Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній) про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на його 1/2 частину. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.07.1991 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Їхня сім`я розпалась. Шлюб розірвано в судовому порядку 29.05.2017 року. В період шлюбу по договору купівлі-продажу від 11.09.2002 року ними було придбано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Квартиру вони придбали за власні заощадження. Позивач зазначає, що він бажає щоб вказана квартира була визнана їхнім з відповідачкою спільним майном подружжя та за ним визнано право власності на Ѕ її частину. Просить суд винести рішення, яким визнати спільним майном подружжя квартиру [ADDRESS] та визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] .; стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати. 27 вересня 2019 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 06 грудня 2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.. Представник позивача - адвокат Хомік С. Г. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перерубували в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1991 року. Заочним рішенням Придніпровського районного суду від 29 травня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири серії № 017734 від 11 вересня 2002 року - [PERSON] купила квартиру під номером [ADDRESS] . За статтею 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 Сімейного Кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63СК України). Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору, який сплачено ним при подачі позову в розмірі 2885грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 57,60, 61, 69, 63, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved