Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 5 квітня 2013 року до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в регресному порядку, в якому прохав стягнути з [PERSON] на користь НАСК «Оранта» 5063,02 грн. збитків в регресному порядку. У позові позивач вказував, що 20 травня 2013 року звернувся до [PERSON] із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу, в добровільному порядку, однак дана вимога була проігнорована. У судове засідання сторони не з»явились. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено документально, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від14.01.2012 року, 13.01.2012 року в 16.15 год. в м. Полтаві, по вул.. Грушевського, [PERSON],керуючи автомобілем КТП 330239, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], не витримав безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль ДЕО Ланос [NUMBER] Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження. [PERSON], своїми діями порушив п. 13.1,2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.. 124, 122 КУпАП. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2012 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 122-4 та ст..124 КпАП України та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 345 грн.. Вказана постанова набрала законної сили 21 лютого 2012 року. Згідно довідки ВДАІ м. Полтави УМВС України в Полтавській області, внаслідок ДТП автомобіль ДЕО Ланос , державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження: ліве заднє крило, задній бампер, кришка багажника. На момент вчинення ДТП діяв Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим Полісом № АВ/212725 від 12.12.2011 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта». Відповідно до умов договору обов»язкового страхування власників цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та норм діючого законодавства НАСК «Оранта» 04 вересня 2012 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5063,02 грн. Внаслідок здійснення страхового відшкодування НАСК «Оранта» отримала збиток. Відповідно до досліджуваної вище постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2012 року, водій автомобіля КТП 330239 СПГ, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З погляду на обставини справи та у відповідності до вимог чинного законодавства на відповідача покладається обов'язок повернути у регресному порядку (відшкодувати) позивачу сплачене страхове відшкодування у розмірі 5063 грн.02 коп.. Позивач має законне право вимагати від [PERSON] відшкодування 5063 грн.02 коп. понесених збитків у розмірі сплаченого страхового відшкодування. Відповідач не відшкодував позивачу сплачену суму страхового відшкодування у добровільному порядку. Позивачем було запропоновано [PERSON] відшкодувати збитки у розмірі 5063 грн.02 коп. у добровільному порядку, однак останній відмовився. Згідно вимог ст. 38 Закону України (спеціального Закону) "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" "Страховик після виплати страхового відшкодування має подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди… . Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за угодою про добровільне відшкодування регресної вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved