Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку на земельну ділянку в порядку спадкування площею 7,06 га, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала [PERSON], відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю №200204 серія КР. Позов обґрунтовує тим, що не може оформити свої спадкові права, так як у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засіданні не зявилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Великосеверинівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області свого представника в судове засідання не направили, однак, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2003 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть у Великосеверинівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області зроблено відповідний актовий запис 05 серпня 2003 року за №24 (а.с. 8). Померла, [PERSON], була жінкою брата позивача [PERSON], що підтверджується копією свідицтва про одруження Серії ЯУ № 208336 від 22.01.1956 року (а.с. 15). Позивач та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 13) та копією паспорту позивача (а.с. 7). [PERSON] помер 17.01.1989 року, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-ОЛ № 342566 (а.с. 12). [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. На день смерті [PERSON] і по теперішній час, позивач був зареєстрований та проживає в житловому будинку за цією ж адресою (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,06 га, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради. Кіровоградського району Кіровоградської області та належала [PERSON] відповідно до Державного акта №200204 серія КР на право приватної власності на землю та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №204-П (а.с.11). Оскільки позивач постійно проживав і був зареєстрований в будинку разом з померлою, на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. Крім нього, інших спадкоємців, прийнявших спадщину немає, за життя [PERSON] не було складено заповіту, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 40159760 від 16.04.2015 року (а.с. 28-29). Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори до державного нотаріуса [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,06 га, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області видати не має можливості у зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме: Державний акт про право приватної власності на землю, серії КР №200204, виданий Великосеверинівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, 14 квітня 1999 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №204-П- відсутній, тому приватний нотаріус надала інформацію про неможливість вчинити нотаріальні дії та рекомендувала звернутись для вирішення питання зі спадщини до суду (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217,\~1220,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно\~ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є обмеженням для вчинення нотаріальної дії. При втраті (псуванні) державного акта на землю власнику видається відповідний дублікат, але в даному випадку оригінал првовстановлюючого документу було втрачено після смерті його власника, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату. Відповідно до ст.ст.125,\~126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право саме по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно\~ст.1297 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Так як інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підстав викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за можливим визнати за ним право власності на земельну ділянку на земельну ділянку в порядку спадкування площею 7,06 га, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала [PERSON], відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю №200204 серія КР.

Outcome: approved