Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу за кредитом в розмірі 25 216, 47 дол. США, що еквівалентно 289 507, 63 грн.; стягнути зі [PERSON] пеню в розмірі 92 040, 13 дол. США, що еквівалентно 1 049, 403, 00 грн.; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, забезпечений договором поруки, укладеним між Банком та ТОВ « Інспекторат Україна». Відповідачами умови договору виконуються не належним чином, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення боргу та процентів, в часині стягнення пені - заперечував проти задоволення, заявив про зменшення пені. Представник ТОВ « Інспекторат Україна» в судовому засіданні позов не визнав. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що договір поруки був укладений на строк, який [PERSON] буде працювати на їх підприємстві. Оскільки на даний момент його звільнено з роботи, договір поруки слід вважати припиненим, отже, вважає, що в позивача немає достатніх правових підстав для стягнення боргу, з поручителя, подали заяву про зменшення суми пені. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає позов позивача - банку підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 28.11.2006 року між ЗАТ « ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CNL-502/042/2006, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 25 000 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 11,99 % річних, строком до 28.11.2016 року, що підтверджується копією договору, наявною в матеріалах справи ( а.с. 7-14). В забезпечення належного виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 28.11.2006 року між банком та ТОВ " Інспекторат Україна» укладено договір поруки № SR-502/042/2006, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.19-22). Згідно до п. 1.1. частини№ 2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. (з підпунктами) частини № 2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до п. 1.5.1. частини № 2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок (№ [NUMBER]). Нараховані в порядку, передбаченому кредитним договором, проценти сплачуються відповідачем одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку, користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів розмірі та строк [PERSON] не відбувається. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 cт. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 1.9.1. частини № 2 кредитного договору, незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання відповідачем своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7. та ст. 3 кредитного договору), та/або умов договору іпотеки. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено відповідачем протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Згідно до п. 1.9.1. кредитного договору, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту відповідачу позивачем - банком було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник - відповідач був зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь банку належні суми кредиту, проценти та штрафні санкції за кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № CNL - 502/ 042/2006 від 28.11.2006 року становить: - Сума заборгованості по кредиту - 21 934, 40 дол. США, що еквівалентно 250 086, 84 грн.; - Заборгованість по відсотках - 3 282, 07 дол. США, що еквівалентно 37420, 79 грн.; - Пеня - 92 040,13 дол. США, що еквівалентно 1 049 403 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.06.2010 року та договору відступлення прав вимоги від 01.07.2010 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступник всіх прав та обов'язків якого - ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки (майнової поруки), укладеними між ЗАТ «ОТП Банк», боржником та іпотекодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ЗАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника та іпотекодавця (майнового поручителя) за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки (майнової поруки). Суд критично ставиться до позиції відповідача ТОВ « Інспекторат Україна», що договір поруки є припиненим на підставі п.4.1, 4.2 договору поруки, який передбачає, що договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у разі якщо боржник залишається працювати на підприємстві поручителя; відповідальність поручителя і термін дії цього договору припиняються в день звільнення боржника з підприємства поручителя про що поручитель повинен письмово( цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в договорі) повідомити кредитора за 5 робочих днів до звільнення., так як поручителем не було виконано умови вищезазначеного договору, а саме не повідомлено письмово ( цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в договорі) кредитора за 5 робочих днів до звільнення. Також не приймається до уваги ствердження представника ТОВ « Інспекторат Україна», що вони не повідомили позивача про звільнення [PERSON] за 5 робочих днів, так як не знали адресу ОТП « Факторинг Україна», як вбачається з матеріалів справи, а саме з досудової вимоги від 25.06.2011 року про погашення заборгованості, яка була отримана поручителем, ОТП « Факторинг Україна» повідомило, що на підставі ст.. 512-516, 656, 1077 та 1080 ЦК України, фактор придбав право вимоги за кредитним договором та за договором поруки згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю, а також зазначена адреса: [ADDRESS]. Суд критично ставиться до тверджень ТОВ « Інспекторат Україна» з приводу того, що договір поруки № SR-502/042/2006 від 28.11.2006 року у разі якщо боржник залишається працювати на підприємстві поручителя, та що Наказом № ОД-ОК 207/1 від 01.08.2011 року [PERSON] звільнено з займаної ним посади, у зв'язку зі скороченням штату, оскільки з матеріалів справи вбачається, що досудова вимога про дострокове погашення заборгованості по вищезазначеному кредитному договору була направлена відповідачам 25.06.2011 року, за Вих. № 16446 ( а.с. 31, 32), а [PERSON] було звільнено з роботи на підставі наказу від 01.08.2011 року, тобто після отримання ТОВ « Інспекторат Україна» досудової вимоги, із повідомленням про наявну заборгованість та вимогою її погашення. За несвоєчасне виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором на підставі п.4.11 [PERSON] була нарахована пеня в розмірі 92 040,13 дол. США, що еквівалентно 1 049 403 грн., що значно перевищує суму основного боргу. Таким чином суд вважає, що суму нарахованої пені, яку слід стягнути зі [PERSON] слід зменшити, та дану вимогу задовольнити в частині стягнення в сумі 25 216,47 дол. США, що еквівалентно 287 507, 63 грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Через невиконання своїх зобов'язань відповідачами позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та сплатив судовий збір в розмірі 3 654 грн., що підтверджується копією квитанції, наявною в матеріалах справи, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial