Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її матері - [PERSON], [INFO], залишилося як спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] Закарпатської області. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак оформити свої спадкові права вона не має можливості, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з наведеним, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] Закарпатської області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак її представник [PERSON], надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Лазещинської сільської ради, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова Пранничук І.І., надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника. Позовні вимоги визнають. Представники третьої особи без самостійних вимог - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO], померла громадянка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Закарпатської області Позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON], а отже вона являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її матері. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що спадковий житловий будинок за життя належав померлій [PERSON], тому такий не можна розглядати як об"єкт самочинного будівництва, та такий являються в даному випадку об'єктом спадкових прав позивачки. Вартість даного житлового будинку становить 41126 гривень, що стверджується висновком про вартість майна, виданим суб'єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] Згідно технічного паспорта, виданого КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1970 році. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання, щодо розподілу судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved