовує вказаний земельний масив, що підтверджується довідкою Побірської сільської ради. Коли представники інституту землеустрою виїхали на поле, щоб виділити земельну ділянку в натурі, то було виявлено, що вона засіяна пшеницею. Відповідач ТОВ «ПК «Зоря Поділля» в судове засідання вдруге не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судова повістка вручена відповідачу 04 лютого 2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідачем подано заперечення проти позову, які надійшли на адресу суду 11 лютого 2014 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1313га на території Побірської сільської ради Теплицького району, кадастровий номер ділянки 0523785400:01:000:0007, яку вона отримала в порядку спадкування після смерті [PERSON], право власності якого підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №103932, виданим 30 березня 2005 року. Право власності позивача [PERSON] на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 03 вересня 2013 року, що підтверджується відповідним Витягом №8835710. Відповідно інформації, наданої відділом Держземагентства у Теплицькому районі за №4655 від 30 жовтня 2013 року станом на 01 січня 2013 року відсутня реєстрація договору оренди на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Побірської сільської ради, площею 2,1313га, кадастровий номер 0523785400010000007, на ім'я [PERSON]. В довідці, виданій виконавчим комітетом Побірської сільської ради за 332 від 20 січня 2014 року, вказано, що земельну частку(пай) ЯА №103932 площею 2,1313га(масив ІІ) використовує ТОВ ПК «Зоря Поділля». Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. - 2 - Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає як самовільне зайняття земельної ділянки ? будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно положень ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт самовільного зайняття ТОВ «ПК «Зоря Поділля» земельної ділянки, яка належить на праві власності [PERSON], тому вона має бути повернена власнику землі. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., та витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн., а всього 579 грн. 40 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved