Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхніх неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача [PERSON] на її користь відповідно до рішення Рівненського районного суду від 05.04.2016 р. здійснюється стягнення аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. 00 коп. на кожного щомісячно. У відповідача [PERSON] існує заборгованість зі сплати аліментів. Однак, розмір аліментів встановлених судом на даний час є недостатнім для забезпечення потреб дітей, оскільки зросли витрати на дітей на продукти харчування, одяг, взуття, книги для навчання, товари першої необхідності, лікування. У зв'язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в частці від доходів останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Пояснила, що відповдіач є працездатним, про наявність інших утриманців, крім його неповнолітніх синів не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час, дату та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада, що підтверджується витягом з сайту. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. До суду повернулася кореспонденція, надіслана за місцем останньої відомої реєстрації відповідача з відміткою про причину повернення "за закінченням встановленого строку зберігання". Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, повідомлення про причини поважності нявки, відзив на позов до суду відповідач не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.04.2016 р. у цивільній справі №570/4904/15-ц було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, до повноліття дітей. Неповнолітні діти проживають з позивачем. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому частиною третьою статті 184 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, частиною третьою статті 181 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно частини другої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також змінено положення частини третьої статті 184 СК України та виключено можливість призначення дитині державної допомоги у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхніх спільних з позивачем дітей визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. на кожного. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, на час звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про зміну розміру аліментів 02.05.2018 р. року мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років років мав становити не менше ніж 930 грн. 00 коп., а на час розгляду справи - 972 грн. 00 коп., що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.04.2016 р. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. 00 коп. та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає за можливе розглянути заявлену вимогу в порядку спрощеного провадження. Так, за положеннями частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved