Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що сторони уклали договір, поліс обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність відповідача. Так, з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), сума шкоди була сплачена потерпілій особі. У звязку з чим у позивача після сплати страхового відшкодування потерпілій особі виникло право регресної вимоги до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування. Добровільно відповідач відмовляється сплатити суму страхового відшкодування позивачу, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 68/. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином /а.с. 59, 64/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2015 між позивачем та [PERSON] було укладено договір, поліс № АЕ 6344173 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу Hyundai, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 6/. 21.02.2016 по вул. Зодчих в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль Hyundai, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та автомобіль Opel, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 31 березня 2016 року, ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем /а.с. 8-9/. Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 22.02.2016 власник транспортного засобу Opel звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» із повідомленням про настання випадку /а.с. 10-11/. Внаслідок ДТП власник транспортного засобу, Opel зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 12.04.2016, вартість матеріальних збитків складає 30090 грн. 25 коп. /а.с. 13-45/. 19 квітня 2016 власник транспортного засобу звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с. 12/. 30 травня 2016 року ТДВ СК «Альфа-гарант» було складено страховий акт № ЦВ/16/0614 від 30.05.201 відповідно до якого зазначена подія була визнана страховою, та встановлено розмір виплати 26566, 80 грн. /а.с. 46/. Відповідно до платіжного доручення від 30.05.2016 № 23029 позивач сплатив страхове відшкодування розмірі 26566 грн. 80 коп. /а.с. 48/. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 26566 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33". Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів : „Вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності...". Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved