Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог за первісним позовом 14 березня 2019 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна колишнього подружжя. 28 жовтня 2019 року [PERSON] подала заяву про збільшення розміру (уточнення) позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 22 січня 2018 року заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/15931/17 було вирішено розірвати шлюб між нею та відповідачем. За час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] набуте спільне майно, а також майнові права, які підлягають поділу після розірвання шлюбу. Зокрема, за період шлюбу було набуто право власності на приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] ,свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] видане ВК РМР 14 червня 2017 року; автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-в універсал, номер кузова - VIN- [NUMBER] , повною масою 2100, масою без навантаження - 1475, об`єм двигуна - 1999, колір сірий, 2007 року випуску; гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 33875674, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.06.2011, видане ВК РМР та будівельні матеріали, на які поширюється режим спільної власності подружжя, які поставлялись за адресою [ADDRESS] . Оскільки між сторонами, а саме нею та відповідачем склалася конфліктна ситуація, вирішення якої шляхом домовленості між сторонами є неможливо, реальний розподіл спільного сумісного майна подружжя (в натурі), а саме виділення кожному з колишнього подружжя конкретно визначеного майна, буде найбільше відповідати їхнім інтересам. В свою чергу, визначаючи порядок поділу спільного майна, необхідно врахувати обставини, що мають істотне значення: приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м. автомобіль та гараж є неподільними, оскільки не можуть бути поділені без втрати їх цільового призначення; позивач за первісним позовом [PERSON] зареєстрована, як суб`єкт підприємницької діяльності з 2001 року за основним видом діяльності «Надання послуг перукарнями та салонами краси» (Код КВЕД 96.02) і приміщення перукарні, загальною площею 33,4 кв.м. набувалось та використовується саме для розміщення та ведення в ньому підприємницької діяльності; автомобіль та гараж оформлені на ім`я [PERSON] та використовуються ним; будівельні матеріали придбані [PERSON] , поставлені за адресою: [ADDRESS] , де знаходиться земельна ділянка, що перебуває в оренді ФОП [PERSON] , є ідентифіковані по найменуванню, кількості та вартості, а відтак можуть бути реально розподілені між сторонами. Будівельні матеріали придбані [PERSON] за відповідними договорами оформленими на його ім`я та передані йому за актом, видатковими накладними. Первинні документи на такі матеріали знаходяться у [PERSON] . На даний час стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] будь-якої грошової компенсації в рахунок визнання за нею права власності на більшу частину майна становитиме для неї надмірний тягар у зв`язку з фінансовою неспроможністю нести такі витрати. Враховуючи вище викладені обставини, найбільше відповідати інтересам сторін, засадам справедливості, добросовісності та розумності, буде здійснення поділу спільного майна колишнього подружжя згідно її заяви про збільшення розміру (уточнення) позовних вимог. Посилаючись на викладене, просила суд поділити спільне майно подружжя колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: залишити у власності [PERSON] приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1612200156101, номер запису про право власності 27299259 вартістю 659 960,00 грн.; виділити у власність [PERSON] будівельні матеріали, за адресою: [ADDRESS] (Плити бетонні 4*2,1 - 17 шт. - 33 150,00 грн.; відсів - 63 т. - 7 875,25 грн.; щебінь 20-40 - 182 т. - 31 755,36 грн.; щебінь гранітний 40-70 - 204 т. - 32 839,92 грн.; пісок будівельний - 61,5 т. - 7 402,14 грн.; пісок кварцовий - 15 т. - 12 000,00 грн.) вартістю 125 022,67 грн.; залишити у власності [PERSON] автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова - VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, вартістю 175 500,00 грн.; гараж, реєстраційний номер об`єкту нерухомості: [NUMBER] , що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , вартістю 108 000,00 грн.; будівельні матеріали за адресою: [ADDRESS] (відсів гранітний - 34 т. - 4 623,86 грн.; щебінь гранітний 5-20 - 158 т. - 28 506,36 грн.; щебінь гранітний 5-20 - 124 т. - 22 372,08 грн.; фанера ламінована - 418 лист. - 10979,80 грн.; синтетична трава XWR48-50 784,0 м.кв., з`єднувальна стрічка 450 м.п., клей поліуретановий 188,1 кг, СБР гранула (Польща), 7,6 т., пісок кварцовий 18,0 т. - 411 554,08 грн.; Труби профільні 30*60*3 - 80 м., труби профільні 60*60*3 - 60 м., труби профільні 50*50*3 - 100 м., труби 600 - 80 м. - 24 348,24 грн.) вартістю 502384,42 грн.; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на спірне майно; судові витрати по справі покласти на [PERSON] . Короткий зміст позовних вимог за зустрічним позовом. Заперечуючи проти первісного позову, 11 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя в натурі у якому просив суд: поділити в натурі по Ѕ частки приміщенні перукарні, загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.11.2001 виданого на підставі розпорядження міського голови №2544-р від 31.10.2001 вартістю 659 960 грн. між [PERSON] та [PERSON] за варіантом визначеним судово- будівельно-технічною експертизою; виділити йому, [PERSON] із спільного майна подружжя: а. автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-Б універсал, номер кузова - VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, вартістю 175 500,00 грн.; b.гараж, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 33875674, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.06.2011 виконавчий комітет Рівненської міської ради вартістю 108 000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 171 953,50 грн. вартість Ѕ будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва «спортивно-оздоровчого комплексу» за адресою: [ADDRESS] , розпочатого відповідно до декларації від липня 2011 року, зареєстровану 20.07.2011 інспекцією ДАБК у Рівненській області за №РВ08311018855 за вирахуванням вартості Ѕ спірного гаража та Ѕ вартості спірного автомобіля; судові витрати по справі покласти на [PERSON] . Свої вимоги представник позивача за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що в позовній заяві [PERSON] зазначила наступне спільно нажите майно: Приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.11.2001 року, виданого на підставі розпорядження міського голови №2544-р від 31.10.2001 року, вартістю 659 960 гривень (відповідно до висновку №1502/19 судової будівельно-технічної експертизи від 15.02.2019р. замовленою [PERSON] , із якою погоджується); автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-Б універсал, номер кузова - [NUMBER] , 2007 року випуску, вартістю 175 500 гривень (із визначеною [PERSON] вартістю автомобіля погоджується); гараж, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 33875674, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.06.2011 видане виконавчим комітетом Рівненської міської ради, вартістю 108 000 гривень (із визначеною [PERSON] вартістю гаража погоджується). Разом з тим, відповідно до Розпорядження міського голови про дозвіл на будівництво №492-р від 10.04.2009 та Декларації про початок виконання будівельних робітза липень 2011 р., зареєстрованої 20.07.2011 р. інспекцією ДАБК у Рівненській області за №РВ08311018855,нами в період шлюбу було розпочато будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на [ADDRESS] . На даний час, будівництво даного об`єкту не завершено, а отже він може лише ставити питання про стягнення вартості будівельних матеріалів та конструктивних елементів, відповідно до ст. 331 ЦК України. Відповідно до долучених ним до зустрічної позовної заяви документів, вартість будівельних матеріалів, які були використані в будівництві спортивно-оздоровчого комплексу, складає 627 407,09 гривень. При цьому, не оспорюючи вартості приміщення перукарні, та виділення йому спірного автомобіля та вказаного гаража, та враховуючи те, що іншого майна подружжя, яке би було співмірне для залишення його [PERSON] та отримання ним іншого співмірного майна, - у власності колишнього подружжя немає, а єдиним ефективних способом захисту права є поділ вказаного приміщення в натурі, враховуючи вимоги закону та правові позиції Верховного суду України та Верховного суду, оскільки об`єкт незавершеного будівництва є об`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , та з нею укладено договір оренди земельної ділянки від 14.06.2008р. (який пролонгований додатковим договором від 14.05.2019 р.) на якому розпочате будівництво спортивно-оздоровчого комплексу, то відповідно він підлягає залишенню за нею, а на його користь повинно бути стягнуто з [PERSON] - Ѕ вартості будівельних матеріалів з вирахуванням вартості Ѕ автомобіля та Ѕ гаражу, що становить: (627407,09/2)-(175 500 / 2) - (108 000/2)=313703,55-87750-54000= 171953,55 грн. Посилаючись на викладене просив суд поділити спільне майно подружжя наступним чином: поділити в натурі по Ѕ частки приміщенні перукарні, загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.11.2001 виданого на підставі розпорядження міського голови №2544-р від 31.10.2001 вартістю 659 960 грн. між [PERSON] та [PERSON] за варіантом визначеним судово будівельно-технічною експертизою; виділити йому, [PERSON] із спільного майна подружжя: а. автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-Б універсал, номер кузова - VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, вартістю 175 500,00 грн.; b.гараж, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 33875674, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.06.2011 виконавчий комітет Рівненської міської ради вартістю 108 000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 171 953,50 грн. вартість Ѕ будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва «спортивно-оздоровчого комплексу» за адресою: [ADDRESS] , розпочатого відповідно до декларації від липня 2011 року, зареєстровану 20.07.2011 інспекцією ДАБК у Рівненській області за №РВ08311018855 за вирахуванням вартості Ѕ спірного гаража та Ѕ вартості спірного автомобіля; судові витрати по справі покласти на [PERSON] . Заяви та клопотання. 11.07.2019 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав заяву про забезпечення позову (т.1 а.с.175-176). 11.07.2019 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав заяву про призначення судово будівельно- технічної та товарознавчої експертизи ( т.1 а.с. 172-174). 23.09.2019 року представник позивача за первісним позовом адвокат Музичко Р.В. подала клопотання про відкладення розгляду справи.( т.1 а.с.183). 18.10.2019 року представник відповідача адвокат Цуняк В.Й. подав клопотання про приєднання доказів ( т.1 а.с.190). 28.10.2019 року представник позивача, адвокат Музичко Р.В. подала заяву про збільшення розміру ( уточнення) позовних вимог ( т.1 а.с. 209--214). 25.05.2021 року представник позивача адвокат Бартощук А.В. подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції ( т.2 а.с. 1-2). 24.06.2021 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Цуняк В.Й. подав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням у відпустці ( т.2 а.с. 11). 06.09.2021 року представник відповідача, адвокат Цуняк В.Й. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням відповідача [PERSON] за кордоном ( т.2 а.с. 18). 28.09.2021 року представник позивача адвокат Бартощук А.В. подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції ( т.2 а.с. 21,22 ). Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року позов залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків (а.с. 64-65 т.1). Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання (а.с. 71-72 т.1). Ухвалою суду від 11 липня 2019 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, поданий зустрічний позов; суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання (а.с. 179-180 т.1). Ухвалою суду від 11 липня 2019 року було накладено арешт на майно [PERSON] (а.с.181 т.1). Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження по справі зупинено (а.с.220-221 т.1). Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року було відновлено провадження у даній цивільній справі (а.с.242 т.1). Ухвалою суду від 27 травня 2021 року ухвалено проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача адвоката Бартощука А.В. (а.с.4 т.2). Протокольною ухвалою від 01.06.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 30.06.2021 року на 14 год. ( а.с.8 т.2) Ухвалою суду від 01 червня 2021 року постановлено проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача адвоката Бартощука А.В. (а.с.9 т.2). Ухвалою суду від 30 червня 2021 року постановлено проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача адвоката Бартощука А.В. (а.с.13 т.2). Ухвалою суду від 30 червня 2021 року постановлено проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача адвоката Бартощука А.В. (а.с.24-25 т.2). 06 квітня 2021 року на адресу суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи по ухвалі Рівненського міського суду (а.с.226-241). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено та сторонами визнається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому 16 липня 1993 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 977 - шлюбі. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2018 року по цивільній справі №569/15931/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позовну заяву задоволено; шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.166-167 т.1). Судом встановлено, що за період перебування у шлюбі сторонами по справі було набуто спільне майно. Так, з свідоцтва про право власності на нерухоме майно на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам від 05 листопада 2001 року (дублікат) вбачається, що Рівненське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі розпорядження міського голови №2544-р від 31 жовтня 2001 року та записано в реєстрову книгу №126 за реєстрованим №92-35082 05 листопада 2001 року. (Цей дублікат, замість втраченого, видані виконавчим комітетом Рівненської міської ради 14 червня 2017 року на підставі розпорядження міського голови №532-р від 08 червня 2017 року). (а.с.15 т.1). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи по заяві [PERSON] від 30 січня 2019 року складеного судовим експертом Омельчук С.А. від 15 лютого 2019 року вбачається, що дійсна ринкова вартість приміщення перукарні за адресою: [ADDRESS] , в цінах станом на час проведення експертизи, може становити 659 960 гривень.( а.с.16-37 т.1) Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ вбачається, що за [PERSON] зареєстрований автомобіль марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-в універсал, номер кузова - VIN- [NUMBER] , повною масою 2100, масою без навантаження - 1475, об`єм двигуна 1999, колір сірий, 2007 року випуску (а.с.40-41). Згідно поданих письмових доказів середня ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 175 500,00 грн. (а.с.42-44 т.1). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №133303954 від 06 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить гараж (реєстраційний номер майна 33875674) за адресою [ADDRESS] , номер запису: 57-9581 в книзі: 26. На підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] , 10.06.2011, Виконавчий комітет Рівненської міської ради. (а.с.45-55 т.1). Згідно поданих письмових доказів середня ринкова вартість гаражу становить 108 000,00 грн. (а.с.56-65 т.1). Згідно Розпорядження міського голови від 10.04.2009 №492-р Про дозвіл на будівництво вбачається, що підприємцю [PERSON] : п.1.1. дозволити будівництво спортивно-оздоровчого комплексу, відповідно до погоджених проектних пропозицій, на земельній ділянці на [ADDRESS] ; 1.2. отримати в установленому порядку вихідні дані для розроблення проектної документації; 1.3. погодити розроблену проектну документацію в управлінні містобудування та архітектури; 1.4. провести експертизу розробленої та погодженої проектної документації. 2. Дозвіл на виконання будівельних робіт отримати в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області. Виконання будівельних робіт без вказаного дозволу вважається самочинним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством. 3.Існуюча господарська будівля підлягає знесенню (а.с.99 т.1). В липні 2011 року було видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на [ADDRESS] , зареєстрованого в інспекції ДАБК у Рівненській області 20.07.2011 №РВ08311018855. Інформація про замовника: приватний підприємець [PERSON] (а.с.100-104 т.1). Згідно укладеного договору оренди земельної ділянки від 14.08.2008р. (який пролонгований додатковим договором від 14.05.2019 р.) між Рівненською міською радою (орендодавець) та [PERSON] (орендар) вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, яка знаходиться в [ADDRESS] .( а.с. 105-112 т.1) З витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як фізична- особа підприємець з 27.07.2015 року та основний вид діяльності код КВЕД 93.19 інша діяльність у сфері спорту ( а.с. 119 т.1) З витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як фізична- особа підприємець з 19.01.2001 року та основний вид діяльності код КВЕД 85.60 допоміжна діяльність у сфері освіти та код КВЕД 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси ( основний) ( а.с. 115 т.1) Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку №4/2021 судової будівельно-технічної експертизи складеної 10 лютого 2021 року експертом ТОВ «Волинь-експерт» Омельчук С.А. вбачається, що приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.11.2001 виданого на підставі розпорядження міського голови №2544-р від 31.10.2001 року є неподільним на два окремих самостійних приміщення у рівних частках (детально в дослідницькій частині). В судовому засіданні сторонами вартість спірного майна не оспрювалась. Мотивувальна частина. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ст.372 ЦК України та ст.70 СК України, в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя(ст. 60 СК України). Відповідно до ст.61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає у тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.» (Правова позиція Верховного Суду України висловлена у своїй постанові від 11.03.2015 р. у справі 6-21цс15) В судовому засіданні встановлено, що спірне майно було придбано під час перебування сторін у шлюбі та вартість спірного майна учасниками судового процесу не оспорюється. З витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як фізична- особа підприємець з 27.07.2015 року та основний вид діяльності код КВЕД 93.19 інша діяльність у сфері спорту ( а.с. 119 т.1) З витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як фізична- особа підприємець з 19.01.2001 року та основний вид діяльності код КВЕД 85.60 допоміжна діяльність у сфері освіти та код КВЕД 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси ( основний) ( а.с. 115 т.1). Щодо майна підприємця, слід зазначити наступне: «Одним з видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, установлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання одним з подружжя зазначеного майна для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано при обранні способу поділу цього майна, тобто це майно може бути враховано при поділі всього майна подружжя або може бути виплачена вартість цього майна. Таким чином, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об`єктом спільної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними.» Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України: від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13, від 11 березня 2015 року у справі № 6-21цс15 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-1109цс15, від 13 червня 2016 року у справі № 6-1752цс15, та постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 539/2669/15-ц, від 23 квітня 2018 року у справі №344/1770/14-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №509/1410/17, від 21 березня 2018 року у справі №559/848/15-ц, від 30 травня 2018 року у справі №359/1927/16-ц. Крім того, фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статусу фізичної особи - підприємця, не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус "фізична особа - підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю як фізичної особи, та жодним чином не обмежує їх. (Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 06.06.2018 у справі №910/16713/15). Системний аналіз статей 57, 60, 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи - підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Майно фізичної особи- підприємця ( яке використовується для господарської діяльності фізичної особи - підприємцем) вважається спільним майном подружжя. Як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою підприємцем та основним видом діяльності якої є надання послуг перукарнями та салонами краси. Приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] було придбано під час перебування сторін у шлюбі та використовується [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №4/2021 від 10 лютого 2021 року приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є неподільним на два окремих самостійних приміщення у рівних частках. Вартість вказаного приміщення перукарні загальною площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відповідно до висновку експертизи № 1502/19 від 30.01.2019 року становить становить 659960 грн. Суд визнає, що спірне приміщення перукарні є спільною сумісною власністю подружжя, воно придбане за рахунок належних подружжю коштів, враховуючи спосіб та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначених статтею 71 СК України і що сутність такого поділу полягає у тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також, те, що спірне приміщення є неподільним, позивач [PERSON] здійснює підприємницьку, пов`язану з наданням послуг перукарнями та салонами краси, суд приходить до висновку про виділ у власність [PERSON] приміщення перукарні, загальною площею 33,4 кв. м, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1612200156101, номер запису про право власності 27299259, вартістю 659960 грн. Щодо виділу у власність будівельних матеріалів, позивач за первісним позовом [PERSON] просила виділити їй у власність будівельні матеріали, за адресою: [ADDRESS] (Плити бетонні 4*2,1 - 17 шт. - 33 150,00 грн.; відсів - 63 т. - 7 875,25 грн.; щебінь 20-40 - 182 т. - 31 755,36 грн.; щебінь гранітний 40-70 - 204 т. - 32 839,92 грн.; пісок будівельний - 61,5 т. - 7 402,14 грн.; пісок кварцовий - 15 т. - 12 000,00 грн.) вартістю 125 022,67 грн.; залишити у власності [PERSON] будівельні матеріали за адресою: [ADDRESS] (відсів гранітний - 34 т. - 4 623,86 грн.; щебінь гранітний 5-20 - 158 т. - 28 506,36 грн.; щебінь гранітний 5-20 - 124 т. - 22 372,08 грн.; фанера ламінована - 418 лист. - 10979,80 грн.; синтетична трава XWR48-50 784,0 м.кв., з`єднувальна стрічка 450 м.п., клей поліуретановий 188,1 кг, СБР гранула (Польща), 7,6 т., пісок кварцовий 18,0 т. - 411 554,08 грн.; Труби профільні 30*60*3 - 80 м., труби профільні 60*60*3 - 60 м., труби профільні 50*50*3 - 100 м., труби 600 - 80 м. - 24 348,24 грн.) вартістю 502384,42 грн.; Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 171 953,50 грн. вартість Ѕ будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва «спортивно-оздоровчого комплексу» за адресою: [ADDRESS] , розпочатого відповідно до декларації від липня 2011 року, зареєстровану 20.07.2011 інспекцією ДАБК у Рівненській області за №РВ08311018855 за вирахуванням вартості Ѕ спірного гаража та Ѕ вартості спірного автомобіля; Суд при вирішенні рішення в цій частині керується таким. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедивість - одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади ( принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні за сади ( принци) є по своїй суті нормами прямої дії. Відтак, при поділі будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва « спортивно- оздоровчого комплексу» за адресою [ADDRESS] , суд керується саме засадами справедливості. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України - майном є окремі речі, сукупність речей, як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 331 ЦК України - до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року по справі №6-47цс16 та постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №640/11441/15-ц). Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу об`єкту власності після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи об`єктом власності з юридичної точки зору, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, відтак є майном, яке може належати на праві спільної сумісної власності подружжю та підлягати поділу між ними. (правовий висновок Верховного Суду України викладений в постановах від 18 листопада 2015 року у справі №6-388цс15, від 27 травня 2015 року у справі №6-159цс15, 16 грудня 2015 року у справі №6-2710цс15. Судом встановлено, що розпорядженням міського голови від 10.04.2009 №492-р Про дозвіл на будівництво вбачається, що підприємцю [PERSON] в липні 2011 року було видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на [ADDRESS] , зареєстрованого в інспекції ДАБК у Рівненській області 20.07.2011 №РВ08311018855. Інформація про замовника: приватний підприємець [PERSON] . Згідно укладеного договору оренди земельної ділянки від 14.08.2008р. (який пролонгований додатковим договором від 14.05.2019 р.) між Рівненською міською радою (орендодавець) та [PERSON] (орендар) вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, яка знаходиться в [ADDRESS] . Судом також встановлено, що на день розгляду справи, будівництво даного об`єкту не завершено, а отже поділу підлягають лише будівельні матеріали та конструктивні елементи, відповідно до ст. 331 ЦК України. При вирішенні спору по суті в цій частині судом враховується, що [PERSON] перебуває на обліку як фізична- особа підприємець з 27.07.2015 року та основний вид діяльності код КВЕД 93.19 інша діяльність у сфері спорту. З договору підряду № 06-24 від 24.06.2016 року вбачається, що [PERSON] був замовником робіт з поставки та влаштуванню покриття міні-футбольної площадки ( а.с. 119-121 т.1) З договору поставки № 2-00003 від 04.02.2014 року вбачається, що [PERSON] є покупцем будівельних матеріалів для будівництва міні- футбольної площадки за адресою [ADDRESS] ( а.с. 122-123 т.1). З досліджених та оцінених в судовому засіданні документів встановлено, що вартість будівельних матеріалів, які були використані в будівництві спортивно- оздоровчого комплексу, складає 627 407, 09 грн ( а.с. 124-147 т.1). Таким чином, враховуючи принцип справедливості, а також те, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем, що здійснює іншу діяльністю у сфері послуг, що вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва « [INFO] » за адресою [ADDRESS] становить 627 407, 09 коп, з урахуванням, що позивачу за первісним позовом суд виділяє приміщення перукарні по [ADDRESS] , вартістю 659 960 грн, суд приходить до висновку про виділення [PERSON] будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва « спортивно- оздоровчого комплексу» за адресою [ADDRESS] , вартістю 627 407, 09 коп. Щодо поділу іншого майна подружжя, а саме автомобіля марки MAZDA моделі 5, реєстраційний номер [NUMBER] , типу легковий-в універсал, номер кузова - VIN- [NUMBER] , повною масою 2100, масою без навантаження - 1475, об`єм двигуна 1999, колір сірий, 2007 року випуску середня ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 175 500,00 грн, то враховуючи, що позивач за первісним позовом [PERSON] просила залишити вказаний автомобіль у власності відповідача [PERSON] , а позивач за зустрічним позовом [PERSON] також просив виділити йому у власність вказаний автомобіль, то суд приходить до висновку про виділення вказаного автомобіля у власність [PERSON] , оскільки сторони не заперечують проти такого поділу. В судовому засіданні також встановлено, що сторонами під час шлюбу було придбано гараж за адресою [ADDRESS] ,що належить [PERSON] відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №133303954 від 06 серпня 2018 року.Вартість, згідно поданих позивачем [PERSON] даних становить 108 000,00 грн. Враховуючи засади справедливості, суд приходить до висновку, що вказаний об`єкт нерухомого майна підлягає виділенню у власність позивачу за первісним позовом [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, які містять у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійної його вартості на час розгляду справи. Аналогічні роз`яснення містяться в пп. а) п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 січня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зокрема, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Загальна вартість майна, яке виділяється у власність [PERSON] становить 767 960 грн : - 659960 грн- вартість перукарні, та 108000 грн.- вартість гаража. Загальна вартість майна, яке виділяється у власність [PERSON] становить 802907, 09 грн : - 627407, 09 грн- вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва та 175000 грн- вартість автомобіля. Відтак, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація різниці вартості проведеного поділу спільного майна подружжя в сумі 34 947, 09 грн. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до задоволення частково. Судові витрати. На виконання вимог ухвали суду від 18.03.2019 року про залишення позову без руху, позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір у розмірі 6531,40 грн.(а.с. 68). Позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 5763,00 грн. (а.с. 95). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом задоволені частково, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5413 грн., відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved