Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (далі - товариство, ВАТ «Тернопільобленерго») та просив зобов`язати відповідача відновити енергопостачання позивача з трансформаторної підстанції, що розташована по [ADDRESS] , про яку зазначено у листі товариства за №4378/43 від 06.09.2019 року. В обґрунтування вимог позивач вказав, що його будинок та кілька будинків його сусідів постачалися електроенергією за допомогою трансформаторної підстанції, розташованої поруч. Згодом працівники відповідача від`єднали енергопостачання садиб від даної трансформаторної підстанції. Свої дії вони мотивували необхідністю проведення ремонтних робіт, у зв`язку із чим повідомили, що тимчасово приєднають садиби до іншої підстанції. Внаслідок таких дій працівників, вийшов з ладу трифазний вимикач, розташований на опорі високовольтної лінії. 12 вересня 2019 року вони звернулись до відповідача із письмовою заявою щодо відновлення енергопостачання від трансформаторної підстанції, яка розташована поблизу їх садиб, проте отримали відмову. Позивач стверджує, що будучи приєднаним до трансформаторної підстанції по вул. Бережанська в с. В.Ходачків, не мав проблем з якістю послуг енергопостачання. Однак, після приєднання до іншої підстанції, якість послуг значно погіршилася, адже збільшилася кількість споживачів на одну підстанцію, а відтак і навантаження. Дії відповідача призвели до погіршення становища позивача, як споживача, яке підлягає відновленню. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. Представником відповідача надано відзив на позов. Зазначає, що взаємовідносини з розподілу електричної енергії між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електроенергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Постановами Кабінету Міністрів України, Національної комісії регулювання електроенергетики та комунальних послуг України та іншим діючим законодавством. 12 вересня 2019 року, позивач звернувся до Козівського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» з вимогою приєднати (переключити) мешканців села В.Ходачків до трансформаторної підстанції, що розташована поруч з садибою [PERSON] 16 вересня 2019 року позивачу надано відповідь про неможливість приєднання до вказаної підстанції, оскільки остання не належить ВАТ «Тернопільобленерго» (безгосподарне майно), знаходиться в непридатному до експлуатації стані. Факт, що трансформаторна підстанція є безгосподарним майном підтверджується зверненням Великоходачківської сільської ради до Товариства, згідно якого, Великоходачківська сільська рада просила прийняти на баланс трансформаторну підстанцію КТП -160, 1993 року випуску № 189872, на що було відмовлено з огляду на незадовільний стан. Звертає увагу також на те, що жодних звернень від інших мешканців с. Великий Ходачків, які проживають по [ADDRESS] , щодо проведення будь-яких переключень не надходило. Вважає, що позивач, в порушення вимог ЦПК України та ЦК України, недобросовісно скористався своїм правом на звернення до суду, оскільки відсутні дії зі сторони ВАТ «Тернопільобленерго», які б порушували права позивача. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26 листопада 2019 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Представник відповідача\~щодо задоволення\~позову заперечила,\~з підстав\~зазначених у\~відзиві. Судом встановлено, що 12 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до ВАТ «Тернопільобленерго» із заявою про покращення стану енергопостачання мешканців села В.Ходачків, просив відновити енергопостачання садиб заявника та його сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , шляхом приєднання до трансформатора, до якого вони були приєднані раніше, що розташований поруч з садибою [PERSON] . Врахувати при цьому, що через відсутність належного рівня напруги виходять з ладу електроприлади. Як вбачається\~із листа\~ВАТ «Тернопільобленерго»\~від 16\~вересня 2019\~року за\~№ 4378/43,\~ [PERSON] \~надано відповідь\~про те,\~що приєднання\~електроустановок жителів\~с.В.Ходачків\~до ТП\~10/0,4\~кВ,\~яка розташована\~поблизу садиб\~не може\~бути задоволена,\~оскільки ТП\~10/0,4\~кВ,\~про яку\~йдеться,\~свого часу\~належала колишньому\~колгоспу,\~недіюча,\~в непридатному\~до експлуатації\~стані та\~не належить\~Козівському РЕМ.\~При цьому\~зазначено,\~що \~електроустановка жителів\~села,\~зазначених у\~заяві забезпечується\~електропостачанням ПЛ\~0,4\~кВ від\~КТП-77.\~Козівським РЕМ\~у вересні-жовтні\~2019\~року будуть\~виконані заміри\~параметрів електроенергії,\~регулювання навантаження\~по фазах\~для покращення\~якості електроенергії.\~При виявленні\~перевищення споживачами\~договірних потужностей\~до них\~будуть вживатись\~відповідні заходи.\~Звернень від інших мешканців с. Великий Ходачків, які проживають по [ADDRESS] , з аналогічних питань, не надходило. Листом від 08 жовтня 2019 року за №231 сільський голова Великоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, звернувся до генерального директора ВАТ «Тернопільобленерго» та начальника Козівського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго», з проханням прийняти на баланс трансформаторну підстанцію КТП-1-160, 1993 року випуску №189872 з трансформатором 100 кВА, що знаходиться в с. Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, яка є безгосподарною і ніким не обслуговується. Підстава - рішення Великоходачківської сільської ради №358 від 26.09.2019 року. 17 жовтня 2019 року Козівським РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» надано відповідь за №341, на звернення сільського голови Великоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якої повідомлено, що КТП-160 і трансформатор 100 кВА №189872 на даний час знаходяться в незадовільному стані, а тому потрібно виконати наступне: виконати ремонт трансформатора 100 кВА №189872 і надати протокол всіх випробувань і замірів, що стосується трансформаторної підстанції в цілому згідно ПВУ в ПТЕ. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сусідом позивача та проживає по [ADDRESS] , пояснив, що тривалий час їх житлові будинки забезпечувались електроенергією із трансформаторної підстанції, що знаходиться поруч по [ADDRESS] . Близько семи років тому, енергопостачання їх будинків від даної ТП було від`єднано, мотивуючи тим, що остання не перебуває на балансі жодної установи та організації. На даний час енергопостачання їх садиб забезпечується із іншої ТП, а якість наданих послуг є неналежною. Інші свідки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, у тому числі відзив на позовну заяву, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч. 6 ст. 81 ЦПК). Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 розділу І Закону України «Про ринок електричної енергії» правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про альтернативні джерела енергії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. Положеннями п.5 ст. 2 Розділу І Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено, що Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії". Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Положення п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно з вимогами п.1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Згідно з положеннями п. 1.1.2 цих Правил, власник електричних мереж - це юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для розподілу електричної енергії, або юридична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі електричної енергії. Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ТП, яка розташована поблизу садиби заявника та щодо якої позивач просить відновити енергопостачання, не належить Козівському РЕМ, ВАТ «Тернопільобленерго», належала колишньому колгоспу, на даний час є безгосподарним майном та знаходиться у непридатному до експлуатації стані. Вказаний факт також підтверджується листом Великоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 08 жовтня 2019 року за №231, згідно якого сільський голова звертається до генерального директора ВАТ «Тернопільобленерго» та начальника Козівського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго», з проханням прийняти на баланс трансформаторну підстанцію КТП-1-160, 1993 року випуску №189872 з трансформатором 100 кВА, яка знаходиться в с. Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, яка є безгосподарною і ніким не обслуговується. Підстава - рішення Великоходачківської сільської ради №358 від 26.09.2019 року. Доказів протилежного судом не встановлено та позивачем не надано. Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неналежної якості наданих послуг енергопостачання як такі, що не підтвердженні належними та достатніми доказами. Самі по собі пояснення свідка [PERSON] не підтверджують обставин викладених у позові. Відповідно до\~вимог статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача до ВАТ «Тернопільобленерго» про зобов`язання вчинити дії, а саме відновити енергопостачання позивача з трансформаторної підстанції, що розташована по [ADDRESS] , про яку зазначено у листі товариства за №4378/43 від 06.09.2019 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed