Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування позову зазначила, що з липня місяця 2010 року по травень 2018 року вона, проживала разом з [PERSON] у цивільному шлюбі. Від їх стосунків у них [INFO] року народився син [PERSON]. Дитина зареєстрована та проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. З травня місяця 2018 року відповідач проживає у своїх батьків , які мешкають по [ADDRESS]. Відповідач є працездатною особою, працює в ТОВ «Олімп» на посаді вантажника і в змозі надавати їй матеріальну допомогу на утримання [PERSON], [INFO]. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сумісної дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву , в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. В судове засідання сторони не з'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] року народження за серією [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, підтверджується, що його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. (а.с.3). Статтею 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704.80 грн. в дохід держави, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved