Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Бахмацька РДА звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Григорівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі, будучи батьками малолітньої дитини [PERSON], належним чином не виконують свої батьківські обов"язки по відношенню до доньки, не створюють їй умов для проживання та виховання, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не переймаються матеріально-побутовими умовами існування дитини, окрім того, відповідачі були позбавлені батьківських прав щодо інших своїх дітей, [PERSON] притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Наразі дитина згідно з рішенням виконавчого комітету Григорівської сільської ради № 19 від 14.11.2016 року влаштована до дитячого відділення Бахмацької ЦРЛ, за час перебування дитини в даному закладі, відповідачі жодного разу не звернулися до позивача по питанню повернення дитини, тому Бахмацька РДА просить суд вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітної доньки [PERSON] та стягнути з відповідачів на користь особи чи закладу, де буде утримуватись дитина, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) з кожного. В судове засідання учасники провадження не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити; відповідачі позов визнають, не заперечують проти його задоволення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка з 12.11.2016 року перебуває в Бахмацькій ЦРЛ (а.с.17). Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS], не працюють, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя (а.с.15.16), батько дитини протягом 2015-2016 р.р. неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.03.2015 року був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік (а.с.4,5,9). Згідно з актом обстеження умов проживання сім»ї відповідачів від 21.10.2016 року в [ADDRESS], відсутні продукти харчування та запаси палива, дитина занедбана, відсутні засоби гігієни та догляду за дитиною, умови для проживання та виховання дитини відсутні (а.с.16 зворотній бік). Відповідно до ст.11-12 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.14 ЗУ „Про охорону дитинства"). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно з рішенням виконавчого комітету Григорівської сільської ради № 19 від 14.11.2016 року було вирішено відібрати дитину [PERSON], [INFO] із сім»ї [PERSON] та [PERSON] та до вирішення питання щодо її подальшого перебування направити до дитячого відділення Бахмацької ЦРЛ (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Григорівської сільської ради №20 від 16.11.2016 року був затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Такого висновку орган опіки і піклування дійшов з метою соціального захисту дитини та з урахуванням того, що вищевказані особи вихованням, матеріальним забезпеченням, станом здоров»я доньки не цікавляться, зловживають спиртними напоями, негативно характеризуються, позбавлені батьківських прав відносно інших своїх дітей (а.с.13). Згідно з матеріалами справи, протягом 2015-2016 р.р. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності (а.с.4,5). Окрім того, згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.10.2016 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до п.п.15,16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої [PERSON], а тому підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі на даний час не приділяють уваги своїй дитині, ухиляються від належного виховання своєї доньки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується висновками органів опіки та піклування, заявами відповідачів, а також іншими письмовими матеріалами справи. Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідачів батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни їх поведінки, суд за їх позовом може поновити їх батьківські права. Разом з тим, відповідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів та їх задоволення в повному обсязі. Положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved