Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Олеської селищної Ради Буського району Львівської області, третьої особи:Відділу державної реєстрації Буської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1510 га по [ADDRESS] (кадастровий номер ділянки [NUMBER]). Зазначена ділянка надана їй у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Її право на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 26 квітня 1997 року Олеською селищною радою та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №43165847 від 02.09.2015 року. На зазначеній земельній ділянці знаходиться наступне нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 150,9 м2, який належить мені згідно - реєстраційного посвідчення від 17.01.1974 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі договору дарування, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 15.01.1974 року (1/2 будинку);реєстраційного посвідчення від 08.09.1987 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Буською державною нотаріальною конторою 25.08.1987 року (1/2 будинку);декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 06.01.2016 року (добудова будинку);технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». В даний час вона вирішила відчужити частину належного їй нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, з приводу чого звернулася до третьої особи - відділу державної реєстрації Буської РДА про реєстрацію речових прав. Під час подачі нею документів державним реєстратором було встановлено розбіжності в адресах місцезнаходження будинку та її прізвища у реєстраційних документах. Зокрема, згідно реєстраційного посвідчення від 17.01.1974 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації ідеальна половина домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Згідно реєстраційного посвідчення від 08.09.1987 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, одна друга частина домоволодіння за адресою [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 06.01.2016 року (реконструкція індивідуального житлового будинку за рахунок добудови), будинок знаходиться за адресою [ADDRESS]. Через це державний реєстратор відмовила їй у прийнятті заяви та порекомендувала звернутися до суду за місцем мого проживання із позовною заявою про визнання права власності на зазначене нерухоме майно. Через несумлінне виконання посадовими особами своїх обов'язків, яке полягало у присвоєнні одному і тому ж об'єкту нерухомого майна - житловому будинку різних адрес під час реєстрації набутих часток нею у цьому майні, а також під час набуття нею у власність земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, вона позбавлена можливості належним чином оформити свої майнові права та вільно розпоряджатися належним їй майном. Відповідач відмовляється усунути допущені ним помилки посилаючись на зміни, що відбулися у законодавстві та неможливість видати нові документи. Іншого передбаченого законом механізму захисту мого права немає. Просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з"явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, слухати справу без її участі. Представник відповідача Олеської селищної Ради Буського району Львівської області в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій справу просив слухати без його участі. Представник третьої особи:Відділу державної реєстрації Буської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій справу просив слухати без його участі. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1510 га по [ADDRESS] (кадастровий номер ділянки [NUMBER]). Зазначена ділянка надана їй у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Її право на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 26 квітня 1997 року Олеською селищною радою та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №43165847 від 02.09.2015 року. На зазначеній земельній ділянці знаходиться наступне нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 150,9 м2, який належить мені згідно - реєстраційного посвідчення від 17.01.1974 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі договору дарування, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 15.01.1974 року (1/2 будинку);реєстраційного посвідчення від 08.09.1987 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Буською державною нотаріальною конторою 25.08.1987 року (1/2 будинку);декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 06.01.2016 року (добудова будинку);технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». В даний час вона вирішила відчужити частину належного їй нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, з приводу чого звернулася до третьої особи - відділу державної реєстрації Буської РДА про реєстрацію речових прав. Під час подачі нею документів державним реєстратором було встановлено розбіжності в адресах місцезнаходження будинку та її прізвища у реєстраційних документах. Зокрема, згідно реєстраційного посвідчення від 17.01.1974 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації ідеальна половина домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Згідно реєстраційного посвідчення від 08.09.1987 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, одна друга частина домоволодіння за адресою [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 06.01.2016 року (реконструкція індивідуального житлового будинку за рахунок добудови), будинок знаходиться за адресою [ADDRESS]. Через це державний реєстратор відмовила їй у прийнятті заяви. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. Через несумлінне виконання посадовими особами своїх обов'язків, яке полягало у присвоєнні одному і тому ж об'єкту нерухомого майна - житловому будинку різних адрес під час реєстрації набутих часток мною у цьому майні, а також під час набуття нею у власність земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, вона позбавлена можливості належним чином оформити свої майнові права та вільно розпоряджатися належним їй майном. Відповідач відмовляється усунути допущені ним помилки посилаючись на зміни, що відбулися у законодавстві та неможливість видати нові документи. Іншого передбаченого законом механізму захисту мого права немає. З довідки Олеської селищної Ради Буського району Львівської області від 25.03.2016 р. № 257 вбачається, що позивачці належить житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці за адресою:[ADDRESS] (кадастровий номер ділянки [NUMBER]). Розбіжності в адресах, зазначених у реєстраційних посвідченнях від 17.01.1974 р., 08.09.1987 р. на частини будинку зумовлені особливістю розташування земельної ділянки [ADDRESS], а також різними підходами до нумерації будинків, яеі мали місце у різні періоди.

Outcome: approved