Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON] спілки «Альянс Україна, ПАТ КБ «Надра», ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «Купер Прайс», треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON], Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про скасування обтяжень у виді арешту нерухомого майна, в якому, просить скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції АН №947265, 23.01.2008, зареєстрованого 29.01.2008 року реєстратором [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори за №6478437; скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №21175522, 20.08.2010 року Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ДВ №20, зареєстрований 06.09.2010 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10213343; скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 30636931, 12.01.2012 року, державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON], зареєстрований 28.02.2012 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №12216714. Позов мотивований тим, що 09.07.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS]. 11.10.2014 року позивач як спадкоємець померлого звернулася до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак з інформаційної довідки №81687021 від 02.03.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на вищевказану квартиру накладено обтяження, підставами яких є: постанова Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції АН №947265, 23.01.2008 року, обтяження зареєстроване 29.01.2008 року реєстратором [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори за №6478437; постанова про відкриття виконавчого провадження №21175522 20.08.2010 року Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ДВ №20, обтяження зареєстровано 06.09.2010 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10213343; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 30636931, 12.01.2012 року, державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON], обтяження зареєстроване 28.02.2012 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №12216714. Центральний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області листом від 20.01.2017 року відмовив [PERSON] в наданні інформації щодо існуючих обтяжень, оскільки остання не є стороною виконавчого провадження. [PERSON] Вінницька нотаріальна контора листом №340/01-16 від 23.02.2017 року розяснила [PERSON], що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька можлива лише після зняття арештів з нерухомого майна. Позивач позбавлена можливості в позасудовий спосіб вирішити питання про зняття обтяжень з квартири, яка входить до спадкової маси після смерті її батька, що і стало підставою для звернення [PERSON] до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 04.04.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 05.07.2017 року без винесення окремого процесуального документа задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 09.07.2014 року. Ухвалою суду від 05.07.2017 року без винесення окремого процесуального документа задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від Центрального відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області належним чином завірені копії: постанови Вишенського відділу ДВС АН №947265 від 23.01.2008 року, постанови Ленінського відділу ДВС від 20.08.2010 року про відкриття виконавчого провадження №21175522, ДВ№20, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Ленінського відділу ДВС [PERSON], 30636931, 12.01.2012 року. Ухвалою суду від 05.09.2017 року без винесення окремого процесуального документа залучено до участі у справі [PERSON] та Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 05.09.2017 року без винесення окремого процесуального документа задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від Вінницької філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України належним чином завіреної копії постанови Ленінського відділу ДВС від 20.08.2010 року про відкриття виконавчого провадження №21175522, ДВ№20, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Ленінського відділу ДВС [PERSON], 30636931 12.01.2012 року. Ухвалою суду від 05.09.2017 року без винесення окремого процесуального документа задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори належним чином завіреної копії постанови Вишенського відділу ДВС АН №947265 від 23.01.2008 року. Ухвалою суду від 06.11.2017 року без винесення окремого процесуального документа задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від Вінницької філії ДП «Національні інформаційні системи» інформації, згідно яких ухвал та процесуальних документів було накладено арешти згідно реєстраційного номеру обтяження №10213343, №12216714 на нерухоме майно, що знаходиться в м.Вінниці по вул. Р. Скалецького, 38а/74. Ухвалою суду від 30.11.2017 року в якості співвідповідачів до участі у справі залучено [PERSON] спілку «Альянс Україна, ПАТ КБ «Надра», ПАТ «ОТП Банк». Ухвалою суду від 02.05.2018 року в якості співвідповідача до участі у справі залучено ТОВ «Купер Прайс». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, що наведено у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу без участі представника контори (а.с.155 т.І). В судове засідання представник відповідача [PERSON] спілки «Альянс Україна» не зявився, голова правління спілки [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій не заперечила проти скасування обтяжень у виді арешту нерухомого майна, справу просила слухати за відсутності представника [PERSON] спілки «Альянс Україна». Згідно довідки КС «Альянс Україна» від 02.10.2017 № 412/ю [PERSON] борг по судовому наказу № 2 н 231 від 27.11.2007 року сплатив в повному обсязі, будь яких матеріальних претензій вказаний відповідач до позивача не має. (а.с.178 т.І). В судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «Надра» не зявився з невідомих суду причин, в матеріалах справи наявні заяви представника по довіреності від Уповноважної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника (а.с.214, 233 т.І, а.с. 13 т.ІІ). Зобовязання перед банком позивачем виконано в повному обсязі 13.04.2018 року (а.с. 15 т. ІІ). В судове засідання представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» не зявився з невідомих суду причин, незважаючи на те, що вказаний відповідач неодноразово викликався до суду завчасно та належним чином. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Купер Прайс» не зявився з невідомих суду причин. В судове засідання Центральний відділ ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області участь свого представника не забезпечив, незважаючи на те, що вказаного відповідача було повідомлено про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася з невідомих суду причин, будучи присутньою в судовому засіданні 03.10.2017 року, в інші судові засідання не зявлялась. Повідомлялась судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. В судове засідання представник третьої особи Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» [PERSON] не зявився, в матеріалах справи наявна його заява, в якій зазначив, що предмет даного спору не стосується ВРУ ДСФУ «ДФСМЖБ», просить розгляд справи провести у відсутність представника управління, у вирішенні спору по суті поклався на розсуд суду (а.с.153 т.І). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ч.2 ст.1281 ЦК України передбачає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Ч.1 ст.1282 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АМ №057877 її батьком є [PERSON] (а.с.53 т. І). [PERSON] за життя був власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло серії САА №379153, копію якого долучено до справи (а.с.54 т. І). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №293605 [PERSON] помер 09.07.2014 року (а.с.92 т. І). Після його смерті відкрилася спадщина. Як вбачається зі спадкової справи №557/2014 до майна померлого 09.07.2014 року [PERSON], копію якої долучено до матеріалів справи, [PERSON] 11.10.2014 року звернулася до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.60 т.І). Судом встановлено, що позивач [PERSON] як донька померлого є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька. Згідно інформаційної довідки №81687021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів майна щодо субєкта від 02.03.2017 року на майно [PERSON] накладено наступні обтяження: обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, обєкт обтяження квартира [ADDRESS], підстава - постанови Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції АН №947265, 23.01.2008 року, зареєстроване 29.01.2008 року реєстратором [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори за №6478437; обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, обєкт обтяження невизначене майно, все майно, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження №21175522 20.08.2010 року Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ДВ №20, зареєстроване 06.09.2010 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10213343; обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, обєкт обтяження невизначене майно, все майно, підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 30636931, 12.01.2012 року, державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON], зареєстроване 28.02.2012 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №12216714 (а.с.24-25 т. І). Листом №340/01-16 від 23.02.2017 року державний нотаріус повідомив [PERSON], що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] може бути здійснена після зняття арешту (а.с.27 т. І). З метою встановлення підстав накладення арештів на майно [PERSON] та ходу виконавчих проваджень [PERSON] звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з відповідними заявами, на які отримала відповідь від 20.01.2016 року, якою їй відмовлено у наданні інформації, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження (а.с.26 т. І). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН №947265, копію якої отримано на запит суду, арешт на квартиру [ADDRESS], накладено з метою примусового виконання судового наказу №2-н-231, виданого Ленінським районним судом 27.11.2007 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КС «Альянс Україна» (а.с.115-116 т. І). Згідно довідки №412/ю від 02.10.2017 року, виданої КС «Альянс Україна» [PERSON], [PERSON] борг по судовому наказу №2-н-231 від 27.11.2007 року сплатив в повному обсязі, будь яких матеріальних претензій КС «Альянс Україна» стосовно боргу по вказаному судовому наказу не має. (а.с.135 т. І). Враховуючи наведене, підстави для подальшого існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції АН №947265, 23.01.2008, зареєстрованого 29.01.2008 року реєстратором [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори за №6478437, відсутні. В ході судового розгляду встановлено, що 20.09.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці у справі №2-3103/11 ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №08/06/2007/980-ПТП/147 від 08.07.2007 року в розмірі 17\~990,23 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 179,97 гривень, оплату за ІТЗ розгляду справи в сумі 120 гривень (загальна сума 18\~290, 20 гривень) (а.с.26, справа №2-3103/11). З метою примусового виконання зазначеного рішення суду на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, в ході якого постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 30636931 від 12.01.2012 року накладено арешт на все майно боржника, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідок ПАТ КБ «Надра» №1-4-3123 та №1-4-3125 від 13.04.2018 року виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №08/06/2007/980-ПТП/147 на загальну суму 18\~290,20 гривень підлягає закінченню з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду. Рішення суду 13.04.2018 року виконано добровільно, кредитний договір №08/06/2007/980-ПТП/147 припинено повним виконанням зобовязань (а.с.14-17 т. ІІ). Отже, підстави для подальшого існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 30636931, 12.01.2012 року, державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON], зареєстрований 28.02.2012 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №12216714 - відсутні. В ході розгляду справи також встановлено, що 10.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці у справі №2-6272/10 ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №PL-B01/003/2007 від 14.11.2007 року в розмірі 21\~008,19 гривень, та 1\~581,72 гривень пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошового зобовязання (а.с.44-45, справа №2-6272/10). З метою примусового виконання зазначеного рішення суду на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, в ході якого на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №21175522, 20.08.2010 року Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ДВ №20, накладено арешт на квартиру [ADDRESS], який зареєстровано 06.09.2010 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10213343. Згідно договору факторингу №04022011, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» (назву змінено на ТОВ «Купер Прайс» згідно протоколу №7 загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» від 22.04.2011 року) до ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги до [PERSON], а саме право на стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №PL-B01/003/2007 (а.с.20-33, 51-59 т.ІІ). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Купер Прайс», станом на 27.04.2018 року ТОВ «Купер Прайс» претензій до [PERSON] немає (а.с.50). Згідно довідки ТОВ «Купер Прайс» №349518 від 13.04.2018 року борг боржника [PERSON] анульовано, матеріальних претензій до [PERSON] ТОВ «Купер Прайс» немає (а.с.35 т.ІІ). Отже, підстави для подальшого існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на квартири [ADDRESS], накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №21175522 від 20.08.2010 року Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ДВ №-20, зареєстрований 06.09.2010 року реєстратором Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10213343, відсутні. При розгляді справи №6-164цс12 23.01.2013 року Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України («Захист права власності»), зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 [PERSON] протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, [PERSON] протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 166 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", «Трегубенко проти України», згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 [PERSON] протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «[PERSON] проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Пункт 168 Рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 [PERSON] протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «[PERSON] та інші проти Сполученого Королівства»(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98). Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як було встановлено, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], а тому, як спадкоємець за законом, що прийняв спадщину, вона згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування та розпорядження майном, яке фактично її належить. В п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», судам розяснено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Суд дійшов висновку, що позивач має право звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час розгляду справи) вбачається, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.\~У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.\~Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:\~1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;\~2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;\~3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;\~4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;\~5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;\~6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;\~7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;\~8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.\~У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки на час розгляду судом вказаної справи відсутні невиконані зобовязання [PERSON] перед КС «Альянс Україна», ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Купер Прайс», рішення судів, а саме судовий наказ №2-н-231, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці 27.11.2007 року, рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 20.09.2011 року у справі №2-3103/11 та рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 10.12.2010 року у справі №2-6272/10, в забезпечення яких приймалися рішення про обтяження речового права на нерухомість, виконано, разом з тим наявність арештів, зняття яких є предметом даного спору, позбавляє позивача в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд та вжити усіх заходів щодо оформлення своїх спадкових прав, суд знаходить підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб та звільнення з-під арешту майна особи, спадкоємцем якої вона є. Враховуючи викладене суд вважає, що позов [PERSON] мотивований та обґрунтований, існування арештів (реєстраційний номер обтяження 6478437, 10213343 та 12216714) на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка входить до спадкової маси після смерті її батька [PERSON], порушує та обмежує спадкові права позивача, позов в частині вимог до [PERSON] спілки «Альянс Україна, ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Купер Прайс» підлягає задоволенню.\~ Разом з тим суд зазначає, що позов [PERSON] в частині вимог до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори та ПАТ «ОТП Банк» про скасування обтяжень у виді арешту нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки, згідно постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано, тому останні, в силу ст. 51 ЦПК України, є неналежними відповідачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved