Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості комунальних послуг в порядку регресу вказуючи, що позивач є співвласником на ? частину квартири [ADDRESS]. Його колишня дружина [PERSON] є співвласником даної квартири та проживає в ній з липня 2009 року, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2014 року. Відповідач не приймає участі в витратах за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за спожитий газ, вивезення твердих побутових відходів, гаряче та холодне водопостачання, опалення, за послуги, що надаються співвласникам квартири. Всі витрати здійснюються ним. Відповідно до квитанцій за оплату комунальних послуг, загальна сума сплачених коштів становить 11207,37 грн. Тому з відповідача підлягає до стягнення 5603,68 грн та понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень. В судовому представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також зазначив, що борг виник за період з вересня 2013 року по червень 2015 року включно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що вона стала співвласником квартири в липні 2014 року. Вона намагалась укласти договори з комунальними службами, але позивач чинив всілякі перешкоди в користуванні квартирою. В вересні 2014 року було перекрито гаряче водопостачання, в липні 2015 року відключено подача газу. В липні 2015 року був поданий позов до суду про встановлення порядку користування квартирою та прийнято відповідне рішення.. Також зазначила, що в період з січня 2014 року по вересень 2015 року нею особисто по даній квартирі сплачено 2675 грн комунальних послуг. Просила в позові позивачу відмовити. Заслухавши представника позивача, відповідача., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та обставини, що регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Відповідно до ст.. 162 ЖК України, плата за користування житловим приміщенням в будинку ( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги обчислюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі зобов"язані оплачувати послуги у строки, установлені договором або законом. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2014 року, за [PERSON], відповідачкою по даній справі, було визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. За позивачем [PERSON] визнано право власності також на ? частину даної квартири. Рішення набрало законної сили на підставі рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.06. 2014 року. Ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 14.07.2014 року було відкрито касаційне провадження по справі та зупинено виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси до закінчення перегляду справи у касаційному провадженні. Як пояснила відповідач, рішення судів залишено без змін. Відповідно довідки КП «Соснівської СУБ» від 01.09.2015 року, в квартирі [ADDRESS], станом на 01.09.2015 року зареєстровано одна особа, позивач по справі [PERSON] Відповідно довідки КП «Соснівська СУБ» від 08.09.2015 року, відповідач [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Як зазначила в судовому засіданні позивач, в квартиру [ADDRESS] разом з дітьми вона була зареєстрована 23.09.2015 року. Не заперечуючи факту проживання в квартирі [ADDRESS], відповідач пояснила, що позивач проживав в квартирі [ADDRESS] разом зі своєю новою дружиною, коли залишив дане помешкання, залишив борги по даній квартирі, які відповідач сама погасила. Також зазначила, що в період з січня 2014 року по серпень 2015 року нею сплачено по квартирі [ADDRESS] 2675 грн, що підтверджено оригіналами квитанцій, які були досліджені судом в судовому засіданні. Судом також встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015 року встановлено між сторонами порядок користування квартирою [ADDRESS]. [PERSON] позовні вимоги позивачки в даному судовому засіданні визнав. За нормами ст.. 360 ЦК України - співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у оплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями пов»язаними із спільним майном. Позивачем подано позов про стягнення з відповідачки заборгованості по комунальним послугам не вказавши, за які саме комунальні послуги відповідач повинна сплатити позивачу в порядку регресу. Надані суду довідки про заборгованість по квартирній платі , водоканалу, за вивіз ТПВ не відображають стану за який період виникла дана заборгованість. Надані суду квитанції про сплату боргу за теплову енергію є боргом за судовим наказом. Туди ж позивач відніс заборгованість інфляційних та судових витрат. Як зазначалось вище, станом до 23.09.2015 року позивач був зареєстрований в даному помешканні один, а тому комунальні послугу нараховувались позивачу на одну особу. Крім того, відповідач за період з січня 2014 року по серпень 2015 року сплатила за комунальні послуги 2675 грн. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно заявлених ним своїх позовних вимог, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed