Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 19.07.2014 року між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», (далі АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH0RG209387620, згідно якого останній отримав у позивача кредит у розмірі 3474,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 0,12%на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.01.2019 року має заборгованість в сумі 11049,94 грн., яка складається з: 2554,28 грн. заборгованість за кредитом; 3,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1181,16 грн. заборгованість за комісією; 6309,06 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 502,38 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 11049,94., а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 1921,00 грн. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника АТ КБ ПриватБанк, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з?явився, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 19.07.2014 року між АТ КБ "ПриватБанк та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH0RG209387620, згідно якого останній отримав у позивача кредит у розмірі 3474,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 0,12%на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Відповідно до заяви позичальника № DNH0RG209387620 від 19.07.2014 року відповідач [PERSON] просив надати йому строковий кредит у сумі 3474,00 грн. строком на 24 місяця, з відсотковою ставкою 0,12% річних. Кредит надається для оплати товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів (а.с.6). Відповідно до п. 2.4.2.2.2., 2.4.2.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» («Стандарт»), позичальник зобовязується погашати Кредит в порядку та строки відповідно до Заяви, сплачувати відсотки за користування Кредитом, відповідно до Заяви та п.п. 2.4.2.2.4 даних Умов та Тарифів, сплачувати Банку винагороду у строки та розмірі встановлених,згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Згідно п. 2.4.3.6 Умов, при непогашенні кредиту в строки, установлені в Заяві й п.2.4.2.2.3, 2.4.2.2.4 даних Умов, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування пені здійснюється згідно п. 2.4.5.1 даних Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно п. 2.4.5.1. Умов, при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем і надав відповідачу споживчий кредит «Розстрочка» («Стандарт»). Однак, відповідачем зобовязання за договором належним чином не виконувались, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5), в розмірі 11049,94 грн., яка складається із: 2554,28 грн. заборгованість за кредитом; 3,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1181,16 грн. заборгованість за комісією; 6309,06 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 502,38 грн. штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором № DNH0RG209387620 від 19.07.2014 року, а саме: 2554,28 грн. заборгованість за кредитом; 3,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1181,16 грн. заборгованість за комісією. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені та штрафів суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2.4.5.5 умов укладеного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Як вбачається з матеріалів справи, що умовами кредитного договору від 19 липня 2014 року, укладеного між сторонами, фактично закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне та за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, як два штрафи, так й нараховану суму пені. На підставі переліченого суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та відсоткового штрафу в розмірі 502,38 грн., за кредитним договором від 19 липня 2014 року, оскільки два штрафи являють собою подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення, при наявності такої відповідальності, як пеня, за те саме порушення умов даного договору. Проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача розмір нарахованої пені у розмірі 6309,06 гривень. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1746 грн. 74 коп..

Outcome: partial