Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 30.03.2017 року між ним та відповідачем був укладений договір у вигляді розписки, за яким [PERSON] отримала від нього 8400 доларів США на купівлю квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов'язалася протягом 10 днів, починаючи з 05.04.2017 року, виїхати з квартири за адресою: [ADDRESS], а також виписати з вказаної квартири [PERSON] Проте, відповідач свої зобов'язання за розпискою не виконала, вона купила квартиру за адресою: [ADDRESS], але не виписала [PERSON] Посилаючись на вищевикладене, позивач [PERSON] просив розірвати договір - розписку від 30.03.2017 року; зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі - 220 668 грн., що станом на 02.06.2017 року еквівалентно 8 400 доларів США; та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених в ньому. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, просив розірвати договір - розписку від 30.03.2017 року з підстав невиконання відповідачем його умов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що свої зобов'язання за розпискою вона виконала в повному обсязі, і виписалась з квартири за адресою: [ADDRESS], забрала свої речі, проте не всі, оскільки позивач поміняв замки у вхідній двері. Сина [PERSON] на час укладання розписки не було в місті [PERSON], він навчався у м. Дніпропетровську з 2013 року по липень 2017 року. Крім цього, відповідачка суду пояснила, що зобов'язань щодо виписки сина з квартири за адресою: [ADDRESS] відповідач на себе не брала. Третя особа [PERSON] заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні пояснив, що він не був присутній при написанні розписки від 30.03.2017 року, оскільки перебував на навчанні у м. Дніпропетровську. Про вказану розписку йому було відомо, проте він не обіцяв позивачу виписатися з квартири за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони є колишнім подружжям, шлюб між якими був розірваний у 2012 році. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина , третю особу по даній справі - [PERSON] 30.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, оформлений розпискою, згідно якої [PERSON] отримала від позивача 8 400 доларів США на купівлю квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов'язалася протягом 10 днів, починаючи з 05.04.2017 року, виїхати з квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, дієздатною особою, довіреності на вчинення будь-яких дій від його імені відповідачці він не надавав, і більше того, на час написання вказаної розписки він не був присутній у м. Миколаєві, і це визнається сторонами по справі, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Таким чином судом встановлено, що відповідачка не мала правових підстав для укладення будь-яких договорів від імені свого повнолітнього, дієздатного сина. Крім того, за ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Зокрема, ст. 636 ЦК України визначає, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виходячи зі змісту наведеної статті, суд робить висновок, що за таким договором зобов"язана сторона (боржник) повинна вчинити дію не на користь другої сторони за договором (кредитора), а на користь третьої особи, яка не бере участь в укладенні цього договору. Однак, аналізуючи зміст вищевказаної розписки, суд робить висновок, що вона не містить зобов"язань на користь третьої особи. Також, судовим розглядом встановлено, що розписка від 30.03.2017 року не містить зобов"язання відповідачки повернути отримані за розпискою кошти. З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідачка [PERSON] виконала свої зобов'язання за розпискою від 30.03.2017 року в повному обсязі - використала отримані від позивача кошти за призначенням, вивезла свої речі та знялась із реєстрації за адресою: [ADDRESS], а тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються через те, що суд у повному обсязі відмовив у задоволенні його позову.

Outcome: dismissed