Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним 14 квітня 2013 року та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким Позивач передав Відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США. Договір був укладений у письмовій формі, у вигляді розписки. На 11 квітня 2014 року жодних коштів повернуто не було. Позивач в усній формі вимагав повернення боргу, але Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу Відповідач борг не повернув чим взяті на себе зобов'язання не виконав. Сума боргу становить 706 032(сімсот шість тисяч тридцять дві) гривні 75 копійок . В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, де просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлена про час та дату судового засідання в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Суд неодноразово належним чином викликав відповідача, проте відповідач ухиляються від явки до суду, достовірно знаючи про знаходження справи в провадженні суду. Позивач наполягав на ухвалені заочного рішення. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у квітні 2016 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином була повідомлена про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким Позивач передав Відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США. Договір був укладений у письмовій формі, у вигляді розписки. На 11 квітня 2014 року жодних коштів повернуто не було. Позивач в усній формі вимагав повернення боргу, але Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу Відповідач борг не повернув чим взяті на себе зобов'язання не виконав. Згідно ст.ст., 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Сума боргу становить 706 032(сімсот шість тисяч тридцять дві) гривні 75 копійок з яких 15000 доларів за курсом Нацбанку на 06 квітня 2016 року складає 391 050 (триста дев'яносто одна тисяча п'ятдесят) гривень (15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США 26.07(курс Національного банку України на 06.04.2016); 3% річних у розмірі 23 366 (двадцять три тисячі триста шістдесят шість) гривень 58 копійок, сума боргу(391050) * відсоткову ставку(3%) / 100% /365 днів * кількість днів прострочення боргу(727); втрати від інфляції за проміжок часу з 11.04.2014 до 06.04.2016 у розмірі 291 616 (двісті дев'яносто одна тисяча шістсот шістнадцять гривень) 17 копійок. Збитки від інфляції дорівнюють сума боргу(391050) * індекс інфляції / 100% - сума боргу. Сторона відповідачів не надала доказів, які б свідчили про незаконність угоди та неможливості повернути дану суму. Судом долучено до матеріалів справи оригінал договору займу ( розписки). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до офіційного курсу валют станом на 06 квітня 2016 року вартість долару США складає 26,07 гривен. Відповідно розрахунок суми позовних вимог складає 706032 гривні. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.526,625 ЦК України,

Outcome: approved