Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 29 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит, розмір якого в подальшому був збільшений до 19600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» та був зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 09 червня 2020 року в загальному розмірі складає 117767 грн. 17 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 2102 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання бул повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 29 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 28). У заяві зазначено, що відповідач погодився на те, що ця заява разом з пом`яткою, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Однак, відповідач своєчасно не повертає АТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість станом на 09 червня 2020 року в розмірі 117767 грн. 17 коп., з яких: 99924 грн. 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту: 88304 грн. 71 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11619 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. 00 коп. - заборгованість з нарахованими відсотками; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 11758 грн. 93 коп. - нарахована пеня; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 5584 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.16). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. У порушення вимог Закону [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повертав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 99924 грн. 09 коп., оскільки, фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо стягнення заборгованості за пенею в сумі 11758 грн. 93 коп. та штрафів, відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. -штраф (фіксована частина) та 5584 грн. 15 коп. (процентна складова), суд враховує, що за змістом ст. 634 ЦК України, на яку посилається Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку Позивач. Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому, повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, розмір і порядок нарахування заборгованості, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29 березня 2010 року посилався на Тарифи та Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Проте, суд вважає за неможливе застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки, Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (29 березня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07 липня 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Водночас, в підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 29 березня 2010 року відсутні відомості про умови договору про строки виконання зобов`язання, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві позичальника домовленості сторін про сплату пені та штрафів, надані банком витяги не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того, суд звертає увагу, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, у даному випадку порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пені та штрафів. Отже, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання кредиту від 29 березня 2010 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 29 березня 2010 року в загальному розмірі 99924 грн. 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту: 88304 грн. 71 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11619 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; На підставі ст. 141 ЦПК України суд враховує, що оскільки, позов задоволено частково, тому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 18 червня 2020 року (а.с.1) позивачем сплачено 2102 грн. судового збору. При цьому, враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором в розмірі 99924 грн. 09 коп., що становить 85 % від ціни позову, тому, на користь позивача підлягає стягнення з відповідача 1786 грн. 70 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: partial