Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

27 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 014/1800/74/96104/2 від 17 грудня 2007р., укладеним позивачем та відповідачем, а саме - на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», та задовольнити за рахунок вказаного предмета іпотеки вимоги позивача у розмірі 932 820 доларів США та 9 484 278,60 грн. Третьою особою за цим позовом є іпотекодавець за вказаним договором іпотеки - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», згодом перейменованим в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 014/1800/74/96104/2. За умовами договору іпотеки [PERSON] було передано а саме: - житловий будинок літ. «Б-2», шлакобетон, житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня-сарай літ. «Е» - цегла, льох літ. «Ж» - цегла, гараж літ. «З» - цегла, огорожа № 1-4 змішана, замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності. Іпотекою забезпечені обов'язки, що випливають з кредитного договору № 014/1800/74/96104 від 17 грудня 2007 року, укладеного між і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] за умовами якого [PERSON] зобов'язався до грудня 2025 року повернути ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит у розмірі 549 115, 00 доларів США, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, відшкодувати збитки, завдані неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором він виконав в повному обсязі, кредитні кошти у розмірі 549 115, 00 доларів США були видані 17 грудня 2007 року [PERSON] Натомість, починаючи з 17.03.2009р. [PERSON] систематично не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків за їх використання. Посилаючись на п. 16.3 Кредитного договору, ч. 1 ст. 1050, ст.ст. 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України позивач зазначає, якщо [PERSON] своєчасно не повернув суму позики позивач має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за кредитним договором з нарахуванням відсотків за користування кредитом, пені, що станом на 04.09.2014 року складає 932 820 доларів США та 9 484 278,60 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом складає - 538 760,25 доларів. США, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 394 060,38 доларів США; сума пені за порушення строку погашення відсотків складає - 9 484 278,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] з первісним позовом не погодився у повному обсязі та до початку розгляду справи по суті звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: [PERSON], про визнання права іпотеки припиненим, де просить визнати припиненим право іпотеки щодо нерухомості - житлового будинку літ. «Б-2», шлакобетон, житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня-сарай літ. «Е» - цегла, льох літ. «Ж» - цегла, гараж літ. «З» - цегла, огорожа № 1-4 змішана, замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою [ADDRESS] за договором іпотеки № 014/1800/74/96104/2 від 17.12.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] 17.12.2007р. за р.№ 6304, зняти заборону відчуження предмету іпотеки за договором іпотеки та виключити запис про обтяження іпотекою вказаного майна з Державного реєстру іпотек. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2010р. було розірвано договір про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» та зобов'язано ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» виконати умови Генеральної угоди про співробітництво від 5.08.2005р. шляхом погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р., укладеним між [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». Таким чином, основне зобов'язання [PERSON] з погашення заборгованості на умовах кредитного договору № 014/1800/74/96104, відносно якого [PERSON] виступив майновим поручителем, припинилися шляхом прийняття нового зобов'язання на підставі додаткової угоди б/н від 17.12.2007р. до договору про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р. З припиненням первісного зобов'язання шляхом новації на підставі ч.4 ст.604 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припинилися зобов'язання, що витікають з договору іпотеки, зокрема, право іпотеки. [PERSON] вказує на те, що задоволення зустрічного позову повністю виключить задоволення первісного позову, оскільки вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку визнання права іпотеки припиненим не підлягатимуть задоволенню. Ухвалою суду від 12.01.2015 року вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Представник позивача за зустрічною позовною заявою вимоги позову підтримала, та просила їх задовольнити, первісний позов просила залишити без задоволення. Представник Публічного акціонерного товариства "Райфайзен банк Аваль" проти зустрічного позову заперечувала, були надані також письмові заперечення. Представник третьої особи [PERSON] проти первісного позову заперечувала у повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом просила задовольнити у повному обсязі. Представник залученої третьої особи ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» у судове засідання не з"явився, про слухання справи повідомлялися належним чином. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача за первісним позовом такими, що не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 05.08.2005р. ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» і Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» уклали Генеральну угоду про співробітництво № 11/03-3/057/1. В п.1.1 цієї угоди зазначено, що її предметом є встановлення умов співробітництва сторін з метою залучення коштів для будівництва житла за рахунок і на користь інвесторів - фізичних осіб. Дія цієї угоди розповсюджується на відносини сторін стосовно інвесторів, які отримують кредит в Банку для подальшого інвестування в житло. Суттєвим для спору є умови п. 2.10 вказаної угоди, згідно якими в разі дострокового розірвання договору дольової участі у будівництві з будь-яких причин, ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» протягом 2 (двох) банківських днів повідомляє про це Банк та на протязі 20 (двадцяти) банківських днів після розірвання договору перераховує кредитні кошти на погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору на вказаній АППБ «Аваль» рахунок. Подальші розрахунки здійснюються між АППБ «Аваль» та [PERSON] Перелічені фактичні обставини об'єктивно підтверджені Генеральною угодою про співробітництво № 11/03-3/057/1 від 05.08.2005р., засвідчена копія якої залучена до справи. Сторони ці факти визнають і не оспорюють. 09.01.2006р. [PERSON] і ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали договір про участь у будівництві № 21/к. Згідно умов п.п.1.3, 1.4 цього договору ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» мав побудувати та ввести в експлуатацію об'єкт нерухомості за адресою м. Харків, вул. Балакірєва, номер 21, будівельною площею 450 кв.м. Дата введення нерухомості до експлуатації (п.1.7 договору) була визначена четвертий квартал 2008р. Зі своєї сторони, [PERSON] відповідно до п.п.4.2, 4.3 договору зобов'язався сплатити ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» грошову суму, яка в день укладення договору становить 3 535 000,00грн., що еквівалентно 700 000 (сімсот тисяч) доларів США при курсі НБУ 5,05 грн., в строк до 25.12.2007р. Порядок, підстави, а також правові наслідки розірвання договору передбачено умовами розділу 6 договору. Зокрема, згідно п.6.1 договору, [PERSON] мав право відмовитися від договору, письмово попередивши ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» не пізніше ніж за 20 календарних днів. У разі наявності прострочення внесення грошових коштів нарахування пені припиняється з моменту одержання такого повідомлення. При цьому, ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» мало повернути [PERSON] фактично сплачені грошові кошти з утриманням штрафу у розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню, і пені за прострочення, якщо вона була нарахована. Відповідно до п.6.2 цього ж договору, правом відмовитися від договору наділений ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» у випадку, якщо [PERSON] за власною виною не провадить розрахунків протягом більше ніж 20 календарних днів. В цьому випадку сплачені [PERSON] кошти мали бути повернені йому зі стягненням штрафу у розмірі 15% від суми, що підлягала поверненню. Також, пунктом 6.3 Договору передбачено, що у разі розірвання договору з вини ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», передані [PERSON] грошові кошти підлягали поверненню йому зі сплатою пені протягом 90 календарних днів з дня розірвання договору. Перелічені фактичні обставини об'єктивно підтверджені договором про участь у будівництві № 21/к. Сторони ці факти визнають і не оспорюють. На виконання умов договору про участь у будівництві № 21/к [PERSON] сплатив ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» суму, що на момент укладання договору складала 700 000 (сімсот тисяч) доларів США. 17.12.2007р. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (змінено назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 014/1800/74/96104. Згідно п. 1.1 кредитного договору кредитор надав позичальнику відповідно до умов кредитування за програмою кредитування «Житло в кредит на первинному ринку» на наступних умовах: · сума кредиту: 549115,00 (п'ятсот сорок дев'ять тисяч сто п'ятнадцять центів); · валюта кредиту: долари США; · мета кредитування: на придбання нерухомості, що будується за адресою м. Харків, вул. Балакірєва, номер 21 будівельною площею 450 кв.м. в розмірі 541000,00 (п'ятсот сорок одна тисяча доларів США 00 центів), виплату комісії за надання кредиту в розмірі 81115 (вісім тисяч сто п'ятдесят доларів США 00 центів) у доларах США; · дата погашення кредиту (п.1.1.6 договору) 17.12.2025р. Перелічені фактичні обставини об'єктивно підтверджені кредитним договором № 014/1800/74/96104, засвідчена копія якого залучена до матеріалів справи. Сторони ці факти визнають і не оспорюють. 17.12.2007р. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та громадянин України [PERSON] уклали договір іпотеки № 014/1800/74/96104/2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] 17.12.2007р. за р.№ 6304. Цим договором була встановлена іпотека нерухомості - житловий будинок загальною площею 69,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Іпотекою було забезпечено виконання зобов'язань [PERSON] як позичальника за кредитним договором №014/1800/74/96104. Перелічені фактичні обставини об'єктивно підтверджені договором іпотеки № 014/1800/74/96104/2 від 17.12.2007р, засвідчена копія якого залучена до матеріалів справи. Сторони ці факти визнають і не оспорюють. 17.12.2007р. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали додаткову угоду б/н до договору про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р., якою передбачили, що у разі дострокового розірвання Договору № 21/к від 09.01.2006р. з будь-яких причин, ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» протягом 2 банківських днів повідомляє про це ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та на протязі 20 банківських днів після розірвання договору перераховує всі про інвестовані [PERSON] кошти в погашення його заборгованості за кредитним договором № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р., на вказаний ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» рахунок. Перелічені фактичні обставини об'єктивно підтверджені додатковою угодою б/н до договору про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р., засвідчена копія якої залучена до матеріалів справи. Сторони ці факти визнають і не оспорюють. 13.12.2010р. рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова було розірвано договір про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р. укладений між [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» та зобов'язано ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» виконати умови Генеральної угоди про співробітництво від 5.08.2005 року шляхом погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р., укладеним між [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» В рішенні суду, серед іншого зазначено, що посилання позивача ([PERSON]) на додаткову угоду до договору № 21/к по участь в будівництві від 09.01.2006р., підписану всіма сторонами спору, як фактичний договір про зміну боржника у кредитному зобов'язанні (переведення боргу) є помилковим, оскільки в даному випадку мало місце не заміна боржника (зміну суб'єктного складу кредитних правовідносин) у зобов'язанні з настанням відповідних наслідків, а лише зміна форми розрахунків між контрагентами в разі можливого розірвання договору про участь в будівництві, профінансованого частково за рахунок кредитних коштів. Суд, дослідивши генеральну угоду № 11/03-3/057/2 від 05.08.2005р. та генеральну угоду про співробітництво № 11/03-3/057/1 від 05.08.2005р. дійшов к висновку, що ці договори мають юридичне значення як для договору № 21/к про участь у будівництві, укладеного між [PERSON] ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» так і для кредитного договору №014/1800/74/96104 від 17.12.2007р. Таким чином, суд приходить до висновку, що як договір № 21/к по участь у будівництві, укладений між [PERSON] ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» так і кредитний договір № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р. було підписано на підставі та з урахуванням генеральної угоди № 11/03-3/057/2 від 05.08.2005р. та генеральної угоди про співробітництво № 11/03-3/057/1 від 05.08.2005р. Саме в цих угодах передбачено порядок розрахунків та виконання зобов'язань сторонами у разі настання певних обставин. Копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2010р. залучена до матеріалів судової справи. В матеріалах справи також є завірена копія претензії № с21-114-1-3/1591 від 01.07.2011р., підписана директором Харківської обласної дирекції «Раффайзен банк Аваль», і адресована ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». В цій претензії, серед іншого, зазначено наступне: відповідно до п.2.10 Генеральної угоди та п.1.3 додаткової угоди в разі дострокового розірвання договору № 21/к про участь у будівництві від 09.01.2006р. з будь-яких причин, Товариство на протязі 20 (двадцяти) банківських днів після розірвання договору № 21/к про участь у будівництві від 09.01.2006р. перераховує всі про інвестовані інвестором кошти в погашення заборгованості інвестора по кредитному договору № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р. на вказаний банком рахунок. 13.12.2010 року договір № 21/к про участь у будівництві від 09.01.2006р., укладений між товариством та інвестором,було розірвано. Враховуючи викладене, вимагали на протязі 20 (двадцяти) банківських днів з дати отримання цієї претензії перерахувати грошові кошти у розмірі 700 000,00 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України по курсу НБУ станом на 30.06.2011р. складало 5 580 610,00грн. Також в матеріалах справи є завірена копія відповіді на вказану вище претензію № 42 від 08.07.2011р., підписана керівником ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». По суті цієї відповіді ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» визнає претензійні суми, і лише зауважує про неможливість їх сплати з урахуванням тяжкого фінансового стану. В ході судового розгляду справи також представник позивача за первісним позовом визнав, що зараз триває процедура ліквідації ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», якого визнали банкрутом. При цьому позивач є конкурсним кредитором в процесі банкрутства ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». Вимоги позивача, як конкурсного кредитора ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», включають в себе грошові суми, для погашення заборгованості за якими позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за позовом, що розглядається. Таким чином, позивач ще до порушення справи про звернення стягнення на предмет іпотеки вже звернувся до господарського суду Хаврківської області з відповідними грошовими вимогами до ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», і ці вимоги були визнані господарським судом як належним спосіб захисту прав позивача. Надаючи правову оцінку встановленим вище фактичним обставинам справи, суд вважає можливим врахувати наступне. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІУ від 05.06.2003 передбачено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Під основним зобов'язанням розуміється зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Під майновим поручителем розуміється особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека серед іншого припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України №435-ІУ від 16.01.2003р., зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). При цьому, в частині 4 цієї статті прямо зазначено, що новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16.01.2003р., визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Суд приходить до висновку, що основне зобов'язання Позичальника [PERSON] з погашення заборгованості за Кредитним договором на умовах кредитного договору № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007р, відносно якого Позивач за зустрічним позовом виступив майновим поручителем, припинилися шляхом прийняття нового зобов'язання на підставі Додаткової угоди б/н від 17.12.2007р. до договору про участь у будівництві № 21/к від 09.01.2006р. Цією додатковою угодою передбачений новий, особливий порядок та форма розрахунків між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». Даний факт був встановлений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року. Також суд враховує наступні юридичні дії, вчинені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (подання претензії), які свідчать про те, що воно визнає особою, зобов'язаною здійснити погашення заборгованості [PERSON] саме ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». В той же час [PERSON] після розірвання договору інвестування № 21/к мав зобов'язання розраховуватися з ТОВ «Моноліт» будівельний альянс». Тому суд погоджується з ствердженнями [PERSON] про те, що з припиненням первісного зобов'язання шляхом новації на підставі ч.4 ст.604 ЦК України та ст.17 Закону України «Про іпотеку» припинилися зобов'язання, що витікають з Договору іпотеки, зокрема, право іпотеки. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічною заявою підлягають до задоволення, первісний позов відповідно задоволенню не підлягає. На підставі вікладеного та

Outcome: approved