Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті м.Донецьк Донецької області, яка настала [INFO] . У заяві посилається на те, що є дочкою померлої, смерть якого настала на тимчасово окупованій території України. Виходячи з того, що смерть матері настала на тимчасово окупованій території, отримати свідоцтво про її смерть встановленого зразка вона не може, оскільки неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник зазначає, що встановлення факту смерті, внесення до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для захисту прав родичів та спадкоємців померлої. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2021р. було призначено розгляд даної справи на 15.11.2021р. на 14.10 годину. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, заявник [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Калинінським відділом РАГС м. Донецька, 07 лютого 1986 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, яким змінено прізвище [PERSON] на [PERSON] . У судовому засіданні з викладених у заяві обставин, письмових доказів у справі, зокрема лікарської довідки про смерть № 5172 від 17.09.2021р., виданої «Республіканське бюро судового-медичної експертизи ДНР» у м. Донецьк достовірно встановлено факт смерті [PERSON] в м. Донецьк 17.09.2021 року від інтоксикації та двухсторонньої вірусної пневмонії. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаться незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014р. №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться не на контрольованій території, є недійсним. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Частиною 2 ст. 319 ЦПК України передбачено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи в певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, серед яких захист прав родичів та спадкоємців померлої, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved