Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до Орхіхівського районного суду Запорізької області з позовом, яким просила припинити обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження: 2072025 від 10.06.2005 р., реєстратор: Оріхівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення б/н, Оріхівська держнотконтора, власник [PERSON] ). В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 02.11.2010 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №238360067 від 23.12.2020 року. У травні 2021 року позивач, у зв`язку з підготовкою до вчинення правочину щодо вказаного майна, дізналась, що згідно Реєстру для реєстрації заборон за 1982-1997 роки 28 травня 1987 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер реєстру: 74675-105, внутрішній номер 0401692E25F2492T8159, власником якого згідно Реєстру, значиться гр. [PERSON] , за повідомленням заводу «Орсільмаш» від 28.05.1987 року. Відповідно до довідки Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області підтверджено, що належний позивачу житловий будинок до перенумерації мав адресу: [ADDRESS] . Діяльність стягувача за оспорюваним обтяженням - ВАТ «Орсільмаш» (ідентифікаційний код 00238173), припинено 21.11.2012 року. Такої юридичної особи, як завод Орсільмаш, не існує, ніякого боргу перед заводом Орсільмаш позивач не мала та не має, відтак і звернутися до заводу «Орсільмаш», як ініціатора арешту, з вимогою зняти даний арешт, вона не має можливості. В зв`язку з існуючою забороною на житловий будинок позивач позбавлена можливості скористатися своїм правом щодо його подальшого розпорядження, а тому змушена звернутись до суду за захистом свого права власності. Ухвалою від 17.05.2021 року було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, відповідач повідомив про повне визнання ним позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого. Як випливає з матеріалів справи, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 02.11.2010 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №238360067 від 23.12.2020 року. Відповідно до довідки Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області підтверджено, що належний позивачу житловий будинок до перенумерації мав адресу: [ADDRESS] Судом також встановлено, що згідно Реєстру для реєстрації заборон за 1982-1997 роки 28 травня 1987 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер реєстру: 74675-105, внутрішній номер 0401692E25F2492T8159, власником якого згідно Реєстру, значиться гр. [PERSON] , за повідомленням заводу «Орсільмаш» від 28.05.1987 року. Будь-яких доказів існування невиконаних зобов`язань позивача, забезпечених оспорюваною забороною, перед ВАТ «Орсільмаш» чи іншою особою, в тому числі його правонаступником, матеріали справи не містять. Чинним законодавством України передбачено, що об`єкти нерухомого майна, а також речові права та обтяження на нерухоме майно підлягають обов`язковій державній реєстрації (ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до положень ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Об`єкт нерухомого майна розташований в с. Преображенка Пологівського району Запорізької області, а тому Преображенська сільська рада Пологівського району Запорізької області є належним відповідачем у справі. Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону «Про внесення змін до Закону України № 834-VIII «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26 листопада 2015 року та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до ст.3 цього Закону загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Ст.4 Закону визначає, що державній реєстрації прав підлягає, в тому числі - заборона відчуження нерухомого майна. Умови, підстави та процедура проведення реєстрації заборони відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до положень чинного законодавства України, що регламентує порядок накладення заборон і обтяжень на нерухоме майно та їх зняття, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та записів про обтяження і заборону, проводиться державним реєстратором за заявою заінтересованої особи на підставі судового рішення. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність оспорюваного обтяження обмежує право, як власника житлового будинку, у розпорядженні своєю власністю, а тому обтяження має бути припиненим, оскільки підстави для його застосування, зазначені в архівному записі Оріхівської державної нотаріальної контори, не підтверджені належними доказами. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 20, 22, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved