Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу містобудування та архітектури Буської РДА, Буської міської ради Львівської області про визнання права власності на новостворений обєкт нерухомості, а саме господарську будівлю площею 4,2 кв.м., за адресою м. Буськ вул. Технічна, 50, Львівської області, покликаючись на те, що згідно договору оренди землі від 13.12.2007 року взяв в оренду земельну ділянку площею 0,6453 га. за вище згаданою адресою для будівництва та обслуговування столярного цеху та станції технічного обслуговування автомобілів. На даній ділянці, за власні кошти, збудував господарську будівлю загальною площею 4,2 кв.м.. Однак після закінчення будівництва, йому відмовлено у прийнятті даного приміщення в експлуатацію, оскільки відсутнє зобовязання проекту забудови та обєкт будівництва не підпадає під обєкт громадського призначення. [PERSON], до початку судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник Буської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, подав лист № 32 від 29.01.2016 р. з проханням справу слухати без участі їх представника, заперечень проти позову не подав, щодо даного позову посилається на думку суду, оскільки міська рада не є органом який бере участь у видачі декларації про готовність обєктів до експлуатації та визнанні права власності на обєкти нерухомого майна. Представник відділу містобудування та архітектури Буської РДА [PERSON], до початку судового засідання, подав лист № 36 від 02.02.2016 р. з проханням справу слухати у його відсутності, додавши, що збудована позивачем господарська будівля є частиною виробничих будівель столярного цеху та станції технічного обслуговування автомобілів, будівництво яких передбачається на даній земельній ділянці. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно договору оренди від 13.12.2007 року, укладеного між Буською міською радою та [PERSON], вбачається що Буська міська рада як орендодавець надає, а [PERSON] як орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,6453 га. розташовану в м. Буськ по вул. Технічна Буського району Львівської області для будівництва та обслуговування столярного цеху та станції технічного обслуговування автомобілів, терміном на 10 років. (а.с. 4-9) На даній земельній ділянці, за власні кошти, позивач збудував господарську будівлю загальною площею 4,2 кв.м. 15.10.2015 року [PERSON] звернувся у Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області з метою здачі об'єкта незавершеного будівництва в експлуатацію для подальшого оформлення права власності на господарську будівлю. Згідно листа Департаменту № 1013-6/2616-15 від 29.10.2015 року, за результатами розгляду поданої позивачем заяви, декларація про готовність будинку повернута на доопрацювання у зв'язку відсутністю відмітки в технічному паспорті про технічне обстеження, вказано що обєкт будівництва не підпадає під об»єкт громадського призначення. Крім того, в договорі оренди від 13.12.2007 року передбачено будівництво та обслуговування столярного цеху та станції технічного обслуговування автомобілів, що суперечить обєкту будівництва, зазначеного а декларації. (а.с. 10) Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В силу п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною та юридичною особою. Як встановлено з дослідженої в судовому засіданні копії договору оренди від 13.12.2007 року [PERSON] передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,6453 га. розташовану в м. Буськ по вул. Технічна Буського району Львівської області для будівництва та обслуговування столярного цеху та станції технічного обслуговування автомобілів. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно ч.2 ст. ЗЗ1 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Станом на 30.09.2015 р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» виготовлено технічний паспорт на дану господарську будівлю. (а.с. 26-27) Про те, що господарська будівля по вул. Технічна, 50 в м. Буськ Львівської області загальною площею 4,2 кв.м., відповідає державним будівельним нормам, стандартам і правилам, придатний до експлуатації, підтверджується висновком Підприємства ОГ «Навчально методичний інжиніринговий центр Гільдії інженерів технічного нагляду за будівництвом об»єктів архітектури». (а.с. 19-25) Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Судом встановлено, що проведене позивачем самочинне будівництво не порушує будь-чиїх прав, права власності чи користування інших осіб, не загрожує нікому, порушень будівельних норм і правил не виявлено, можлива безпечна експлуатація такої господарської будівлі. Відповідно до п.10 Додатку 1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28.01.2003 року № 6/5) підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Враховуючи вищезазначені обставини і дослідженні матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved