Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред"явлення позову і до досягення дітьми повноліття . Ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред"явлення позову і до досягення дітьми повноліття . Суд з"ясував відношення сторін до позову , а також те , що відповідач уточнений позов визнав, проти стягнення аліментів на утримання дітей не заперечує. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Позивачка , обгрунтовуючи позов вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 23.10.2017 року. Мають двоє неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати двох неповнолітніх дітей, які на даний час знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка уточнений позов підтримує повністю , просить його задовольнити . Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. Заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 23.10.2017 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON] , що підтверджується копією рішення суду від 23.10.2017 року, копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-БВ № 001140 від 05.08.2005року, серії 1-БВ № 149289 від 28.07.2011 року. Після розірвання шлюбу сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання сина та доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати дітей, які проживають із матір»ю та знаходяться на її утриманні . Позивачка потребує допомоги на утримання доньки та сина , тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27.02.1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved