Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 15 000,0 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком їх спільного сина, що проживає разом з позивачем, в добровільному порядку батьківського обов"язку з матеріального забезпечення та утримання сина не здійснює. Разом з тим, відповідач має задовільний матеріальний стан, на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не перебуває, має відмінний стан здоров"я, працездатний, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі на утримання їх спільного сина. Провадження у справі відкрито ухвалою від 23.04.2019 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила позов задовольнити частково, посилаючись на те, що з 31.12.2013 року і по даний час він працює в ТОВ «Стріха Плюс» та займає посаду директора, одночасно він є засновником цього товариства. Наразі товариство перебуває в скрутному становищі, доходів від даного товариства відповідач не має, оскільки підприємство є збитковим. Інших заробітків чи доходу від будь-якої діяльності він немає. Зазначає, що його матеріальне становище не дає йому об`активної можливості сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, оскільки його розмір заробітної плати становить 4 300,0 грн. Представником позивача подана відповідь на відзив, в якому сторона позивача зазначає, що розмір аліментів визначений з урахуванням потреб дитини. Позивач подала додаткові письмові пояснення, в яких надала розрахунок розміру аліментів, які просить стягнути в даному розмірі, посилаючись на те, що в місяць на дитину вона витрачає: харчування - 3 841,0 грн., садочок - 7 700,0 грн., секція дзюдо - 450,0 грн., одяг - 3 399,0 грн., засоби особистої гігієни - 484,0 грн., канцтовари - 303,0 грн., книжки - 704,0 грн., іграшки - 464,0 грн., розваги (дитячий розважальний центр, кінотеатр) - 1 000,0 грн., перукарня - 200,0 грн., лікування - 20 628,0 грн. Крім того, відпочинок на морі 1 раз на рік - 25 000, грн. В судовому засіданні позивач та іі представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Позивач додала, що її заробітна плата становить приблизно 20 тис.грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив ухвалити рішення про стягнення з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Додав, що яхта перебуває в неробочому стані та потребує ремонту, автомобілі також є старими, житловий будинок, що належить йому на праві власності, був придбаний до шлюбу, а 2-кімнатну квартиру він отримав у спадщину. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з 30.09.2014 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва від 26.06.2019 р., яке набрало законної сили (справа № 758/2395/19). Сторони по справі - позивач [PERSON] , 0 Від шлюбу [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи малолітній син сторін проживає разом з матір"ю - позивачем у справі за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалося відповідачем. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, щодитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли цеможливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсягїхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. А тому суд не погоджується із доводами відповідача про стягнення аліментів в 1/4 частці від його заробітку, оскільки відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд діє в межах заявлених позивачем вимог. В зв`язку з чим, стягнення аліментів за рішенням суду має бути в твердій грошовій сумі. Приписами ч. 2 ст.182 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є людиною працездатного віку, відповідно до довідок, які знаходяться в матеріалах справи № 00000000005 від 21.05.2019 р. та № 00000000004 від 21.05.2019 р., відповідач працює директором в ТОВ «Стріха Плюс» та отримує заробітну плату в розмірі 4 300,0 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником вітрильно-моторного прогулянкового судна, 2004 року побудови, що підтверджено листом Державної служби морського та річкового транспорту України від 24.07.2019 р. № 3299/03/15-19. Згідно витребуваної судом інформації руху коштів по картковому рахунку відповідача, у останнього не має витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, становить: з 1 липня - 1 699 грн., з 1 грудня - 1 779 грн. Так, в данному випадку на час набрання рішенням законної сили, тобто з 01.12.2019 р., 50% прожиткового мінімуму для дитини сторін у справі будет становити 889,5 грн. Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, маючи постійний офіційний дохід, здоровий за станом здоров`я, інших утриманців, крім їх спільної дитини, у нього не має, не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідач не заробляє достатніх коштів на утримання дитини, оскільки сторони мають рівний обов`язок по утриманню дітей. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного малолітнього сина у розмірі 5 000,0 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. В зв`язку з чим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд не приймає до уваги доводи позивача на обґрунтування розміру аліментів на утримання малолітнього сина необхідність витрат на відвідування секцій, коштовного дитячого садка, лікування, оскільки обов`язок того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) передбачений ст.185 СК України. А відтак, у позивача є право звернутися з самостійним позовом про стягнення безпосередньо додаткових витрат на дитину. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про це суду. На підставі ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому у кожної зі сторін у справі при настанні таких обставин є право на подачу відповідного позову про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 20.02.2019 року, і до повноліття дитини. На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім цього, з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовийзбір в дохід держави у розмірі 768,4 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 КонституціїУкраїни, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial