Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позовом, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]., на земельну ділянку площею 1,4737 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданої [PERSON] та розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованої в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 1,4737 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданої [PERSON] та розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області. У лютому місяці поточного року звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, нотаріус в такому відмовила, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.03.2017р. їй було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Натепер в інший спосіб захисту свого порушеного права окрім як звернення до суду з зазначеною вимогою, вона не має і не може оформити в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивачка не явилася, подала заяву до суду, в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у її відсутності (а.с.23). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі (а.с.24). Суд ухвалив, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України на підставі заяв сторін розглядати справу у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали даної справи, суд встановив. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється главою набуття права власності та положеннями про спадкування. Відповідно до ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами. Главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це також знайшло підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», у якому вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст. ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] померла [INFO]. (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а зокрема на земельну ділянку площею 1,4737 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданої [PERSON] та розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрованої в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] (а.с.6). 05.08.1958 року [PERSON] залишила заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Великолюбінстької селищної ради Городоцького району Львівської області А.П. Доманюк на ім'я позивачки по справі, [PERSON] (а.с.4). Встановленим є те, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте листом державного нотаріуса від 14.02.2017 р їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.9). Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування та роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,4737 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованої в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла вказаною земельною ділянкою неправомірно не встановлено. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б на неї претендували немає, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності за позивачкою на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved