Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

16.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24158, 56 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000, 00 грн, завданої адміністративним правопорушенням та 551,20 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 09.08.2015 року, близько 00:45 год., будучи в с. Солонка по вул. Демократичній Пустомитівського району Львівської області та перебуваючи за кермом автомобіля марки «БМВ-520» днз. [NUMBER], в момент, здійснення маневру розвороту та здаючи назад, до його автомобіля підбіг відповідач, який з хуліганських мотивів почав безпричинно наносити удари кулаком правої руки в лобове та бокове скло належного позивачу автомобіля, тим самим пошкоджуючи його. В той час, коли позивач вийшов з автомобіля і зробив відповідачу зауваження, щоб той припинив хуліганські дії. [PERSON] не відреагував на зауваження, а натомість почав висловлюватись в його адресу нецензурно, ображаючи його честь та гідність. Постановою слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області від 10.03.2016 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрите, та виділені матеріали за ознаками в діях [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вина відповідача доведена у судовому порядку, про що 29 квітня 2016 року було винесено відповідну постанову. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля відповідно до висновку експерта №9/495 від 04.11.2015 року, що був наданий в межах кримінального провадження складає 24158,56 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пояснення надали аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], у судове засідання з'явився, позовні вимоги заявлені позивачем визнав частково, вважає що вартість відновлюваного ремонту є завищеною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання; одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. За змістом ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого, може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області від 10.03.2016 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрите, та виділені матеріали за ознаками в діях [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Згідно висновку експерта №9/495 від 04.11.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власникові представленого на дослідження автомобіля марки «БМВ-520i», 1992 року випуску, в наслідок ДТП, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], станом на 09.08.2015, становить: 8696,19 грн. (вісім тисяч шістсот дев'яносто шість грн., 19 коп.). Вартість відновлювального ремонту представленого на експертизу КТЗ марки „БМВ-520I", 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], станом на 09.08.2015, становить 24158,56 грн. (двадцять чотири тисячі сто п'ятдесят вісім гривень 56 коп. Враховуючи положення ст.1192 ЦК України суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, задану останньому пошкодженням автомобіля марки «БМВ-520i», 1992 року випуску, в наслідок ДТП, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], виходячи з реальної вартості втраченого майна та вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, тобто 24 158, 56 грн.. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня провини особи, що завдала моральну шкоду, якщо провина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, і не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлене угодою або законом. Частина 3 ст.386 ЦК України передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що з вини відповідача позивачу заподіяно моральні страждання, що виразилися у тому, що позивач відчував душевні переживання; було порушено його звичний життєвий уклад, позивач був змушений вживати додаткових зусиль для відновлення звичної організації свого життя, витрачати час й домагатися захисту своїх прав, переживати у зв'язку з тим, що пошкоджено її майно. Суд вважає, що завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Однак, виходячи з вимог закону та встановлених судом фактів, суд вважає, що зазначений позивачем розмір відшкодування значно завищений і не відповідає тривалості моральних переживань і тяжкості наслідків, тому виходячи з тривалості та характеру моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved