Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття на користь особи, яка буду законним опікуном дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач, [PERSON] , громадянин Республіки Туркменістан, є батьком її доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач навчався в Україні, після того, як дитині виповнився рік, він повернувся на батьківщину, де і зараз мешкає. Дитина зареєстрована та проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] . Деякий час відповідач хоч як цікавився дитиною (від сім`ї відповідача з Республіки Турменістан їй надходили кошти), проте останні два роки відповідач дитиною цікавитися перестав взагалі. Відомо, що він одружився і у нього є власна сім`я. На даний час вона уклала шлюб з іншим чоловіком, який має бажання всиновити дитину. Також на її адресу від відповідача через месенджер надійшла нотаріально завірена заява, згідно з якою він не заперечує проти усиновлення дитини. Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради як орган опіки та піклування прийняв рішення від 29.07.2021 року №161 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому судом порядку, ніяких заяв та клопотань на адресу суду не надав. В судовому засіданні представники третьої особи, органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши що це питання відповідає інтересам самої дитини. Суд заслухавши доводи сторін дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Рішенням Виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 29.07.2021 року №161 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено висновок про доцільність позбавлення позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] взагалі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої доньки та згідно дослідженої в судовому засіданні нотаріально завіреної заяви надає згоду на всиновлення його доньки в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, що буде відповідати інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайніми заходом впливу, у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли має місце, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти… В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) є хронічними алкоголіками або наркоманами. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від сплати аліментів. Нормами ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою 10 листопада 1994 року Верховною Радою України, учасником якої є як Україна, так і республіка Туркменістан. правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. Отже, позов про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківства, враховуючи місце проживання дитини на території України, вирішується згідно з законодавством України. Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, тому суд приходить до висновку, що з нього на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позовні вимоги задоволені судом повністю питання судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved