Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

10 травня 2018 року, з Куликівського районного суду Чернігівської області для розгляду надійшла позовна заява, згідно якої ПАТ КБ «Приват Банк» через свого представника за довіреністю звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.07.2008 року в сумі 14817 грн 20 коп, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 7000,00 грн у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобов"язалась сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди. Проте, відповідач порушила свої зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. 07 липня 2008 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості, а та в свою чергу використовувати платіжну карту в розмірі платіжного ліміту, погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 07 липня 2008 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується заявою позичальника від 07.07.2008 року. Згідно п.6.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. В порушення умов договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснювала, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Заборгованість [PERSON] за кредитом складає 2447 грн 04 коп., за відсотками за користування кредитом, що розраховані у відповідності до умов кредитування 8494 грн 13 коп. Зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 2932 грн 35 коп слід відмовити. Крім того, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача разом з пенею в одній сумі і комісію позивач не наводить правового обґрунтування такого стягнення. Згідно з умовами надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язать, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову. Враховуючи, що [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафи - 250 грн (фіксована частина) і в процентному відношенні виходячи з суми задоволених позовних вимог, тобто у сумі 547,06 грн (2447,04+8494,13) х 5%). Отже,\~загальна сума\~заборгованості,\~з урахування\~тіла кредиту,\~процентів,\~штрафів,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~за кредитним\~договором,\~укладеним між\~ними 07\~липня 2008\~року,\~становить 11738,23\~грн, що складається з : 2447,04 грн. заборгованість за кредитом, 8494,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 547,06\~грн штраф (процентна складова). У зв»язку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 14817,20 грн. Судом стягнуто 11738,23, тобто позовні вимоги задоволені на 79,22% (11738,23 х 100 : 14817,20). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1395 грн 86 коп. (1762 х 79,22% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial