Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У травні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому просить визнати відповідача [PERSON] батьком її дитини, дочки [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про її народження, вказуючи, що в 2008 році між ними було укладено церковний шлюб, проживала з відповідачем однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з червня 2008 року в належній їй квартирі в м.Тернополі. Після народження дитини вони проживали з відповідачем разом ще близько півтора року і він постійно піклувався про дочку, забезпечував її усім необхідним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що в 2007 року почала зустрічатися з відповідачем [PERSON], після чого завагітніла. У червні 2008 року в них було весілля, вони взяли церковний шлюб. У вересні 2008 року в них народилася дочка [PERSON]. Відповідач забирав її з роддому, дитину визнавав. Державну реєстрацію шлюбу вони не проводили, оскільки вона на той час була неповнолітньою, тому вирішили шлюб зареєструвати пізніше. У актовому записі про народження дитини батька записали з її слів. Належно повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву проти позову не подавав. За згодою позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивачка [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №2308, що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 07 жовтня 2008 року. За даними вищевказаного свідоцтва про народження батьком дитини [PERSON] вказаний [PERSON]. Наведене також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00004356180 від 28 липня 2010 року в якому зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Частина 1 ст.135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її троюрідною сестрою, з відповідачем вона познайомилася на весіллі позивачки та відповідача. Їздила до них у гості в м.Тернопіль і вони тоді чекали дитину, оскільки позивачка була вже вагітна, коли виходила заміж. [PERSON], [INFO], з 2008 року по 2009 рік проживав за однією адресою з [PERSON], в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ДП «Дружба сервіс-житло 2» від 25 червня 2018 року №902. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина 2 ст.128 СК України передбачає, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження; Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено церковний шлюб. У 2008-2009 р.р. вони проживали однією сім'єю, запис про батька дитини у актовому записі про народження дитини №2308 від 07 жовтня 2008 року здійснено зі слів позивачки. Таким чином судом у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. А тому суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] в м.Тернополі. Виключити з актового запису №2308 від 07 жовтня 2008 року про народження [PERSON], зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, відомості про [PERSON], як батька дитини, а також внести зміни до даного актового запису, зазначивши в графі батько "[PERSON], громадянин України». У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 122,128, 129,133,134,136 Сімейного кодексу України, ст. 267 ЦК України,

Outcome: approved