Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на загальну суму 75742,55 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 07.07.1978 року він працював на ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "Океан", тобто знаходився з відповідачем у трудових правовідносинах. 11.04.2014 року був звільнений у зв'язку із ліквідацією підприємства за ст. 40 ч. 1 КЗпП України. Відповідач повністю розрахунок з ним у день звільнення та по теперішній час не провів. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 30542,55 гривні. Крім того, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати позивач зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені на день звернення до суду складає 45200,00 гривень. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 07.07.1978 року по 14.04.2014 року та був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією підприємства. Однак при звільненні позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. Довідкою ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення [PERSON] на загальну суму 30542,55 гривень, які підлягають примусовому стягенню. Встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 45200,00 гривень, яка виражається у середній заробітній платі з дня звільнення та до дня звернення позивача до суду. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача 75742,55 гривень заробітку, який ним не був отриманий при звільненні та нарахований за весь час затримки розрахунку. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000 гривень моральної шкоди, яких буде достатньо для її компенсації. Згідно ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів. Однак, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок вказаних коштів, як членський внесок, оскільки вказаний внесок може бути перерахований позивачем самостійно. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 807,42 гривень.

Outcome: partial