Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просять визнати незаконним та скасувати рішення оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного [ADDRESS] від 24.12.2016 року, про: визначення з 01.02.2017 року управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] (далі Багатоквартирний Будинок) ТОВ «Керуюча Компанія Наш Дім» (далі Управитель) та затвердження умов договору про надання послуги з управління Багатоквартирним Будинком, викладені в проекті договору, який зберігається та представлений Управителем (далі Договір) і оприлюднений, шляхом прочитання співвласниками, у тому числі вголос на зборах співвласників Багатоквартирного Будинку та затвердити, що даним рішенням зборів співвласників Багатоквартирного Будинку у тому числі встановлюється такі обов`язкові для Управителя та співвласників багатоквартирного будинку умови, які є невід`ємними від змісту Договору, а саме: надання повноважень уповноваженій особі співвласників Багатоквартирного Будинку, щодо одноосібного прийняття рішень від імені усіх співвласників про зміну умов Договору із управителем або доповнень до існуючих умов Договору шляхом укладання із Управителем додаткової угоди до договору із обов`язковим її оприлюдненням на загальнодоступному місці багатоквартирного будинку, встановлення щомісячної ціни послуг, яка викладена у Договорі, встановлення строку дії Договору в один рік»; обрання уповноваженої особи співвласників будинку [ADDRESS] [PERSON] під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням, та надіслання до виконавчого комітету за місцем розташування багатоквартирного будинку [ADDRESS] заяви про прийняття на зберігання протоколу із протоколом зборів співвласників. В обґрунтування свого позову ТОВ «Житлосервіс-КР» вказали, що з 01.06.2013 року ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем та виконавцем послуг з утримання будинку [ADDRESS] , на підставі укладеного договору від 28.02.2013 року про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Довгинцівському районі з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету криворізької міської ради. 24.12.2016 року відповідачі прийняли рішення на загальних зборах БКБ, про визначення управителя БКБ та затвердження умов договору з управителем; Обрання уповноваженої особи співвласників БКБ під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням та надіслання до виконавчого комітету за місцем розташування БКБ заяви про прийняття на зберігання протоколу разом із протоколом зборів співвласників. На думку позивача, вказане рішення прямо порушує його права та інтереси, оскільки є підставою для виключення цього БКБ із вищезазначеного договору, а отже позивач повинен припинити управління та надання послуг з утримання цього БКБ. Позивач вважає, що рішення є незаконним, та таким що ухвалене з порушенням норм чинного законодавства, а отже не є юридичним фактом, що породжує правові наслідки. Так, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень, що була зазначена відповідачами становить 4908,8 кв.м. У зборах взяло участь 44 співвласники, яким належать квартири, нежитлові приміщення загальною площею 2597,2 кв.м., що становить 52,90 % від загальної площі багатоквартирного будинку. Але, ці дані не відповідають об`єктивній дійсності, оскільки в голосуванні приймали участь особи, що не є власниками житлових приміщень, а саме: квартири № 49, 59 . Площа даних житлових приміщень становить 139,8 кв.м. , дана площа не може бути зарахована до площі, що взяла участь у голосуванні, і як наслідок не може враховуватися при підрахуванні результату голосування. Також, позивач зазначає, що в голосуванні брали участь особи, які володіють лише певною часткою житлового приміщення, але голосували всією площею житлового приміщення, що є прямим порушенням вищезазначених норм, оскільки особа співвласник може голосувати лише тією площею, що їй належить, зокрема це житлові приміщення: № 56,30 , 29 , 22 , 4, 18. У відповідності до своїх часток, площа, якою дані співвласники могли б проголосувати складає 108,42 кв.м., натомість в протоколі, по даним житловим приміщенням врахована площа 422,3 кв.м. Отже, площа 313,88 кв.м. (422,3кв.м.- 108,42 кв.м.= 313,88 кв.м), є такою що зарахована незаконно. Таким чином, із площі, що, нібито, взяла участь у голосуванні - 2597,2 кв.м., необхідно відняти 139,8 кв.м. та 313,88 кв.м., тому площа співвласників, яка на законних підставах взяла участь в голосуванні на загальних зборах, становить 2143,52 кв.м., що в свою чергу, складає 43,66% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] . Враховуючи, що фактично проголосувало 43,66% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення є неприйнятим, а отже, незаконним та таким що порушує норми чинного законодавства. Представник позивача до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідачів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення та поштові відправлення, повернуті поштовим відділенням на адресу суду, в зв`язку закінчення терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомили. Представники третіх осіб, також, в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомили, буд-яких заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подавали. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з цим та з огляду на належне повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «Житлосервіс-КР» укладено договір про надання послуг з управляння будинком, спорудою або групою будинків у Довгинцівському районі (об`єкт №1) від 28.02.2013 року (а.с. 7-8). Відповідно до укладеного договору Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (Замовник) передає ТОВ «Житлосервіс-КР» (Управитель) функції управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник надає Управителю право відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Співвласники будинку [ADDRESS] , у відповідності до ЗУ «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», провели збори співвласників багатоквартирного будинку, в результаті яких було прийнято рішення визначити управителем будинку за вказаною адресою ТОВ «Керуюча Компанія - Наш Дім». Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» від 04.05.2015 року, власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Згідно з положеннями ст. 9 вказаного Закону, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції -об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Статтею 10 вказаного Закону встановлено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Окрім того, ч. 2 ст.10ЗУ «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» детально регламентує порядок прийняття рішень зборами співвласників. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Таким чином, виходячи із системного аналізу, зазначених норм, у голосуванні, щодо того чи іншого питання, що відноситься до компетенції зборів співвласників, можуть приймати участь лише власники квартир та нежитлових приміщень, які голосують загальною площею приміщення, яке перебуває у їхній власності, у відповідності до власних часток, якщо приміщенням володіє більше однієї особи. Голосування від імені співвласника можливе виключно на підставі документа, що надає повноваження на голосування від його імені. Разом з цим, під час вивчення матеріалів справи, а саме протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.12.2016 року та витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, судом встановлено, що в голосуванні приймали участь особи, що не є власниками житлових приміщень, отже, площа цих житлових приміщень не може бути зарахована до площі, що взяла участь у голосуванні, і як наслідок не може враховуватися під час підрахунку результатів голосування. Так, відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.12.2016 року, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку 103 осіб; загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень становить 4908,8 кв.м. У зборах взяло участь 44 співвласників, яким належать квартири, нежитлові приміщення загальною площею 2597,2 кв.м., отже, згідно з відомостями зазначеними у протоколі зборів, у голосуванні прийняли участь власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких становить 52,90 % загальної площі багатоквартирного будинку. Разом з цим, у голосуванні, від квартири [ADDRESS] , загальною площею 69,9 кв.м., приймала участь [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником вказаного приміщення є [PERSON] . Від квартири [ADDRESS] , загальною площею 69,9 кв.м., приймала участь [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками вказаного приміщення кожному по 1/3 частині є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. При цьому, будь-яких відомостей про тотожність вказаних осіб або про зміну прізвища відповідача до суду не надано, тому, на думку суду, голос вказаної особи, також, не може бути врахований під час підрахунку результатів голосування. Загальна площа вказаних квартир складає 139,8 кв.м. та не може бути зарахована до площі, що взяла участь у голосуванні, і як наслідок не може враховуватися під час підрахунку результату голосування. Окрім того, судом встановлено, що в голосуванні брали участь особи, які володіють лише певною часткою житлового приміщення, але голосували всією площею житлового приміщення, а саме: Від квартири № 56 вказаного будинку , загальною площею 70,0 кв.м., приймала участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона є власником лише 1/4 частини вказаного приміщення. Від квартири № 30 вказаного будинку , загальною площею 86,10 кв.м., приймала участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона є власником лише 1/3 частини вказаного приміщення. Від квартири № 29 вказаного будинку , загальною площею 69,1 кв.м., приймала участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона є власником лише 1/4 частини вказаного приміщення. Від квартири № 22 вказаного будинку , загальною площею 71,8 кв.м., приймала участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона є власником лише 1/8 частини вказаного приміщення. Від квартири № 4 вказаного будинку , загальною площею 69,3 кв.м., приймав участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, він є власником лише 1/4 частини вказаного приміщення. Від квартири № 18 вказаного будинку , загальною площею 56,0 кв.м., приймав участь лише [PERSON] , тоді як, відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, він є власником лише 1/3 частини вказаного приміщення. Таким чином, площа, якою вказані співвласники могли б проголосувати складає 108,42 кв.м., натомість в протоколі, по цими житловими приміщеннями врахована площа 422,3 кв.м. Отже, площа 313,88 кв.м. (із розрахунку 422,3 кв.м.- 108,42 кв.м. = 313,88 кв.м), є такою що зарахована без дотримання вимог чинного законодавства. На підставі викладеного та з у рахуванням вимог ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», суд вважає за необхідне із площі, що взяла участь у голосуванні - 2597,2 кв.м., зазначеної у протоколі зборів, відняти 139,8 кв.м. та 313,88 кв.м., тому площа співвласників, яка на законних підставах взяла участь в голосуванні на загальних зборах, становить 2143, 52 кв.м., що в свою чергу, складає 43,66% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень буд. [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи ту обставину, що фактично проголосувало 43,66 % загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення є неприйнятим, а отже, незаконним та таким що порушує норми чинного законодавства. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.12, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи, до чого також зводиться позиція Європейського суду з прав людини у рішенні «Проніна проти України» № 63566/00 від 18.07.006 року. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, приходить до висновку, що рішення прийняте 24.12.2016 року мешканцями будинку буд [ADDRESS] на зборах співвласників багатоквартирного будинку, є незаконним та таким що порушує норми чинного законодавства. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Житлосервіс-КР`про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку слід задовольнити. Також, враховуючи повне задоволення позовних вимог, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачів сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 1762,00грн. (а.с.1).

Outcome: approved