Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.2008 року позивач уклала шлюбі із відповідачем про справі, від якого у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Подружні відносини сторін не склалися та, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.11.2018 року, шлюб між ними було розірвано. [PERSON] є співласником житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування по [ADDRESS] , в якому з дітьми та колишнім чоловіком зареєстровані. Після розірвання шлюбу позивач з двома доньками [PERSON] та [PERSON] залишилась проживати за вказаною адресою, а донька [PERSON] проживає із батьком по [ADDRESS] - а в цьому ж селі. Жодних домовленостей щодо місця проживання дітей між сторонами не було і дійти згоди з цього приводу вони не можуть, а тому позивач вимушена звертатися до суду. Крім того, відповідач, маючи регулярний заробіток та постійне місце роботи, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому [PERSON] просить також стягнути із [PERSON] аліменти на утримання доньок. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, відповідачу визначено 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позов та подання зустрічної позовної заяви. 27.02.2019 року [PERSON] , скориставшись своїм процесуальним правом, подав до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати із матір`ю, проте через те, що остання застосовувала до них силу та постійно ображала їх, він забрав доньок до своїх батьків, де облаштував їм всі необхідні умови для проживання. У зв`язку із вчиненням [PERSON] насильства відносно дітей, позивач звертався до поліції, повідомив про вказані дії і голову Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. 01.09.2018 року дружина, шляхом обману, все ж таки забрала двох менших доньок, старшої доньки [PERSON] вона не запросила і остання залишилась проживати із батьком. [PERSON] зпочатку навідував своїх менших дітей, але через влаштовувані бувшою дружиною сварки, вимушений зараз навідувати їх лише в школі та дитячому садочку. Позивач за зустрічним позовом вказує, що матір дітей веде себе агресивно по відношенню до дочок, ображає їх, а тому вимушений звернутися до суду із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, в задоволенні вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів просить відмовити. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2019 року первісний та зустрічний позови було об`єднано в одне провадження. Відповідачу за зустрічним позовом визначено 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на зустрічний позов. 06.03.2019 року до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічну позовну заяву, в якому остання зазначає, що жодних насильницьких дій відносно своїх дітей не вчиняла, лише конфліктувала з дочкою [PERSON] з приводу небажання останньою вивчати уроки, твердження [PERSON] вважає надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що будинок по [ADDRESS] належить їй із бувшим чоловіком на праві спільної сумісної власності, сторони та їх діти там зареєстровані і вона не чинить жодних перешкод у проживанні та користуванні будинком вказаним особам. Проживання старшої доньки [PERSON] із батьком по [ADDRESS] вважає таким, що не містить жодних правових підстав і порушує інтереси дитини, а тому просить відмовити суд в задоволенні зустрічних позовних вимог бувшого чоловіка про визначення місця проживання дітей із ним. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник адвокат Мироненко В.О. первісні позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Щодо задоволення зустрічних позовних вимог просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві від 06.03.2019 року. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Зарічнюк О.П. просять суд відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Андрієвської О.М. в судовому засіданні вважає за необхідне задовольнити первісні позовні вимоги, а саме визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] разом із матірю [PERSON] , оскільки батько дітей [PERSON] немає власного житла та проживає із старшою дочкою [PERSON] у будинку своїх батьків. ВВажає, що на даний час є недоречним постійне місце проживання дітей із батьком, що також вказано у висновках Жданівської сільської ради № 13 від 21.02.2019 року (а.с.106-109) та № 16 від 18.03.2019 року (а.с.123). В судовому засідання було допитано неповнолітню [PERSON] , 2008 року народження, яка вказала, що з кінця серпня 2018 року проживає разом із батьком, до цього проживала із матір`ю та сестрами. Мати забороняла їй ходити до батька. Бажає проживати разом із батьком. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні вказала, що з серпня 2018 року [PERSON] , 2008 року народження проживає разом із батьком [PERSON] , з нею та дідусем., оскільки образилась на матір. Батько [PERSON] піклується про доньку та дуже добре ставиться до інших своїх дітей, але їх мати перешкоджає йому приймати участь у вихованні дітей. Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та співставленні, приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (копія на а.с. 10), який згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.11.2018 року було розірвано (копія на а.с. 13). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 7), серії [NUMBER] (копія на а.с. 8), серії [NUMBER] (копія на а.с. 9) [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 854 від 16.10.2018 року вбачається, що сторони та їх діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Відповідно до акту про відвідування сім"ї встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають в належних умовах, забезпечені усім необхідним для розвитку та проживання. Донька [PERSON] , [INFO] не бажає проживати з матір`ю та боїться її.(а.с.101) Відповідно до будинкової книги в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [PERSON] та діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.28) Будинок, розташований за даною адресою, та земельна ділянка для його обслуговування належать [PERSON] , що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку (копія на а.с. 16-19), договором купівлі-продажу земельної ділянки (копія на а.с. 22-25), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копії на а.с. 20-21, 26-27). [PERSON] по місцю роботи в ТОВ «Цукорагропром» та за місцем проживання в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області характеризується з позитивної сторони.(а.с.14, 37), В період з вересня 2018 року по листопад 2018 року отримала заробітню плату в сумі 26276, 45 грн, що підтверджується довідкою про доходи 04.12.2018 року. (а.с.15) Донька [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ «Жданівський дошкільний заклад з 2017 року, що підтверджується довідкою № 27 від 16.10.2018 року.(а.с.35) Донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] навчались в КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів с. Жданівка», що підтверджується довідкою № 130 від 16.10.2018 року.(а.с.36) Згідно характеристики ДНЗ від 20.02.2019 року [PERSON] , як батько трьох дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2014 року народження завжди приводив дітей до дитячого садка та забирав додому вчасно, цікавився їх життям і здоров`ям, турбувався про їх зовнішній вигляд, проявив себе як люблячий батько та характеризується виключно з позитивної сторони.(а.с.79) Відповідно до довідки про доходи (а.с.81) [PERSON] в період з 08.2018 року по 01.2019 року отримав заробітню плату в сумі 53220, 22 грн. На диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра [PERSON] не перебуває.(а.с.82) Відповідно до ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів кожної дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему приоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та одинакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини, а потім згідно ч.2 цієї статті батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, а також згідно ч. 3 цієї статті батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно висновків Жданівської сільської ради № 13 від 21.02.2019 року (а.с.106-109) та № 16 від 18.03.2019 року (а.с.123) буде доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] разом із матірю [PERSON] , оскільки батько дітей немає власного житла та проживає у батьків та на даний час є недоречним постійне місце проживання дітей із батьком. Однак згідно витягу з протоколу № 2 від 12.12.2018 року комісії з питань захисту прав дитини було рекомендовано батькам [PERSON] та матері [PERSON] прислуховуватися до думки та бажань доньки [PERSON] , 2008 року народження.(а.с.40) Згідно висновку психолога ЦВКС «Хмільник» [PERSON] встановлено, що проживання доньки [PERSON] , 2008 року народження з батьком є доцільним, оскільки характерологічні особливості та використовуванні ним виховні прийоми позитивно впливають на психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. Суд наголошує на тому, що обоє батьків позитивно характеризуються, є фізично здоровими, не перебувають на обліках з приводу психічних захворювань чи залежностей, є законослухняними громадянами, мають стабільний дохід, забезпеченні житлом, і в змозі забезпечити належні побутові умови для проживання дітей, їх безпечного і здорового зростання, фізичного розвитку. З`ясувавши всі обставини по справі, враховуючи вищевикладене та відсутність виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України відносно кожного з батьків, які б свідчили про неможливість проживання з ними дітей, крім того враховуючи думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка вказала, що бажає проживати з батьком [PERSON] , враховуючи ставлення кожного з батьків до виховання і виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісних позовних вимогах в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, а також у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Щодо частини вимог про стягнення аліментів за первісним позовом, суд вказує на те, що згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Як встановлено у судовому засіданні неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] та неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживають разом із матір`ю [PERSON] , донька [PERSON] , [INFO] проживає з батьком дітей [PERSON] . Таким чином, з урахуванням визначених Законом способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину щодо права присудження аліментів за рішенням суду тому з батьків або законних представників дитини, разом із яким вона проживає, суд наголошує на рівності обов`язків обох батьків з утримання дітей. Розглянувши позовні вимоги про стягнення аліментів у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, які проживають з матір`ю, матеріальне становище батька дітей, який працює в ТОВ «Хмельницьке» на посаді начальника інформаційно-технічного відділу, а також той факт, що старша донька проживає разом із батьком та знаходиться на його утримані, з наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову в частині стягнення аліментів та вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог в частині стягнення аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , відмовити, оскільки остання проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. ст. 7, 141-142, 150, 151, 155, 161, 180-183, 191 СК України, ст. 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: partial