Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

25.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 81121,27 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08.07.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Юніт - Л» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № 011096/4002/0003984, відповідно до якого забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «Skoda Fabia» (д.н.з. [NUMBER]). 19.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням водія ТОВ «Юніт - Л» [PERSON] та автомобіля «ИЖ27175» (д.н.з. [NUMBER]), під керуванням [PERSON] Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 19.09.2015 року, було визнано [PERSON] 21.09.2015 року ТОВ «Юніт - Л» звернулося до позивача з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. Позивач зазначає, що 09.11.2015 року виплатив страхове відшкодування на користь ТОВ «Юніт - Л» в сумі 81121,27 грн.. Враховуючи те, що відповідач не мав чинного полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач просив стягнути з відповідача понесені матеріальні збитки по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що представник позивача позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно положень ст.ст. 1187 ЦК України, шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 08.07.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Юніт - Л» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №011096/4002/0003984, відповідно до якого в період з 23.07.2015 року по 22.07.2016 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «Skoda Fabia» (д.н.з. [NUMBER]) (а.с.11). 19.09.2015 року о 12 год. 40 хв. в м. Києві по вул. О.Теліги відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ИЖ27175» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Fabia» (д.н.з. [NUMBER]), під керуванням [PERSON] (а.с.7). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 19.09.2015 року за ст. 124 КУпАП, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова набрала законної сили 16.12.2015 року (а.с.6). Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] в тому, що він спричинив ДТП, що сталася 19.09.2015 року, доведена та доказуванню не підлягає. Також, з матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вбачається, що власник пошкодженого автомобіля ТОВ «Юніт - Л» 21.09.2015 року звернулось до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. (а.с.9). Судом встановлено, що в зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 09.11.2015 року року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 81121,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 038407 від 09.11.2015 року (а.с.5). Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 49060 від 10.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 81121,27 грн.(а.с.13-22). Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приймає до уваги наданий позивачем звіт про визначення вартості матеріального збитку, аварійний сертифікат та ремонтну калькуляцію у якості належного та допустимого доказу щодо визначення розміру матеріального збитку у розмірі 81121,27 грн. Доказів на спростування розміру матеріального збитку в сумі 81121,27 грн., відповідачем не надано. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу 81121,27 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved