Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 5439 грн. 98 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що КП «Стрийтеплоенерго» зверталося до суду із заявою до відповідачів про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Стрийським міськрайонним судом Львівської області 30.07.2013 року було винесено судовий наказ. Однак боржники подали до суду заяву про скасування судового наказу. 09.09.2013 року було винесено ухвалу про скасування судового наказу від 30.07.2013 року та роз'яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Відповідачі проживають у [ADDRESS] та відповідно до вимог статей 67, 68 ЖК України зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісячно за встановленими тарифами, а повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що виникають з договору житлового найму. Однак відповідачі не проводять оплату комунальних послуг, в результаті чого станом на 01.01.2014 року виникла заборгованість перед КП «Стрийтеплоенерго» на суму 5439 грн. 98 коп., яка в добровільному порядку відповідачами не погашена. Несвоєчасний розрахунок відповідачів за надані послуги з теплопостачання призводить до створення критичної ситуації в системі теплопостачання держави, так як не надходять кошти, які необхідні для проведення робіт по забезпеченню безперебійного теплопостачання, що може призвести до припинення подачі теплової енергії підприємствам та організаціям, а також населенню Стрийщини. Представник позивача КП «Стрийтеплоенерго» Пак О.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, відмовившись від зустрічного позову до КП ''Стрийтеплоенерго'', згідний сплатити заборгованість за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності, яку просить застосувати, в решті позовних вимог просить відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків, прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов'язані вносити плату за обслуговування житла та прибудинкової території. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як встановлено в п. 24, 25, 26 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 02.12.2008 року відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], де зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8-11, 49/. КП «Стрийтеплоенерго» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, про що 30.07.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області було винесено судовий наказ. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 09.09.2013 року судовий наказ від 30.07.2013 року про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 5439,98 грн., а також судових витрат по справі скасовано. Роз'яснено КП «Стрийтеплоенерго», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні /а.с. 5/. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неодноразово звертався із письмовими заявами до КП «Стрийтеплоенерго» про укладення з ним договору про надання комунальних послуг, про скасування заборгованості за гаряче водопостачання, оскільки таке відсутнє, та про відключення від системи центрального теплопостачання /а.с. 29, 30, 32-33, 34-40/. На вказані заяви КП «Стрийтеплоенерго» було надано відповіді про те, що згідно з рішенням Стрийського МВК № 216 від 06.07.2007 року КП «Стрийтеплоенерго» визначено виконавцем послуг з центрального опалення та гарячої води в житловому та нежитловому фонді м. Стрия. З іншої сторони, відповідно до п.п. 13 та 29 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560, роз'яснень Львівського антимонопольного комітету, головного управління економіки Львівської ОДА, обласного управління житлово-комунального господарства «витрати на технічне обслуговування систем теплопостачання (від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни квартири) та періодичну повірку, обслуговування і ремонт засобів обліку відносяться до нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд при визначенні тарифів на послуги з утримання житла (квартирної плати)" /а.с. 31/. Що стосується нарахування за гарячу воду, то воно проводиться згідно з показниками лічильника, тому відповідачі сплачують за реально спожиту кількість води. З моменту прийняття будинку [ADDRESS] на баланс КП «Стрийтеплоенерго» по даний час нарахування за гарячу воду відповідачам не проводилось, оскільки вони не подавали показників лічильника /а.с. 34 на звороті/. Відносини між споживачами, виконавцями та виробниками в сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2006 року № 1875, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 «Про затвердження правил користування тепловою енергією». КП «Стрийтеплоенерго», як виробник послуг, має укладений договір на постачання теплової енергії № 106 від 1.11.2007 року з балансоутримувачем (власником будинку), в даному випадку з БУ №1 Самбірської КЕЧ району. Договір про надання послуг в багатоквартирному будинку укладається між споживачем (власником квартири, орендарем, квартиронаймачем) та балансоутримувачем, тому комунальне підприємство не зобов'язане укладати угоди з мешканцями житлових будинків /а.с. 32, 34, 36 на звороті/. Щодо заяв відповідача [PERSON] про від'єднання від мереж теплопостачання, то в задоволенні таких йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів щодо відключення від мережі центрального опалення, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року № 1268 ''Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення'' внесено зміни в порядок надання дозволів на встановлення індивідуального опалення в житлових будинках, якими передбачено, що видача дозволів проводиться лише на весь будинок за умови письмової згоди всіх мешканців будинку /а.с. 37-40 на звороті/. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги теплопостачання, оскільки обов'язок власників квартир (квартиронаймачів) вносити плату за спожиту теплову енергію передбачений Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Твердження відповідача [PERSON] про відсутність зобов'язань перед позивачем по оплаті послуг з постачання теплової енергії у зв'язку з відсутністю договору між ними не відповідає вимогам ст. 11 ЦК України, яка визначає, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 вказаного Закону до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з централізованого опалення. Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Суд також не бере до уваги та вважає голослівними твердження відповідача [PERSON] про те, що послуги теплопостачання надавались у його житло неналежної якості. Таким чином відповідач [PERSON], в порушення положень ст., ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження своїх пояснень не надав суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували факт ненадання позивачем КП «Стрийтеплоенерго» послуг з теплопостачання або надання їх не в повному обсязі. Крім того, судом встановлено, що посилання відповідача на той факт, що КП «Стрийтеплоенерго» йому надавалися послуги неналежної якості не повинні стосуватись позивача, оскільки відповідно до договору про постачання теплової енергії від 01.11.2007 року КП «Стрийтеплоенерго» є тільки виробником послуг, а відповідальність за ремонт і експлуатацію теплових мереж, внутрішніх систем опалення і гарячого водопостачання, а відповідно за якість тепла, несе виконавець послуг, в даному випаду БУ-1 Самбірської КЕЧ, до якого відповідачу і слід було пред'являти претензії. Судом встановлено також і те, що в період з 01.10.2007 року відповідачі припинили здійснювати КП "Стрийтеплоенерго" оплату за надання послуг з теплопостачання. Сам факт нарахування боргу знайшов своє підтвердження в суді наданим розрахунком заборгованості, яка з жовтня 2007 року і станом на 01.05.2013 року склала 5439,98 грн. /а.с. 6/. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, представник позивача просить суд стягнути заборгованість з відповідачів за період з 01.10.2007 року по 01.05.2013 року. Слід зазначити, що за змістом ст. 267 ЦК України позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. Сторона має право зробити таку заяву в будь-який час до винесення рішення, в тому числі під час судових дебатів. Якщо позовна давність минула, і позивач зробив заяву про її застосування, це є підставою для відмови у позові. За наявності поважних причин пропуску позовної давності суд захищає порушене право. Поважними слід визнавати тільки такі причини, за яких кредитор проявляв належну дбайливість про захист свого порушеного права, але не міг своєчасно заявити позов з причин, які від нього не залежали та не знаходились під його контролем. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] було заявлено клопотання про застосування до вимоги про стягнення заборгованості позовної давності. Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до роз'яснень абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зроблене до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на те, що заборгованість відповідачів за надані послуги виникла з жовтня 2007 року, а позов про захист свого порушеного права позивач пред'явив 06.02.2014 року, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, за період з жовтня 2007 року до травня 2010 року, а зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] заявлено про застосування наслідків спливу такого строку, позивач причин пропуску позовної давності не обгрунтував, поважних причин до пропущення вказаного строку судом не встановлено, а тому за таких обставин суд прийшов до обґрунтованого та переконливого висновку, що в задоволенні зазначених вимог слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи наведене, суд при ходить до висновку, що позов Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» слід задовольнити частково та стягнути з відповідачів солідарно 3303 грн. 94 коп. за період з 01.05.2010 року по 01.05.2013 року заборгованості за послуги теплопостачання, в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2007 року по 30.04.2010 р. відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Outcome: partial