Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, про встановлення факту постійного мешкання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що з 2007 року він почав мешкати з [PERSON] та [PERSON], який доводився йому дядьком, в домоволодінні, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Айвазовського, 16. Проживали вони однією сім*єю, вели спільне господарство, позивач надавав постійну допомогу, так як [PERSON] та [PERSON], в силу їх похилого віку та поганого здоров'я потребували постійного догляду та допомоги. 03 березня 2013 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] написав заповіт на користь позивача [PERSON], виходячи з якого останньому заповів усе належне йому на час смерті майно, в тому числі 46/200 частини житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Айвазовського, 16. 01 грудня 2013 року померла [PERSON], яка також за життя написала заповіт на користь позивача [PERSON], в якому вона заповіла позивачу усе належне їй на час смерті майно, в тому числі 46/200 часток житлового будинку в м. Харкові по вул. Айвазовського, 16. Позивач займався організацією поховання [PERSON] та [PERSON]. Також позивач зазначає, що після смерті [PERSON] та [PERSON] в домоволодінні, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Айвазовського, 16, проживає він по даний час, тому просить суд встановити факт постійного мешкання [PERSON] з спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини та надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення згідно заявлених вимог, та зазначив, що з 2007 року [PERSON] почав мешкати з [PERSON] та [PERSON] в домоволодінні, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Айвазовського, 16. Проживали однією сім*єю, вели спільне господарство, позивач надавав постійну допомогу в силу похилого віку та поганого здоров'я спадкодавців, які були інвалідами та потребували постійного догляду. [PERSON] та [PERSON] написали заповіти, де позивачу заповідається все належне їм майно, в тому числі по 46/200 часток житлового будинку в м. Харкові по вул. Айвазовського, 16. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач залишився мешкати в вище зазначеному домоволодінні. Також представник позивача зазначив, що в установлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори, але фактично прийняв спадщину. В звязку з чим, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У своїх запереченнях, які надійшли 24.06.2015 року через канцелярію суду повідомив, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяву про слухання справи за їх відсутності. Під час судового засідання по справі були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід померлих [PERSON] та [PERSON] Знає померлих давно. Також свідок зазначив, що позивач жив разом та доглядав за родичами [PERSON] та [PERSON], так як вони хворіли, були інвалідами та потребували постійного догляду. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач продовжував мешкати в будинку, зробив ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка померлих [PERSON] та [PERSON] Також свідок зазначила, що позивач жив разом та доглядав за [PERSON] та [PERSON], так як вони хворіли. Після їх смерті займався їх похованням. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він товариш позивача [PERSON], йому відомо, що позивач жив приблизно з 2006-2007 року зі своїми родичами [PERSON] та [PERSON] та доглядав їх. Суд, вислухавши сторони по справі, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи при цьому з наступного: Згідно із\~ст. 1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~ Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~суд встановлює факти, що мають юридичне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 389855, виданого 10.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON], помер 09.03.2013 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 422602, виданого 02.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON], померла 01.12.2013 року.(а.с.8) Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року, виданих державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] державної контори, зареєстрованих в КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації», власниками 46/100 частин житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Айвазовського, 16, в рівних частках, є [PERSON] та [PERSON], р-р № 2-595, 2-592 (а.с.16,17). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина по 46/100 будинку за адресою м. Харків, вул. Айвазовського, 16, яка належить [PERSON] та [PERSON], в рівних частках. 09 серпня 2011 року [PERSON], на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, та на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON], [INFO], що підтверджується заповітом складеним та посвідченим 09.08.2011 року державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-594. ( а.с. 10). Також, 09 серпня 2011 року [PERSON], на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, та на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON], [INFO], що підтверджується заповітом складеним та посвідченим 09.08.2011 року державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-597. ( а.с. 11). Як вбачається з постанов про відмову у вчинення нотаріальної дії від 20.04.2015 року [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори, від гр. [PERSON], що зареєстрований в [INFO], надійшла заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 01 грудня 2013 року та [PERSON], [INFO], який помер 09.03.2013 року. Вказаними постановами заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори на протязі строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав, з наданої будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають за адресою: [INFO], не вбачається, що спадкоємець на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцями (а.с. 19,21). Згідно відповіді з 12-ї ХДНК м. Харкова від 25.05.2015 року № 1612/01-16 та від 25.05.2015 року № 1613/01-16 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 01.12.2013 року, та [PERSON], померлого 09.03.2013 року заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво на спадщину не видавалось. А 09.08.2011 року спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] посвідчувались заповіти (а.с.64-70). Як вбачається з акту від 18.02.2015 року, засвідченого органом місцевого самоврядування, за адресою м. Харків, вул. Айвазовського, 16, з 2007 року [PERSON] мешкав постійно із [PERSON] та [PERSON], однією родиною, вели спільне господарство, позивач надавав допомогу спадкодавцям, які потребували постійної допомоги, в силу їх похилого віку та стану здоровя, після смерті спадкодавців займався їх похороном. На даний час позивач мешкає в будинку сам, інших спадкоємців не має (а.с.15). Згідно наданого рахунку-замовлення про ритуальні послуги та предмети похоронного призначення від 02.12.2013 р. вбачається, що [PERSON] займався організацію захоронення померлої [PERSON] 01.12.2013 року та сплатив кошти на поховання в сумі 865,68 грн. (рахунок-замовлення від 02.12.2013 р). (а.с.12) Після смерті спадкодавців позивач сплачував комунальні послуги за будинок за адресою м. Харків, вул. Айвазовського, 16, що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг за газ, електроенергію та водопостачання (а.с.13,14). Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], тому що фактично прийнявши спадкове майно, сумлінно помилявся в строках звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Згідно ст.. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1270 ч. 3 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~ - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України - сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Суд приймає до уваги, надані докази та пояснення позивача в позовній заяві та представника позивача в судовому засіданні, а також пояснення свідків, про те, що [PERSON] фактично мешкав із спадкодавцями на час їх смерті, вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, та вважається таким, що прийняв спадок, який належав [PERSON] та [PERSON] у вигляді 46/100 частин будинку № 16 в м. Харків по вул. Айвазовського, в рівних частках кожному, про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляв, але відсутність реєстрації за місцем мешкання позивача та несвоєчасне звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, потребує встановлення даного факту в судовому порядку. Встановлення вищевказаного факту не суперечить вимогам\~ст. 256 ЦПК України, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення факту постійного мешкання із спадкодавцями на час відкриття спадщини та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини; та вимоги ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до яких у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд приймає до уваги пояснення допитаних свідків по справі, вивчивши в судовому засіданні надані позивачем оригінали документів, вважає доведеним, що позивач дійсно мешкав разом з померлими з 2007 року по день смерті [PERSON] по 09.03.2013 р., та [PERSON] по 01.12.2013 року, допомагав по господарству, здійснив їх поховання. За таких підстав \~суд вважає, що [PERSON]\~\~пропустив строк \~для прийняття спадщини \~з поважної причини, тому суд \~\~визначає йому додатковий строк, достатній \~\~для подання заяви \~про прийняття спадщини, \~а саме один \~місяць з дня набрання чинності \~зазначеного рішення суду. \~\~\~\~ Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved