Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся позивач - акціонерне товариство комерційний банк „Приват Банк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.09.2012 року в розмірі 124856,20 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. Представник позивача АТ комерційний банк "ПриватБанк" у відкрите судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 18.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. До кредитного договору на підтвердження заявлених вимог банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП - 2010-256. Також в позові позивач зазначає, що банк нараховує відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/. Судом враховано, що заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 05 лютого 2016 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вже стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 18 вересня 2012 року у розмірі 21 887 грн. 26 коп. Вказаним рішенням суду позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені в повному обсязі, оскільки встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 31 жовтня 2015 року складала 21 887,26 грн., з яких: 10000,46 грн. - заборгованість за кредитом; 9968,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 108,44 грн. - штраф (процентна складова). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11 вересня 2019 року справа № 627/1450/15-ц, Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року № 14-318цс18, згідно яких наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Проте АТ КБ «ПриватБанк» вимог про стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляло. Таким чином суд зважає на те, що вимоги банку в цій справі стосуються стягнення різниці заборгованості, яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.01.2019 року по 31.07.2019 року в розмірі 124856,20 грн., які кредитодавець нарахував після ухвалення Краснокутським районним судом Харківської області заочного рішення від 05 лютого 2016 року, оскільки вказаним рішенням позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто суму боргу по кредиту, а саме: 10000,46 грн. - заборгованість за кредитом; 9968,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 108,44 грн. - штраф (процентна складова), яка була пред`явлена позивачем до стягнення, а тому суд вважає, що правових підстав для задоволення цих позовних вимог банку немає.

Outcome: dismissed