Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 24 грудня 2015 року з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно їх доньки [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що перебував з 29 серпня 2008 року у шлюбі з відповідачем, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2015 року між ними розірваний. В період шлюбу [INFO] року у них народилася донька [PERSON], яка на сьогоднішній день перебуває на його повному утриманні. Він постійно працює вахтовим методом за кордоном, допомогу у вихованні доньки надає його мати [PERSON] До листопада місяця 2015 року донька проживала з відповідачкою, яка нерегулярно водила її до садочка, не слідкувала за гігієною дитини, донька часто пропускала заняття без поважної причини в школі, відповідачка ігнорувала зауваження педагогів не приділяючи уваги вихованню та навчанню дитини. Наразі відповідачка не працює, зловживає алкогольними та наркотичними засобами, змінювати свій спосіб життя не бажає, в зв'язку з чим нехтує своїми обов'язками по вихованню та утриманню доньки, майже не спілкується з нею. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір"ю позивача та бабусею [PERSON]. Пояснила , що онука проживає з нею та її сином з листопада 2015 року. Відповідач не цікавиться життям, здоров"ям дитини, за час перебування дитини у них не з"являлася, матеріально не допомагає. Знає, що відповідач вживає наркотики, ніде не працює. Вислухавши представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року між ними розірваний ( л.с. 10 - копія рішення суду). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 8 - копія свідоцтва про народження), яка зареєстрована та проживає з батьком [PERSON] (л.с. 9 - копія довідки). Згідно характеристики Комунального комбінованого дошкільного навчального закладу м. Кривого Рогу № 238 від 02.03.2015 р., відповідачка [PERSON] з початку 2014 року перестала належним чином виконувати батьківські обов'язки: відвідування дитиною дитсадка стало нерегулярним, без попереджень мати залишала її вдома з старшою сестрою, [PERSON] не було кому забрати з дитсадка - мати не відповідала на телефонні дзвінки вихователів, на зауваження не реагувала. Ситуація покращилася після залучення до догляду дитини бабусі [PERSON] (л.с. 11-12 - копія характеристики). Згідно характеристики КЗШ № 87 від 11.11.2015 р., [PERSON] ( на той час ) мешкала разом з матір'ю, сестрою та тіткою. Мати [PERSON] не працює, не йде на контакт з педагогами, ігнорує зауваження, обманює. Вихованню [PERSON] не приділяє увагу, навчання не контролює, дитина часто пропускає заняття в школі, на уроки запізнюється. Умови проживання жахливі, в квартирі бідно, брудно, «стоїть» неприємний запах (л.с. 13 - копія характеристики). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, так як не піклується про неї, не займається її вихованням та духовним розвитком, не цікавиться життям та здоров'ям дитини. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 09 03 2016 р. виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] ( висновок). Враховуючи письмові докази по справі, суд вважає, що є підстави для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин підлягають з відповідачки стягненню аліменти на утримання доньки на користь [PERSON] Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved