Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом (в подальшому уточненому) до [PERSON] , в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у позовній заяві посилається на те, що після смерті його батька відкрилась спадщина на ј частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 15.05.2003. Після смерті батька позивач в межах шестимісячного строку, визначеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав, що наявність заповіту батька на його користь є підставою для оформлення спадщини у будь-який час. При зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача за довіреністю Крицина Ю.О. надала заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі та участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори у відповідності з чинним законодавством (а.с. 30). Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ј частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.2003, виданого відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради (а.с. 13). За життя померлий [PERSON] 25.04.2018 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований у реєстрі за № 416, згідно якого усе своє майно заповів сину [PERSON] (а.с. 11). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті батька позивач у строк, встановлений для прийняття спадщини, не звернувся до нотаріальної контори, оскільки вважав, що наявність заповіту батька є підставою для оформлення спадщини у будь-який час, а після звернення у 2020 році отримав відповідь про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 14). Крім того, позивач зазначив, що разом з батьком проживала його дружина мати позивача, за якою позивач здійснював піклування через тривалу хворобу. На день розгляду справи мати позивача [PERSON] [INFO] померла, на підтвердження чого надано копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 25). Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В частинах 1-2 ст. 1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно довідки Чугуївської міської ради Харківської області від 01.06.2020, разом з померлим [PERSON] на день його смерті проживала дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с 12). Як вбачається з повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 206201-16 від 08.07.2021, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін передбачений ст. 1270 ЦК України, (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» встановлено: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, та враховуючи, що позивач в установлений законом строк не подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважав, що наявність заповіту на його користь не зобов`язує звертатися до нотконтори у стислий строк, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, тому позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved