Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, мотивуючи тим, що є власницею 50\\100 частин двохкімнатної квартири у будинку готельного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].Співвласниками 50\\100 частин вищевказаної квартири є [PERSON], [PERSON] у рівних частинах. Через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна було з'ясовано, що постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ Гусейнова А.П. серії ВП № 37619233 від 15.11.2013 року накладено арешт на все майно [PERSON] в межах суми боргу - 17 214 грн. З метою зняття арешту [PERSON] звернулася до Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області із заявою про зняття арешту, однак їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з її майна. Враховуючи викладене, просить зняти арешт із вказаної. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник відповідача, КС «Соколов» у судове засідання не з'явився . Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засдіання повідомлявся належним чином, заяв до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних прідстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 19.03.2013 року укладеному між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Маслак .В., зареєстрованому у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.03.2013 року, номер запису про право власності 381676, власницею 50\\100 частин двохкімнатної квартири у будинку готельного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ Гусейнова А.П. серії ВП № 37619233 від 15.11.2013 року накладено арешт на все майно [PERSON] в межах суми боргу - 17 214 грн. Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.11.2013 року винесеної державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ХМУЮ Гусейновим А.П. було з'ясовано, що арешт накладено при примусовому виконанні виконавчого листа № 2021\\9012\\2012, виданого 09.04.2013 року стягувачу КС «Сокол». Арешт було накладено на все майно [PERSON], у межах суми звернення стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Таким чином , було накладено заборону відчудження такох і на частку квартири, яка належить позивачеві. У ч. 1ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 5ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю , результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй , а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту з майна. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial