overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

06 серпня 2015 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 02 серпня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Подружнє життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, застосування до неї насильства. Спільне господарство не ведуть з березня 2013 року. Вона створила іншу сім"ю. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечень не мав, причиною розірвання стосунків називає захоплення позивачем сектою. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2006 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області внесено актовий запис про шлюб за № 74, що підтверджує свідоцтво про шлюб (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Спільне життя не склалося, з 10 квітня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачкою. Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін в ході судового розгляду не встановлено, обоє категорично не погоджуються на продовження шлюбних відносин, позивачка стверджує, що створила іншу сім"ю. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, на примирення не погоджуються, позивачка створила іншу сім"ю, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам обох сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернувсь в суд із позовом до [PERSON], просив постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], зареєстрованого 29 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №57, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити на виховання для відповідачки. В обгрунтування вимог [PERSON] зазначив, що він з відповідачем перебувають у шлюбі з 29.09.2015 року . Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] . Протягом останнього часу він і відповідач не підтримують шлюбні відносини, оскільки мають різні характери та різні погляди на сімейне життя, живуть окремо. Тому вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Миритися з відповідачем не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явивсь, згідно поданої заяви він просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася , про час та місце розгляду справи вона повідомлена належно, згідно поштового повідомлення. Крім цього, вона подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки відповідач позов визнала, про що подала письмову заяву , що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготочому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України . Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись він не бажає, відповідач в судове засідання не з"явилася , подала письмову заяву про визнання позовних вимог , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дитини відсутній, суд залишає неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на проживання для відповідача. Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позовних вимог. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги позивача , а тому відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. , а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

06 червня 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 02.09.2017 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 33. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинились з березня 2018 року, оскільки в сім'ї постійні сварки і непорозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя. Всі спроби зберегти сім"ю позивачем вичерпано. Ухвалою судді від 15.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовчий судовий розгляд на 31.07.2018 року. Ухвалою суду від 31.07.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 11.09.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. В зв'язку з вищевикладеним, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 02.09.2017 року Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 33, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу - "Коломієць" (а.с.4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

07.04.2014 р. до суду з позовною заявою звернулось ПАТ Банк „Демарк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що 08.12.2011 р. між ПАТ Банк „Демарк" і відповідачем був укладений договір про надання кредиту, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15000 грн., з кінцевим терміном повернення 06.12.2013 р., зі сплатою 22 % річних, щомісячною комісією - 75 грн.. Банк свої зобов'язання виконав у повній мірі, відповідач умови договору виконав частково, сплатив лише 2715,68 грн.. Так, як у визначений строк [PERSON] кредит не повернув, тому банком застосовано передбачені умовами кредитного договору заходи відповідальності. Станом на 04.04.2014 р. загальна сума заборгованості по кредитному договору від 08.12.2011 р. складає 20489,92 грн. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 20489,92 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 08.12.2011 р. між [PERSON] та ПАТ Банк „Демарк" був укладений договір про надання кредиту, згідно якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 15000 грн., з кінцевим терміном повернення 06.12.2013 р., зі сплатою 22 % річних, щомісячною комісією - 75 грн. (а.с.5-5). В суді знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем зобов'язань передбачених умовами укладеного кредитного договору, а тому сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 20489,92 грн.(а.с.7) підлягає стягненню з відповідача. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

07.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та обгрунтовувала позовні вимоги тим, що 08.05.1993 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають доньку, яка досягла повноліття. Сімейні стосунки з відповідачем припинили, проживають в одному будинку до вирішення питання поділу майна, шлюб розпався внаслідок сварок, різних поглядів на життя, різних інтересів, внаслідок чого вони стали чужими один одному. Просила шлюб розірвати. За заявою позивача [PERSON] справу розглянуто у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неяки суду не повідомив, у звязку з чим судом проведено заочний розгляд спррави. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.05.1993 року [PERSON] та [PERSON] одружились, шлюб зареєстровано в Марянській сільській раді Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони проживають у одному будинку, проте сімейних стосунків не підтримують, миритися не бажають, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд приходить до втсновку, що позов слід задовольнити, позивачці залишити прізвище - "[PERSON]", що не позбавляє її можливості звернутись до органу РАЦС з заявою про зміну прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.05. 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 21.11. 2014 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідач проявляв неповагу до сім'ї та дитини, ухилявся від сімейних і батьківських обов'язків, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. Шлюбні відносини між ними припинено з січня 2018 року. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі, дитину залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Колосівська". \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не з"явився, будучи повторно належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього заяв та заперечень не надходило. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 листопада 2014 року виконавчим комітетом Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони\~ мають дочку - [PERSON], [INFO] ( а.с.7). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові,\~ з січня 2018 року сторони проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сімя розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. \~ \~ \~ \~За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

07.05.2020 року позивач Комунальне підприємство "Воловецький селищний "Водоканалсервіс" звернулося до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

07.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що він перебував з відповідачем в трудових відносинах з 01.12.2014 року по 31 березня 2015 року. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Але до теперішнього часу йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 6892,42 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача КП «Міський парк культури та відпочинку» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим зі згоди позивача суд проводить заочний розгляду справи згідно вимог ст.ст. 224-230 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з відповідачем КП «Міський парк культури та відпочинку» з 01 грудня 2014 року по 31 березня 2015 року (а.с. 2-3). На час розгляду справи позивачу [PERSON] не виплачена заробітна плата в розмірі 6892,42 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в дні роботи в строки, передбачені колективним договором , але не менш як два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Згідно ст. 25 Закону України „Про оплату праці" забороняється будь-яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. ст. 60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 6892,42 грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

07.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що він перебував з відповідачем в трудових відносинах з 02 червня 2014 року по 30 червня 2014 року та з 01 липня 2014 року по 01 вересня 2014 року. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Але до теперішнього часу йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 3556,26 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача КП «Міський парк культури та відпочинку» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим зі згоди позивача суд проводить заочний розгляду справи згідно вимог ст.ст. 224-230 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з відповідачем КП «Міський парк культури та відпочинку» з 02 червня 2014 року по 30 червня 2014 року та з 01 липня 2014 року по 01 вересня 2014 року (а.с. 4). На час розгляду справи позивачу [PERSON] не виплачена заробітна плата в розмірі 3556,26 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в дні роботи в строки, передбачені колективним договором , але не менш як два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Згідно ст. 25 Закону України „Про оплату праці" забороняється будь-яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. ст. 60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3556,26 грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved