Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

16.07.2013 р. приватне акціонерне товариство „Горлівськтепломережа" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування своїх вимог вказує, що позивач надавав послуги з теплопостачання квартири, розташованої в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS], в якій мешкає відповідач. Згідно із законодавством споживач зобов'язаний своєчасно (щомісяця) вносити плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом. Внаслідок невиконання цього обов'язку заборгованість відповідача за період з липня 2001 р. року по січень 2012 року склала 1184 грн. 70 коп., яку просили стягнути з відповідача на користь позивача, а також 3 % річних в сумі 271 грн. 85 коп., інфляційні нарахування у сумі 5 грн. 69 коп., судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, зазначивши, що після розподілу платежів згідно квитанцій, які були надані відповідачем, по особовому рахунку № [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з липня 2001 року по січень 2012 року в розмірі 1184, 70 гривень; 3 % річних в розмірі 330,56 гривень; інфляційні нарахування в розмірі 11,77 гривень, а також судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, додавши, що за період з 2010 року по 2013 рік включно заборгованість за послуги з теплопостачання відсутня, про що свідчать копії квитанцій . Просив застосувати до решти заборгованості за послуги з централізованого опалення строк позовної давності . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленим наступне. Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] що підтверджено довідкою відділу АДР ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом, передбачений п.5 ч.3. ст.20, ст.32 Закону України „Про житлово - комунальні послуги". Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року(зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р.) власник та наймач(орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово -комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з централізованого опалення належать до витрат на утримання квартири, оскільки їх розмір не залежить від кількості осіб, що мешкають в квартирі. Згідно п.18 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, по встановленим нормам та тарифам за послуги по теплопостачанню, чого відповідачем зроблено не було. З розрахунку сум заборгованості за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 88) вбачається, що позивач з липня 2001 р. по січень 2009 р. нарахував оплату за послуги з теплопостачання в названій квартирі в сумі 1184 гривні 70 копійок, яка не сплачена відповідачем на час розгляду справи. За період з липня 2001 року по липень 2010 року включно позов про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволений бути не може через пропуск строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно із ст.ст. 71,80 ЦК України (1963 року), ч. 4 ст. 267 ЦК України в цьому випадку сплив строку позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до наданих відповідачем копії квитанцій про оплату послуг з централізованого опалення (а.с. 28- 42), вбачається, що заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 2010 року по жовтень 2013 року включно, відсутня, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з серпня 2010 року по січень 2012 року задоволенню також не підлягають. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте ЦК України набрав силу з 01.01.2004 р. Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Оскільки заборгованість виникла до 01.01.2004 року, то вказана норма не може бути застосована, а тому позов задоволенню і в цій частині не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 5, 11, 257, 267, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 71,80 ЦК України 1963 року, п.5 ч.3. ст.20, ст.32 Закону України „Про житлово - комунальні послуги", п. 18 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року,

Outcome: dismissed