Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

24 листопада 2017 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.07.1990 року в Відділі РАЦС виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м.Дніпропетровська між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони дітей не мають. Причиною розпаду їхньої сім`ї стали постійні сварки, бійки через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що привило до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинились з 1992 року, вона та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведеться, а шлюб має формальний характер. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.01.2018 року, справу було передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2018 року було відкрито провадження у справі. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 23.03.2021 року за № 159 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою від 23.03.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла в своє провадження вищезазначену справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 13.07.1990 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований в Відділі РАЦС виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м.Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.07.1990 року зроблено відповідний актовий запис за № 847 та видане свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 1992 року. Причиною цього стали постійні сварки, бійки через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що привило до того, що вони стали зовсім чужими людьми, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved