Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути в порядку регресу з відповідача 36253,39 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.10.2015 в м.Львові відбулось зіткнення автомобіля марки «Форд Транзит", під керуванням водія [PERSON] із автомобілем «Мерседес», під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Винуватцем ДТП визнано водія [PERSON], який місце пригоди залишив. ДТП від 23.10.2015 визнана позивачем страховим випадком та погоджено розрахунок страхового відшкодування на підставі якого здійснено виплату у спірному розмірі, що підтверджено матеріалами справи. Надалі, позивач звернувся з притензією до відповідача щодо відшкодування шкоди у порядку регресу у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу «Мерседес", у відповідності до ст.38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як до особи, яка самовільно залишила місце пригоди. При цьому, просить стягнути із відповідача судовий збір у вищевказаному розмірі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідачі повторно не з'явились у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені, суду не відомі причини неявки, від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст.38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що [PERSON], 23.10.2015р. о 20.30 год. по вул.Антоненка-Давидовича,1-вул.Червоної Калини в м.Львові, керуючи транспортним засобом, який належить [PERSON], марки «Форд-Транзит», державний номерний знак якого [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу послійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц», н.з. [NUMBER], який був припаркований, що призвело до отримання автомобілями технічних пошкоджень, чим порушив п. 1.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Дана ДТП відбулась з вини водія [PERSON], що підтверджено постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.11.2015 (справа №464/8878/15-п), а тому така обставина у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Разом із тим, [PERSON] 23 жовтня 2015 року близько 20 год. 30 хв. у м.Львоі на вулиці Антоненка-Давидовича - проспекті Червоної Калини, керуючи транспортним засобом марки «Ford Transit", д.н.з [NUMBER], будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України. Дане адміністративне правопорушення відбулась з вини водія [PERSON], що підтверджено постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.11.2015 (справа №464/8879/15-п), а тому така обставина у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. На момент вчинення ДТП автомобіль, яким керував відповідач був застрахований позивачем, що підтверджено полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ «2585736, страхувальник - [PERSON], строк дії договору з 06.04.2015 по 05.04.2016 включно. З матеріалів справи встановлено, що позивачем дорожньо-транспорту пригоду, яка сталась 23.10.2015 визнано страховим випадком; 29.10.2015 складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу «Mersedes Benz E 320»,д.н.з. [NUMBER] та на підставі рахунку суми матеріального збитку від 23.12.2015 та страхового акта №230090647 від 29.01.2016 розмір збитку становить 36253,39 грн., яка виплачена на ремонт пошкодженого автомобіля потерпілого [PERSON] Суму страхового відшкодування відповідачем не заперечено, а тому приймається судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що ДТП мала місце та вчинено [PERSON], який місце пригоди залишив, що підтверджено постановами суду, дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами по справі, так як, сума страхового відшкодування виплачена потерпілому, що стверджується доказами по справі, а відтак позовні вимоги підставні та обґрунтовані, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 36253,39 грн. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжними дорученнями від 14.07.2016 №0030497, наявними у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 1378,00 грн. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.1187, 1191 ЦК України, ст.38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV та

Outcome: approved