Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON], в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є громадянкою України, зареєстрована та мешкає на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS]. [INFO] у Амвросіївській центральній районній лікарні міста Амвросіївки Донецької області вона народила дитину жіночої статі - [PERSON]. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 119 від 10.10.2016 р., виданим лікарем Амвросіївської центральної районної лікарні міста Амвросіївки Донецької області. У червні 2017 року заявниця звернулася до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо державної реєстрації народження [PERSON], [INFO] в м. Амвросіївка Донецької області. Проте, у реєстрації народження [PERSON], [INFO] в м. Амвросіївка Донецької області, та видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народження № 119 від 10.10.2016 р., видане лікарем Амвросіївської центральної районної лікарні міста Амвросіївки Донецької області не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2006 за № 1150/13024. На підставі вищевикладеного, заявниця просить суд встановити факт народження нею, дитини жіночої статі - [PERSON], [INFO], місце народження - місто Амвросіївка Донецької області. Зазначити в актовому записі про народження дитини [PERSON], [INFO], матір'ю - громадянку України [PERSON], [INFO], батьком - громадянина України [PERSON]. Заявниця не з"явилася в судове засідання, але в прохальній частині заяви просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що заперечень відносно заяви про встановлення факту народження дитини не має. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявниці та представника заінтересованої особи по справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована та мешкає на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6) [INFO] у Амвросіївській центральній районній лікарні міста Амвросіївки Донецької області [PERSON] народила дитину жіночої статі - [PERSON]. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 119 від 10.10.2016 р., виданим лікарем Амвросіївської центральної районної лікарні міста Амвросіївки Донецької області. (а.с. 8, 9) У червні 2017 року [PERSON] звернулася до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо державної реєстрації народження [PERSON], [INFO] в м. Амвросіївка Донецької області. Проте, у реєстрації народження [PERSON], [INFO] в м. Амвросіївка Донецької області, та видачі відповідного свідоцтва заявниці було відмовлено з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народження № 119 від 10.10.2016 р., видане лікарем Амвросіївської центральної районної лікарні міста Амвросіївки Донецької області не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2006 за № 1150/13024. (а.с. 10) Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини проти Туреччини (зокрема «Loizidov v. Turkey», «Cyprus v. Turkey», а також Молдови та Росії (зокрема «Mozer v. the Repyblic of Moldova and Rassia», «Ilascu and Oters v. Moldova and Rassia» документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнанних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини жіночої статі - [PERSON], [INFO], уродженки м. Амвросіївка Донецької області, що передбачено ст. 257-1 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved