Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, 05 квітня 2017 року надав уточнену позовну заяву (а.с.29), мотивуючи її тим, що Софіївська районна державна адміністрація виступає в інтересах малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , відповідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, ст.11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових норм соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклуванння" з метою соціального захисту дитини. Зазначає, що [PERSON] є одинокою матір'ю малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Посилається на те, що рішенням Софіївського районного суду від 11 березня 2015 року провадження №2/193/201/15 малолітніх [PERSON] та [PERSON] відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. За цей період мати не вживала ніяких заходів щодо створення належних умов для проживання та повернення дітей в сім`ю. [PERSON] не має бажання створити для дітей умови, які б відповідали їх нормальному розвитку та забезпечити їх всім необхідним, своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дітей, негативно впливають на їх психічний та фізичний розвиток. З часу влаштування дітей в дитячий спеціалізований заклад, їх мати не виявила щодо дітей батьківського піклування, не переймається долею своїх дітей, не виявляє інтересу до них, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, свідомо нехтує батьківськими обов'язками, у зв`язку з чим, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків; подальшу долю доручити органу опіки та піклування в особі Софіївської райдержадміністрації та утримувати з усіх видів заробітної плати [PERSON] аліменти (кошти) на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків - вихователів чи державної установи, де будуть виховуватись малолітні: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , на утримання дітей в розмірі 1/3 усіх доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Представники позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, просять суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вважає за потрібне, щоб [PERSON] надали ще можливість для її виправлення, проти позову заперечує. Представник третьої особи - представник комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» в судовому засіданні пояснив, що за час перебування дітей в комунальному закладі, а саме з 23 лютого 2015 року по теперішній час, мати приїжджала раз сім до них, діти з нетерпінням чекають зустрічі з мамою, однак вважає, що дітям буде краще в будинку дитини, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також зазначив, що виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання її неповнолітніх дітей по рішенню Софіївського районного суду від 11.03.2015 року надійшов до комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини», а тому підстави для стягнення аліментів відсутні. Представник третьої особи - представник Девладівської сільської ради в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, будинок продала, ніде не працює і пошуком не роботи не займається, проживає в складних матеріальних умовах, не створює повноцінні умови для повернення дітей із спеціалізованого закладу, для їх проживання і виховання, вважає, що у відповідачки відсутні всі підстави для того, щоб залишити дітей з нею, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, утриманням дітей не займається, свої батьківські обов`язки не виконує, вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав у відношенні дітей, зазначила, що була свідком тих обставин, що відповідач зачиняв у будинку її неповнолітніх дітей на декілька днів голодними без їжі, а сама в той час вживала алкогольні напої, не торбуючись про наслідки таких дій . Свідки: [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні пояснення, зазначили, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дітей, повідомили, що неодноразово проводили бесіди з позивачем щодо зміни її ставлення до дітей, але відповідач на них ніяким чином не реагувала. Розглянувши матеріали справи в судовому засіданні, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, представника відповідача, представників третіх осіб, свідків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Пунктом 18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20) (далі - Постанова) передбачено, що відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вбачається, що матір'ю записана [PERSON] (а.с. 3-4). [PERSON] характеризується негативно, зареєстрована в [ADDRESS], а проживає з 2015 року в [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем [PERSON]. Власного житла на території сільської ради немає. Ніде не працює і пошуком роботи не займається. Проживає в складних матеріальних умовах. Навіть не намагається їх покращити. Не створює повноцінні умови для повернення дітей із спеціалізованого закладу, для їх проживання і виховання. За період перебування дітей в дитячому спеціалізованому закладі в місті Кривому Розі мати своїх дітей майже не відвідувала, свій спосіб життя не змінила. Такий спосіб життя, який вона веде, є небезпечним для дітей. Неодноразово сільський голова, працівники сільської ради і члени виконавчого комітету, депутати сільської ради, дільнична медична сестра, голова комісії у справах дітей на громадських засадах при виконкомі сільської ради проводили роботу з громадянкою [PERSON] щодо відвідування дітей в дитячій установі, щодо створення належних умов для їх проживання та виховання, але мати на поради не звертає уваги, що підтверджує характеристика Девладівської сільської ради на а.с. 16. та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї на а.с. 8-9. З 23 лютого 2013 року по цей час діти знаходяться в комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 17). За цей час мати їх відвідувала лише декілька раз: 16.11.2015 р., 06.12.2015 р., 22.03.2015 р., 16.07.2016 р., 03.09.2016 р., 15.10.2016 р., 05.11.2016 р. (а.с. 15). Згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнено з [PERSON] аліменти (кошти) на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків - вихователів , державної установи, де будуть виховуватись [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, рішення не оскаржувалось на набрало законної сили (а.с. 6-7). За цей період мати не вживала ніяких заходів щодо створення належних умов для проживання та повернення дітей в сім`ю . Суд приймає до уваги висновок Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.18), згідно якого доцільно в інтересах дітей позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за ухилення від виконання своїх батьківських обов"язків (а.с.18). Виходячи із наведеного, у суду не викликає сумніву необхідність задоволення позову у частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна малолітнім [PERSON] та [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Відповідно до ст.61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою. У зв`язку із викладеним подальшу долю дітей необхідно доручити вирішити органу опіки та піклування в особі Софіївської райдержадміністрації . Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей, суд вважає необхідним в задоволенні таких вимог відмовити, оскільки рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти (кошти) на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків - вихователів, державної установи, де будуть виховуватись [PERSON] та [PERSON] на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття . Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. (за вимогу про позбавлення батьківських прав, яка є вимогою немайнового характеру ), оскільки судовий збір не справляється за подання до суду заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюється органом опіки та піклування або служби у справах дітей, як це передбачено п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі п.2 ч.1 ст. 164СК України, ст.61 ЦК України, п.18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та

Outcome: partial