Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11.03.13р. позивачі пред'явили в суд позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], який в подальшому уточнили та в якому просять суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідачів демонтувати ванну та санітарний вузол в квартирі [NUMBER] будинку [ADDRESS], які розташовані над житловими приміщеннями квартири [NUMBER] будинку [ADDRESS]; стягнути солідарно з відповідачів 12421 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 50000 грн.; судовий збір в розмірі 229,40 грн. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1600 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначають, що вони разом з своїми неповнолітніми сином та донькою проживать в квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Над даною квартирою розташована квартира [NUMBER], в якій проживають відповідачі по справі та які неодноразово заливали їх квартиру, що підтверджується актами ЛКП «Тополя-406», проте жодного разу не відшкодовували матеріальної шкоди. Згідно висновку ТзОВ «Гал-Світ» судової будівельно-технічної експертизи №003/14 від 24.01.2013р. вбачається, що облаштування ванни та санітарного вузла в квартирі [NUMBER] в будинку [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та правилам з огляду на розташування їх над житловим приміщенням, літ. 3-1 квартири [NUMBER]. Розмір матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачам внаслідок залиття їх квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS] відповідачами з врахуванням зміни покриття підлоги становить 12421 грн. Крім цього позивачам була завдана моральна шкода, яку вони оцінюють в розмірі 50 000 грн. Оскільки відповідачі відмовляються відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в добровільному порядку, просять позов задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, викладені в позові. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи ЛКП «Тополя-406» в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.04.2004р. та копією технічного паспорта на дану квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [NUMBER] вищезазначеного будинку, що стверджується довідкою, виданою ЛКП „Тополя-406" від 31.03.2014 р. за № 1153. Згідно актів ЛКП „Тополя-406" від 01.03.2006р., 10.01.2008р., 30.06.2009р., 13.10.2009р., 24.12.2009р., 17.03.2011р., 17.02.2012р., 24.02.2012р., 21.06.2012р., 28.12.2012р. вбачається, що квартира [NUMBER] по [ADDRESS] дійсно була неодноразова залита мешканцями квартири [NUMBER] вищевказаного будинку у зв'язку з незадовільним станом сантехнічних приладів і каналізаційних труб та недбале користування ними. Відповідно до висновку ТзОВ «Гал-Світ» судової будівельно-технічної експертизи № 003/14 від 24.01.2013р. вбачається, що облаштування ванни та санітарного вузла в квартирі [NUMBER] в будинку [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та правилам з огляду на розташування їх над житловим приміщенням, літ. 3-1 квартири [NUMBER]. Розмір матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачам внаслідок залиття їх квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS] відповідачами з врахуванням зміни покриття підлоги становить 12421 грн. На думку суду саме така сума підлягає стягненню в користь позивачів з відповідачів, в силу дії ст. 1166 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, судом безспірно встановлено, що діями відповідачів спричинено матеріальну шкоду позивачам, а тому в цій частині позов слід задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Згідно висновку ТзОВ «Гал-Світ» судової будівельно-технічної експертизи № 003/14 від 24.01.2013р. вбачається, що облаштування ванни та санітарного вузла в квартирі [NUMBER] в будинку [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та правилам з огляду на розташування їх над житловим приміщенням, літ. 3-1 квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовна вимога позивачів щодо зобов'язання відповідачів демонтувати ванну та санітарний вузол в квартирі [NUMBER] будинку [ADDRESS], які розташовані над житловими приміщеннями квартири [NUMBER] будинку [ADDRESS] також підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що частковому задоволенню підлягають позовні вимоги позивачів щодо стягнення моральної шкоди. Суду не надано доказів на підтвердження того, що існує будь-який причиновий зв'язок між залиттям та погіршенням стану здоров"я дітей позивачів та самих позивачів, а також на завдання останнім моральної шкоди саме на 50 000 грн. Відтак, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 4000 грн. В силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивачів підлягають судові витрати та кошти, сплачені за проведення експертизи.

Outcome: partial