Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, їй на на підставі заповіту, посвідченого Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району від 19 січня 1998 року та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 березня 2005 року №1-495 належить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 5, 88 га, яка належала [PERSON], померлій [INFO] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 06 лютого 1997 року Нікопольською районною державною адміністрацією. За час свого життя [PERSON] замовила виготовлення державних актів на право на землю. 02 липня 2015 року позивачка звернулася до Управління Держземагенства з заявою, в якій просила надати відомості чи виготовлялися державні акти на вищезазначені земельні ділянки [PERSON] Управління Держземагенства у Нікопольському районі надало відповідь в якому повідомило, що згідно Книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначеним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,080 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за №010412502915, кадастровий №[NUMBER] та державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,220 га, зареєстрований 25 жовтня 2004 року за №010412503650, кадастровий №[NUMBER] [PERSON] не отримувала. На даний час свідоцтво про права власності на земельну ділянку позивачка не має змоги, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були виготовлений після смерті [PERSON], померлої [INFO], а тому вона змушена звернутися до суду. -Просить визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на ім"я [PERSON], а саме: -Державний акт на земельну ділянку [NUMBER], розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначеним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,080 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за №010412502915, кадастровий №[NUMBER]; - Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,220 га, зареєстрований 25 жовтня 2004 року за №010412503650, кадастровий №[NUMBER]. [PERSON] до суду не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає (а.с.47). Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не з»явилася, з позовом ознайомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає проти задоволення позову не заперечує (а.с.48-49). Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. [PERSON] 01 березня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-495 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 5, 88 га, що належала померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 06 лютого 1997 року Нікопольською районною державною адміністрацією після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] (а.с.11). . За життя [PERSON] замовила державні акти на право власності на земельну ділянку. Дані державні акти були виготовлений землевпорядною організацією та зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № №010412503650 від 25 жовтня 2010 року та за №010412502915 від 22 жовтня 2010 року, що підтверджується копіями даних державних актів 9а.с.12-14). На даний час позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був виготовлений після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт [NUMBER], кадастровий №[NUMBER] від 22 жовтня 2010 року та державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрований за №010412503650, кадастровий №[NUMBER] від 25 жовтня 2004 року, виданих на ім"я [PERSON], померлої [INFO] порушують права позивачки, оскільки не відповідають вимогам закону і видані з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України,а тому їх слід визнати недійсним та скасувати реєстрацію, тим самим задовольнивши позовні вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved