Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 10.05.1986 року у Виноградівському райвідділі РАЦСу Закарпатської області, актовий запис № 73. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. У них з відповідачкою різні характери та погляди на життя. Фактично вони припинили шлюбні стосунки, шлюб існує формально, причин для його збереження немає, примирення неможливе. За час спільного проживання він, позивач, неодноразово намагався зберегти сім"ю, проте не вдалося. Кожен з них хоче влаштувати своє особисте життя. Діти повнолітні та самостійні, тому зберігати шлюб між ними немає сенсу. На думку позивача, зберігати шлюб недоцільно, тому його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, будучи допитаним в якості свідка надав пояснення, аналогічні викладеному в позовні заяві та додатково пояснив, що проживає з відповідачем в одному будинку та веде спільне господарство, подружні відносини сторони не підтримують приблизно на протязі одного року, у них з відповідачем різні погляди на життя, вважає, що зберігати шлюб немає змісту, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, своєчасно, про що свідчать розписки, наявні в матеріалах справи, в судове засідання з невідомих суду причин повторно не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності у заочному порядку, оскільки позивач проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитаного в якості свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 10 травня 1986 року у Виноградівському райвідділі РАЦСу Закарпатської області, актовий запис № 73 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Сторони проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] та ведуть спільне господарства. Приблизно протягом одного року не підтримують подружні відносини. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоцільним, примирення неможливе, оскільки у них з відповідачем різні погляди та кожен хоче влаштувати своє особисте життя. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, допитаного в якості свідка, та дослідженими судом письмовими доказами. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно встановлених судом обставин розлад в сім"ї сторін виник приблизно рік назад, носить стійкий характер, з цього часу сторони не підтримують подружні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим, враховуючи, що діти сторін є повнолітніми, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем понесено витрати по сплаті судового збору, з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved