Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепроходка» про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, під час виконання своїх трудових обов'язків, отримав травму, а саме травматичний кератит правого ока, внаслідок чого, висновком МСЕК від 11.08.2008 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності. Позивач зазначає, що вказаною травмою йому була причинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, тривалих змінах звичайних життєвих зв'язків, неможливості продовження активного особистого життя, негативних наслідках на нервову систему. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимог в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивача, він з 2007 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Як свідчать матеріали справи, 13.08.2007р. при розбиванні [PERSON] породи, від неї відлетіла частинка та влучила позивачеві у праве око. Згідно акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 13.08.2007р. (форма Н-5), вказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає відповідному обліку. Відповідно до складеного акту №6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1), особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] (позивач у справі) - прохідник УПР-4 ТОВ "Донбасвуглепроходка", який не дотримувався особистої безпеки, чим порушив п.1.11 (1, 2, 12, 23 підпункти) Інструкції з охорони праці, безпеченому виконанню робіт та поводження в шахті прохідника, п.8.3.3 Правил безпеки у вугільних шахтах. У зв'язку з отриманою травмою, позивач перебував на стаціонарном лікуванні в Добропількій центральній міській лікарні з діагнозом: травматичний кератит правого ока, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з історії хвороби, медичними довідками тощо. Згідно довідок МСЭК від 11.08.2008 року № 007513 та від 10.11.2008р. №076106, позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15 % у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, вказано, що мається потреба у медикаментозному лікуванні. Враховуючи викладене, а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, що погоджуються між собою, суд дійшов висновку, що порушено право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці , через що він отримав виробничу травму. У зв'язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає: у фізичних стражданнях, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я й необхідністю постійного лікування, у зв'язку з встановленням йому 15% втрати професійної працездатності, це викликає у нього почуття неповноцінності, спричиняє йому страждання; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, виконувати домашню роботу; у моральних стражданнях у зв'язку неможливістю продовження реалізації своїх звичок. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, страти нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 13.08.2007р. (форма Н-5); актом №6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1); довідки МСЭК від 11.08.2008 року № 007513 та від 10.11.2008р. №076106. про встановлення позивачу стійкої втрати працездатності; документи, що підтверджують знаходження позивача на лікуванні. З урахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок отримання травми, пов'язаної з виробництвом, позивачу заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Дані обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях позивача, матеріалах справи, досліджених у ході судового розгляду. Щодо визначення розміру моральної шкоди, суд виходить із фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених позивачу моральних страждань, принципів справедливості та розумності, а також з того, що позивач має порушення здоров'я зі стійким розладом функцій організму, обумовленими професійною травмою, отриманою на виробництві, моральних страждань. Судом також враховано й наявність вини позивача в отриманні ним травми, яка полягає в тому, що позивач не дотримувався особистої безпеки, чим порушив п.1.11 (1, 2, 12, 23 підпункти) Інструкції з охорони праці, безпеченому виконанню робіт та поводження в шахті прохідника, п.8.3.3 Правил безпеки у вугільних шахтах. У зв'язку із зазначеним, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає сума в розмірі 3825,00 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial