Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

05 травня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до позовної заяви підставою позову є право кредитора на звернення стягнення на майно, яке успадковане відповідачами, а предметом позову є дві вимоги: -примусово виселити мешканців ([PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]), які проживають у [INFO]; -в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним Договором №121 pv-05 від 17.03.2005р. у загальній сумі в еквіваленті до національної валюти 13776968,68 із яких за основною сумою (тілом) кредиту 226\~971,94 дол. США (2\~049\~789,88 грн.), за відсотками 193\~229,09 дол. США (1\~814\~015,37 грн.), по пені 9\~832\~163,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння №8 із земельною ділянкою площею 0,1144 га, яке знаходиться за адресою: м. Тисмениця, вул. Гулака-Артемовського, Івано-Франківська область, що належало [PERSON], померлому 08.03.2014р., спадкоємцями якого є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Як підтверджується матеріалами справи, 13 березня 2005 року між\~ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №121 pv-05 (а.с. 9-10). Згідно умов договору банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію під 16% річних на загальну суму 227\~000,00 доларів США, які позичальник зобовязався повернути до 17 березня 2015р. 18 березня 2005р. між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, який був посвідчений нотаріусом Тисменицького нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №366 (а.с. 4-5). Згідно п.1.1. якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов?язань за Договором про відкриттявідновлювальної кредитної лінії №121 pv-05 від 13 березня 2005р. домоволодіння №8, яке знаходиться по вул. Гулака Артемовського, що в м. Тисмениця Івано-Франківської області, та земельну ділянку площею 0,1144 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до п.1.4.13. іпотечного договору на укладення даного договору надала згоду дружина Іпотекодавця, [PERSON], що також підтверджується копією відповідної заяви [PERSON] (а.с. 4-5). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012р. по справі №2-237/11 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 32018921,94 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3203712,94 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ №185655 від 11.03.2014 року [PERSON], який являється боржником та іпотекодавцем, 08.03.2014 року помер (а.с.16). До складу спадщини, зокрема ввійшло домоволодіння №8 із земельною ділянкою площею 0,1144 га, яке знаходиться за адресою: м. Тисмениця, вул. Гулака-Артемовського, Івано-Франківська область, яке є предметом іпотеки. Станом на момент смерті борг [PERSON] за кредитним договором №121 pv-05 від 17.03.2005р. становив: -62\~903,60 дол. США сума строкової заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту; -164\~068,34 дол. США сума простроченої заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту; -1\~412,27 дол. США сума строкової заборгованості за відсотками; -191\~816,82 дол. США - сума простроченої заборгованості за відсотками; -9\~832\~163,43 дол. США сума пені за період з 10.03.2013р. по 10.03.2014р. Представник позивача в судове засідання 12.07.2016 року не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] в судове засідання 12.07.2016 року не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні, пояснення дані в суді підтримує. Представник відповідачки [PERSON], [PERSON] в судове засідання 12.07.2016 року не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити, пояснення дані в суді підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечують та просять у його задоволенні відмовити. Дослідивши матеріали справи, всебічно з?ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на майно, яке відповідачі отримали в спадок, в рахунок погашення заборгованості померлого 08.03.2014р. [PERSON] за кредитним договором №121 pv-05 від 17.03.2005р. не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Частиною третьою статті 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, за змістом статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Як встановлено матеріалами справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлого, а також дружина померлого [PERSON], в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Що підтверджується листом Тисменицької районної державної нотаріальної контори від 21.10.2014р. та не заперечувалось представниками сторін, дружина померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей померлого [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.21). Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] чи [PERSON], заявляли відмову від прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і були там зареєстровані, а також не подавали заяви про відмову від спадкування, вони прийняли спадщину в силу ст.1270 ЦК України. Також встановлено, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора, а кредитор в свою чергу має право звернутися до них із відповідною вимогою. Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 02 червня 2014р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Outcome: dismissed