Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму внесених грошових коштів в розмірі 34000 грн. за договором №300131/28046/370-14 від 24.03.2014 року, втрати від знецінення грошей 3% річних в розмірі 181,64 грн., втрати від інфляції 4760 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 24.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір банківського строкового вкладу №300131/28046/370-14, за умовами якого клієнт вніс 34000 грн. на депозитний рахунок №2635.6.092527.002 на строк з 24.03.2014 року по 29.03.2015 року зі сплатою відсотків за користування банківським вкладом. Проте ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не виконав зобовязання щодо повернення банківського вкладу. З огляду на наведене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з наведених підстав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не зявився в судове засідання. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Статтею 224 ЦПК України, передбачено, що \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд встановив, що 24.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір банківського строкового вкладу №300131/28046/370-14, за умовами якого він вніс 34000 грн. на депозитний рахунок №2635.6.092527.002 на строк з 24.03.2014 року по 29.03.2015 року. Згідно п. 2 Договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти у нижче зазначених порядку та розмірах процентних ставок за період з дня, наступного за днем розміщення Вкладу по 27 лютого 2015 року включно знаходження вкладу на Вкладному рахунку за процентною ставкою 22,00%, за період з 28.02.2015 року знаходження вкладу на Вкладному рахунку по день включно, який передує дню повернення вкладу вкладникові, за процентною ставкою 30,00% річних. Відповідно до п.6. Договору, після закінчення строку. Визначеному п.1 цього Договору заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.2 Основних умов. [PERSON] виконав свої зобовязання за договором банківського вкладу. Передав Банку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 34000 грн., що підтверджено квитанцією №1 від 24.03.2014 року. 23.03.2015 року [PERSON] було подано письмову заяву про повернення вкладу після закінчення строку Договору. Але відповідач не виконав своїх зобовязань, передбачених п.6 Договору, не повернув вклад позивачу. Відповідно до ст. 10, ст. 11, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), (ст. 530 ЦК). Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у\~зобов'язанні\~визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений\~договором\~або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1061 ЦК України\~передбачає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Окрім того, відповідно до\~ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від\~\~його\~\~виду банк\~\~зобов'язаний\~\~видати\~\~вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Судом встановлено, що зміст договору укладеного між [PERSON] та банком не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. Розрахунком поданим позивачем, встановлено, що загальна сума індексу інфляції складає 4760 грн., 3% річних складає 181,64 грн. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь позивача, заборгованість за договором банківського вкладу №300131/28046/370-14 від 24.03.2014 року, в розмірі 34000 грн., втрати від знецінення грошей в розмірі 181,64 грн., втрати від інфляції 4760 грн. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, суд вважає за необхідно стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судові витрати на судовий збір в розмірі 389 грн. 41 коп.

Outcome: approved