Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати неправомірними дії відповідачів ат зобов'язати відповідачів усунути допущені порушення її прав по встановленню групи інвалідності з 01.05.2012 року і скасувати протоколи № 74 від 19.04.2013 року та № 649 від 21.04.2013 року, згідно яких були винесені рішення про невизнання її інвалідом, та видані довідки про невизнання інвалідом, визнати в судовому порядку факт наявності у неї ознак захворювання, які підпадають під встановлення інвалідності, визнати її за ознаками прогресуючого діагнозу на основі висновків і рекомендацій інвалідом групи, яка відповідає діагнозу з 01.05.2012 pоку, стягнути з відповідачів солідарно 10000 ( десять тисяч ) грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неналежного надання медичних послуг. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним: 19.10.2007 році вона перенесла ішемічний інсульт, та у неї була паралізована ліва частина тіла. Лікарями 3-ї міської лікарні за місцем мешкання встановлений неправильний діагноз, тому її лікували спочатку вдома, а потім направили на стаціонарне лікування у неврологічне відділення, де і був встановлений діагноз, якій підтверджений інститутом неврології у м. Харкові. У 2008 році вперше їй була встановлена 3-тя група інвалідності. Щорічно до 2012 року направляли на МСЕК, та групу інвалідності встановлювали повторно на протязі чотирьох років. У 2012 році направлено на МСЕК № 4, де вона отримала довідку про невизнання інвалідом, замість довідки МСЕК. Вона категорично незгодна з такими висновками, так як втратила професійну працездатність та постійно вимушена лікуватися у різних медичних закладах, в тому числі і за місцем мешкання, приймати постійно ліки. З жовтня 2012 року значно погіршився стан здоров'я, та з'явилися нові хвороби, вона звернулася до лікарів за місцем мешкання та інших медичних закладів, пройшла обстеження в інститутах таких як ім.Сітенко, неврології та терапії, та просила пересвідчити її на групу інвалідності; направлена на ЛКК, яка не зразу надала дозвіл на МСЕК, а направили до лікарів Обласної лікарні на розсуд голови комісії, які її не оглядали, а керувалися тільки медичними документами, які надала третя поліклініка та дописали, що направлена по наполяганню. В Обласної лікарні її діагнози перекрутили та в протокол вписали діагнози зовсім ні ті, які є у дійсності. На її думку, все це було зроблено для того щоб не поміняти своє рішення про невизнання її інвалідом. Дії МСЕК вона оскаржувала до вищих інстанцій, в тому числі до Міністерства охорони здоров'я України, але з усіх інстанцій приходили відписки, тому вона вимушена була звертатися неодноразово зі скаргами, що дуже погано відобразилося на стані здоров'я. Останній раз 12.11.2013 року оглянута МСЕК у м. Києві, де повідомили, що не можуть скасувати рішення, та вказали, що їй неправильно були поставлені діагнози та обстеження були проведені не у повному обсязі, тому в цей час і неможна встановити групу згідно протоколу. Також, зазначила, що з зазначеним протоколом не ознайомлена, тому що тільки надавали витяг, в якому від руки вписали інформацію, яка не відповідає дійсності. Так, у Обласній лікарні як у 2012 році, так і 2013 році видана виписка з протоколу № 649 від 21.04.2013 року, вказані неправильні діагнози, та не у тому порядку як повинно було б вказувати, тобто спочатку необхідно було вказувати гіпертонію 3 ст., з дуже високим риском, а вже потім всі інші, не перевертаючи їх. Але від цього стан здоров'я не покращився, та захворювання які існували нікуди не ділися, а ще і додалися інші хронічні захворювання, та вона не має можливості працювати, так як у неї постійні головні болі, головокружіння, болі у спині, серці і таке інше, а останній час почала непритомніти у будь - якому місці. Більш ніж 1,5 роки відповідачі чинили перешкоди у прийнятті її документів для направлення на повторний МСЕК, тому неодноразово запропоновано до обстеження. У 2013 році вона повністю обстежена, але повідомили, що з діагнозами, які поставлені вона не зможе отримати групу інвалідності, тому що вони вказані не у тій послідовності у направленні, та не на ту МСЕК, а саме у неї наявні як неврологічне захворювання, так і кардіологічне. Враховуючі, що у неї як була так і продовжує залишатися гіпертонія з дуже високим тиском, при таких захворюваннях встановлюється група інвалідності безстроково на другий рік. У даному конкретному випадку це лікарями всіх рангів проігноровано. У 2012 році знята група інвалідності по неврології, в той час коли її необхідно було оглядати кардіологічним МСЕК, де на першому місці повинен стояти інший діагноз як основний, а лікарі при направленні на МСЕК навмисно поставили діагноз по неврології. Вважає, що це повинні знати лікарі, які лікували її, а не направляти на різні безпідставні огляди, де спеціально перекручують діагнози. У травні 2012 року вона направлена в Обласну МСЕК № 4 у м. Харкові, яка видала довідку про невизнання інвалідом, з чим вона не погодилася. Наявність у неї підстав для продовження групи інвалідності підтверджується медичними документами, які підтверджують, що у неї дійсно є порушення які приводять до значних обмежень життєдіяльності. Спочатку оскаржила рішення до головного лікаря обласної лікарні, але він передав скаргу особі дії якої вона оскаржує, тому отримавши 01.04.2013 року формальну відписку, з якою не згодна, звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Моральна шкода спричинена їй діями та бездіяльністю медичних працівників, які відносяться до відповідачів. А через їх бездіяльність вона не могла встановити групу інвалідності та отримувати пенсію, яка необхідна як соціальна допомога для купівлі ліків, які повинна приймати постійно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі КЗОЗ «Третя міська лікарня» у м. Харкові, Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська обласна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» позов не визнали, вважали його безпідставним та необґрунтованим, просили суд залишити його без задоволення, в подальшому надали суду заяви з проханням розглядати справу за відсутності їх представників. Треті особи обласна МСЕК № 4 Харківської області, Обласний центр медіко - соціальної експертизи в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за відсутності їх представників, Обласний центр медіко - соціальної експертизи надав суду письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи МСЕК МОЗ України в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. За направленням на МСЕК від Харківської міської лікарні №3, на підставі п. п. 21, 25,27 Положення «Про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 83 від 22.02.1992 року та абзацу 3 п. 1.2 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України № 183 від 07.04.2004 року, що діяли на той час, 22.04.2008 року за результатами огляду міжрайонної кардіологічною МСЕК [PERSON] вперше була визначена III група інвалідності. Міжрайонною кардіологічною МСЕК при повторних оглядах позивачки 19.05.2009р. (акт огляду МСЕК № 747), 13.05.2010р. (акт огляду МСЕК № 708), 23.05.2011р. (акт огляду МСЕК № 745), визначалась III група інвалідності. Абзацом першим п.12 Положення «Про медико-соціальну експертизу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року визначено, що обласні комісії здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх. У відповідності до вказаного Положення обласна МСЕК №4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» 23.05.2012 року провела контрольний огляд позивачки. За результатами огляду група інвалідності [PERSON] не була визначена. Після чого, у відповідності до п.п. 23,24 Положення «Про критерії про встановлення груп інвалідності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року позивачка направлена на консультацію в Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпропетровська, де знаходилась з 06.06.2012 року по 15.06.2012 року, що підтверджується копією консультативного висновку № 3296. Консультативним висновком інституту експертизи № 3296 підтверджений діагноз: "Наслідки малого ішемічного інсульту (2007р.) в правому каротидному басейні, вікарна неокклюзивна змішана компенсаторна гідроцефалія (по даним МРТ), легка координаторна недостатність" - [PERSON] інвалідом не визнана. З урахуванням вказаного консультативного висновку інституту 09.07.2012 року обласна МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» склала акт № 989 огляду МСЕК [PERSON], у п. 30.4 якого визначила, що група інвалідності не встановлена. За направленням на МСЕК від Харківської міської лікарні №3, відповідності до абзацу 1 п. 3, п. 15 Положення «Про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року, п. 3 Положення «Про критерії про встановлення груп інвалідності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року та Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України № 561 від 05.09.2011 року, обласна МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» 20.05.2013 року провела огляд позивачки зі складанням акту № 688 огляду МСЕК [PERSON], у п. 30.4 якого визначила, що група інвалідності не встановлена. У зв'язку з незгодою [PERSON] з експертним рішенням МСЕК, на підставі п. 23 та п. 24 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» звернувся до відділу МСЕК Міністерства охорони здоров'я з листом від 29.05.2013 року № 482, в якому просив розглянути питання про можливість огляду [PERSON] у МСЕК іншої області. У листі відділу МСЕК Міністерства охорони здоров'я від 30.05.2013 року № 16.05-4-3242, яке отримано КЗОЗ «ОЦ МСЕ» факсом, запропоновано направити позивачку для проведення медико - соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ). [PERSON] знаходилась у вказаному інституті з 16.07.2013 по 26.07.2013 року з діагнозом: "Наслідки малого ішемічного інсульту (2007р.) на фоні гіпертонічної хвороби, нерізко виражена координаторна недостатність, органічно-астенічне порушення. Змішана неокклюзивна компенсаторна гідроцефалія (по даним КТ головного мозку, 2013), розповсюджений остеохондроз хребта, спондилоартроз. Нерізко виражений больовий синдром (цервікалгія, тораколгія, люмболгія), ПФХ І ст., підстав для встановлення інвалідності, в даний час, немає, що підтверджується копією консультативного висновку № 4281. З урахуванням вказаного консультативного висновку інституту 14.08.2013 року обласна МСЕК №4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» склала акт № 896 огляду МСЕК [PERSON], у п. 30.4 якого визначила, що група інвалідності не встановлена. Таке експертне рішення, у відповідності до п. 24 Положення «Про критерії про встановлення груп інвалідності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року, [PERSON] оскаржила до МОЗ України. Листом №116 від 02.10.2013 року Державний заклад «Центральна МСЕК МОЗ України» витребував у КЗОЗ «ОЦ МСЕ» медекспертну документацію [PERSON] 12.11.2013 року Державний заклад «Центральна МСЕК МОЗ України» провів огляд [PERSON] зі складанням акту №147 огляду МСЕК. У п. 30.4 експертного рішення вказаного акту відображено, що група інвалідності не встановлена. Вказане експертне рішення відображено також у листі Державного закладу «Центральна МСЕК МОЗ України» № 141-1/11 від 13.11.2013 року. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що КЗОЗ «ОЦ МСЕ» та його структурні підрозділи, розглядаючи документи позивача під час встановлення групи інвалідності [PERSON] діяли у відповідності до вимог діючого законодавства України. Крім того, в ході судового розгляду позивачка подала до суду нові медичні документи, які датовані 2014 роком, для розгляду питання по встановленню групи інвалідності. Але, такі медичні документи не мають відношення до предмету спору по даній справі, тому що у суді розглядаються медичні документи, які мають відношення лише по факту не встановлення інвалідності позивачки до 23.05.2012 року. Нові медичні документи позивачки, [PERSON] має право подати для визначення у неї інвалідності у порядку, що встановлений Положеннями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про порушення права [PERSON] з боку відповідачів, та відсутність причинно - наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідачів та завданою моральною шкодою позивачу, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed