Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області в особі Державного реєстратора Дмитрієнко Наталії Тарасівни, Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області, державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори - Стеців М.Р. про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, які в подальшому уточнила мотивує тим,\~що \~07\~лютого 1981\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з [PERSON] . В 1982 році її свекром [PERSON] було збудовано житловий будинок в [ADDRESS] . В даному житловому будинку він проживав до дня своєї смерті. [INFO] [PERSON] в Погариській сільській раді було складено заповіт. Згідно даного заповіту було зроблено заповітне розпорядження, а саме: "все моє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось, і взагалі все те, що буде ті належати на день моєї смерті, і на, що я по закону матиму право, заповідаю [PERSON] . 25.09.2005 року її свекор помирає. Після смерті\~свекра \~ [PERSON] ,\~відкривається спадщина,\~право на\~яку має\~його син\~(чоловік\~Позивача)\~ [PERSON] ,\~згідно рішення\~Жовківського міського\~суду Львівської\~області.\~У зв`язку\~з цим,\~її чоловіком-\~ [PERSON] було\~подано до\~ [PERSON] \~державного нотаріуса\~Червоноградської державної\~нотаріальної контори\~заяву про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину.\~Вказує,\~що її\~чоловік -\~ [PERSON] вступає\~у володіння\~спадщиною,\~оформляє свої\~спадкові права\~на земельну\~ділянку (пай),\~яка знаходиться\~на території\~села Думичі\~Погариської сільської\~ради,\~Жовківського району\~Львівської області,\~але не\~встигає оформити\~свої спадкові\~права щодо\~житлового будинку\~в [ADDRESS] \~у зв`язку\~з смертю\~ [INFO] .\~Також вказує,\~що в\~6-ти\~місячний строк\~після смерті\~свого чоловіка\~-\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~ [PERSON] \~державного нотаріуса\~Червоноградської державної\~нотаріальної контори\~з заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом. Стверджує, що є належним спадкоємцем та таким, що фактично прийняв спадщину після померлого з чого б вона не складалася. Однак, державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області Дмитрієнко Наталією Тарасівною проведено державну реєстрацію речового права, права власності (з відкриттям розділу), індексний № 35647919 від 13.06.2017 року), на житловий будинок загальною площею 59,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , за гр. України [PERSON] з присвоєнням майну реєстраційного номера [NUMBER] на підставі довідки № 411 від 08.06.2017 року виданої Магерівською селищною радою та Технічного паспорту від 06.06.2017 року виданого Червоноградським БТІ. А тому просить захистити її право власності на житловий будинок в порядку спадкування та задовольнити позовні вимоги. Відповідач подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори - Стеців М.Р., Жовківська районна державна адміністрація Львівської області в особі Державного реєстратора Дмитрієнко Наталії Тарасівни, Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області про визнання недійсним заповіту, який мотивує тим, що 21.09.2005 року [PERSON] в Погариській сільській раді було складено заповіт. Вказує, що згідно даного заповіту, яким все своє майно заповів [PERSON] . Стверджує, що заповідач [PERSON] , його дідо, батько його батька [PERSON] . Вказує, що [PERSON] не міг підписати та прочитати самостійно заповіт, так як мав дуже поганий зір та був практично сліпим. Стверджує, що у зв`язку із хворобою [PERSON] (сліпота) заповіт за його дорученням не підписаний іншою особою, а також посвідчення заповіту відбулось не при свідках. Вважає, що заповіт який долучений до первісного позову є нікчемним. Просить визнати недійсним заповіт [PERSON] задоволити його позовні вимоги. Відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. В обґрунтування такої позиції зазначила, що [PERSON] з дня смерті його сина [PERSON] , [INFO] , аж до дня смерті [INFO] проживав в будинку сам, та сторонньою допомогою не користувався. Однак особа, яка є практично сліпою, не може самостійно за собою доглядати та вести господарство. Вказує, що обставина наведена позивачем за зустрічним позовом про те, що [PERSON] був сліпий або погано бачив не підтверджується жодним письмовим доказом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, право на яку мав його син [PERSON] , у зв`язку із чим ним було подано до державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Стверджує, що таким чином [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , а вона спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка. Вважає зустрічну позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. У зустрічному позові просить відмовити за безпідставністю. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги своєї довірительки в повному обсязі з підстав зазначених в позові. З приводу зустрічного позову заперечила з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] заперечив позовні вимоги та просить у позові відмовити. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просить такий задоволити. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні підтримав свого довірителя та просить відмовити у задоволенні первісного позову з підстав наведених у відзиві на позов. Зустрічний позов просить задоволити у повному обсязу. Третя особа\~ державний\~реєстратор Дмитрієнко\~Н.Т.,\~Магерівська селищна\~рада Жовківського\~району Львівської\~області в\~судове засідання\~не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином. Однак, від державного реєстратора Дмитрієнко Н.Т., Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа: державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Допитаний в\~судовому засіданні\~свідок \~ [PERSON] \~пояснила,\~що являється\~дочкою позивачки\~за первісним\~позовом.\~Зазначила,\~що вона\~ знає\~ [PERSON] \~ і\~що раніше\~його прізвище\~було « [PERSON] ».\~Вказує,\~що [PERSON] \~звертався до\~її батька,\~ [PERSON] \~з приводу\~того,\~що він\~хоче отримати\~дідову хату,\~зробити загорожу.\~Проте він\~йому відмовив\~у цьому.\~З приводу\~заповіту вказує,\~що [PERSON] \~було відомо\~про заповіт\~ [PERSON] .\~Також вказує,\~що у\~ [PERSON] \~були неприязні\~стосунки із\~батьком,\~ [PERSON] .\~Він неодноразово\~бив [PERSON] ,\~у зв`язку\~із чим,\~його мати,\~ [PERSON] \~була змушена\~забрати його\~до себе\~проживати,\~в [ADDRESS] . Похованням діда [PERSON] займалась її мати, [PERSON] . Вказує, що її батько прийняв спадщину після смерті діда, оформив земельну ділянку. Також зазначила, що її дідо дійсно мав проблеми із зором, з приводу чого йому робили операцію, однак дід не був сліпий та міг підписати заповіт. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач за первісним позовом [PERSON] є її сином. Вказує, що вона з чоловіком [PERSON] проживали в селі Думичі, допомагали батькам будувати будинок. Її чоловік часто їздив у відрядження. Згодом вони отримали квартиру в с. Павлів, про те вони приїжджали до батьків, допомагали їм. Чоловік доглядав свою матір після інсульту. Вказує, що дід не мав окулярів, а тому не міг прочитати заповіт. Також вказує, що її чоловік проживав разом із своїм батьком в с. Думичі, вона часто їх відвідувала. Після смерті її свекра, [PERSON] вона до свекра не приходила. Про те її син, [PERSON] провідував діда постійно. Про заповіт вона нічого не знала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з 1996 року він був сусідом [PERSON] та був з ним у добрих відносинах. Вказує, що він доглядав за ним, носив йому їжу. В нього був поганий стан здоров`я, поганий зір. Його син - [PERSON] рідко йому допомагав. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Червоноградським міським відділом ДРАЦС від 25.11.2016 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №678. З копій інформаційної довідки зі спадкового реєстру №47514131 та №47514119 від 24.04.2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 07.02.1981 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 07.02.1981 року, у зв`язку із чим змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із копії довідки Червноградської міської ради Львівської області №17202 від 24.04.2017 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: син, [PERSON] , [INFO] ; дочка, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Погариською сільською радою Жовківського району Львівської області 29.09.2005 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №14. Із повторної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданої 26.03.2014 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , а [PERSON] його матір`ю. З копії\~заповіту від\~21.09.2005\~року вбачається,\~що [PERSON] \~все своє\~майно заповів\~ [PERSON] .\~Заповіт посвідчений\~секретарем виконкому\~ Погариської\~сільської ради\~Жовківського району\~Львівської області\~Рудик М.М.\~21.09.2005\~року та зареєстровано\~в реєстрі\~за №53. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. З копії\~інформаційної довідки\~із Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~№41529562\~від 17.09.2015\~року вбачається,\~що заповіт\~ [PERSON] від 21.09.2005 року є чинний. Із копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41529803 від 17.09.2015 року вбачається, що в Рава-Руській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу №109/2015 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Погариською сільською радою Жовківського району від 13.06.1998 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №12. Із копії довідки Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 25.04.2019 року №1516 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] в своєму житловому будинку, який був ним і збудований в 1982 році. Із копії довідки виданої Погариською сільською радою Жовківського району 16.09.2015 року №873 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Із копії довідки виданої Погариською сільською радою Жовківського району 16.09.2015 року №875 вбачається, що в погосподарській книзі №1 Погариської сільської ради по господарству в [ADDRESS] ) станом на 01.04.1991 року- тип двору колгосний; голова двору [PERSON] , 1993 р.н., члени двору: [PERSON] , 1927 р.н.-дружина. Із довідки виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №2134 від 11.04.2019 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. Із довідки-характеристики №2135 від 11.04.2019 року виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що загальна площа будинку [ADDRESS] становить 59,5 кв.м, житлова 35,4 кв.м, допоміжні приміщення: коридор, кухня, кладова, з господарськими будівлями. З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що загальна площа будинку [ADDRESS] складає 59,5 м. кв. З довідки №884-02-14 від 13.07.2018 року державного нотаріуса Стеців М.Р. вбачається, що [PERSON] станом на 13.07.2017 року є спадкоємцем щодо спадкового майна її чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] , а також щодо спадкового майна, яке належало батьку померлого [PERSON] , що помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті був його син [PERSON] , який вступив в володіння спадщиною, не встиг оформити свої спадкові права щодо житлового будинку в [ADDRESS] у зв`язку з смертю [INFO] . Згідно ст. 328 ЦКУкраїни право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи №133/2017. Як вбачається із наданої належно засвідченої копії спадкової справи №133/2017 заведеної після смерті [PERSON] ,який помер [INFO] а саме, що [PERSON] 24.04.2017 року зверталась із заявою в Червоноградську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори від 01.07.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, [PERSON] , що помер [INFO] , а також щодо спадкового майна, яке належало батьку померлого [PERSON] , що помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті був його син [PERSON] , який вступив у володіння спадщиною, але не встиг оформити своїх прав на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий. Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №89450723 від 13.06.2017 року право власності на житловий будинок видано на підставі рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30.08.3017 року земельна ділянка площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] , набута на праві власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за [PERSON] . У якості підстави виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: довідка №411від 08.06.2017 року Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області; технічний паспорт б/н виданий 06.06.2017 року Червоноградським МБТІ. У якості підстави внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» індексний номер 3564919 від 13.06.2017, державний реєстратор Жовківської районної державної адміністрації Дмитрієнко Наталія Тарасівна. З інформації\~з державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~№163507356\~від 15.04.2019\~вбачається,\~що на\~підставі рішення\~Магерівської селищної\~ради Жовківського\~району Львівської\~області від\~30.08.3017\~року \~земельна ділянка\~площею 0,25\~га за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ набута\~на праві\~власності для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка). Відомості про арешти, заборони, обтяження та видачу дубліката на вищевказаний житловий будинок відсутні. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №100129913 від 12.10.2017 року вбачається, що на підставі рішення Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 30.08.3017 року земельна ділянка площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] , набута на праві власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за [PERSON] . У якості підстави виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: рішення органу місцевого самоврядуванння, №15 виданого 30.08.2017 року Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області. У якості підстави внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» індексний номер 37536625 від 12.10.2017, державний реєстратор Жовківської районної державної адміністрації Дмитрієнко Наталія Тарасівна. Копією рішення №15 від 30.08.2017 року Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області підтверджено, що п. 2 вказаного рішення [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки-4622787300:03:004:0005, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки право\~власності в\~порядку спадкування\~за закономна житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] , а земельна ділянка за тією ж адресою з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд надана у власність [PERSON] , то суд приходить до висновку про порушення спадкових прав позивача, який не має змоги оформити своє право власності на успадковане майно, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст.21 ЦК України\~суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до положень частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (абзац 1 частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Щодо зустрічного позову. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України). Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої\~статті 1247 ЦК України). Відповідно до\~статті 1248 ЦК України\~нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). З системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що якщо заповідач має фізичні вади, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. Недотримання вказаної вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення відповідно до частини першої\~статті 1257 ЦК України\~має наслідком нікчемність заповіту. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення,\~\~є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша та друга\~статті 1257 ЦК України). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга\~статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої\~статті 1257 ЦК України\~та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених\~ЦК України». Згідно ч.1\~статті 81 ЦПК України\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів цивільної справи вбачається, зокрема покази свідків, що [PERSON] на час складення заповіту мав вади зору, разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження однозначної неможливості та нездатності [PERSON] прочитати текст заповіту, здійснити відповідний підпис, у зв`язку з чим суд вважає викладені у позовній заяві доводи припущеннями, які не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи. Так, заповіт, складений\~\~ [PERSON] 21.09.2005 року, відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме він викладений у вигляді письмового документу, підписаний власноруч заповідачем, посвідчений секретарем виконкому\~Погариської сільської\~ради Жовківського\~району Львівської\~області. Судом не встановлено, що у момент складення заповіту у [PERSON] були фізичні вади, які позбавляли його здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було. Отже, було дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено порушень вимог закону щодо посвідчення заповіту. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заповіту нікчемним та недійним. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та зважаючи на те, що позивачем за зустрічним позовом не доведено існування обставин, викладених у позовній заяві, не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування однозначного існування викладених у позові обставин, які б відповідали фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання заповіту нікчемним слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Разом з тим, позовна вимога [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6158,00\~грн. не підтверджена належними доказами. Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-У1 "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Разом з тим в матеріалах справи відсутні договір про надання правової допомоги, ордер, документи що підтверджують суму витрат у розмірі 6158,00 грн. Відсутній розрахунок таких витрат. Тому, у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем за первісним позовом [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 9134 грн. 08 коп.., що підтверджується квитанціями. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved