Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

15.08.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя народилась донька [PERSON]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.01.2017 року шлюб між ними розірвано та стягнуто нього аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі ? частини всіх його доходів, щомісячно, починаючи з 28.11.2016 року і до повноліття дитини. В березні 2017 року уклав шлюб із [PERSON], від якого в них народився син [PERSON], який знаходиться на його утриманні. Крім того, наданий час він страждає хронічним вірусним гепатитом С. Вважає, що на сьогодні сума стягуваних аліментів на користь відповідача має бути зменшена у зв'язку із зміною його сімейного стану, народженням другої дитини та станом здоров'я. У зв'язку з чим, просить змінити розмір аліментів, зменшивши їх до 1/8 частини всіх видів його заробітку, щомісячно. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.09.2018 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2018 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явилася, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що надані позивачем докази не підтверджують погіршення стану його здоров'я. Крім того, позивач не надає доказів погіршення свого матеріального становища та в позовній заяві взагалі, як на підставу для зміни розміру аліментів не зазначає. Народження у позивача ще однієї дитини від іншого шлюбу не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, а зменшення розміру аліментів суттєво погіршить матеріальне становище неповнолітньої доньки [PERSON]. Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28 квітня 2012 року зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх його доходів, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2016 року і до повноліття дитини. Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.03.2017 року, позивач [PERSON] 24.03.2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на - «[PERSON]». від подружнього життя в них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.08.2017 року виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області. Як зазначив в своєму позові позивач, підставою зміни розміру аліментів з ? частини на 1/8 є те, що змінився його сімейний стан, оскільки він має на утриманні другу дитину від іншого шлюбу та на даний час страждає хронічним вірусним гепатитом С з помірною цитологічною активністю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як підставу для зменшення розміру аліментів позивач вказує на ту обставину, що страждає хронічним вірусним гепатитом С (anti-HCV позитивний) з помірною цитологічною активністю, хронічним гастродуоденітом, фаза стихаючого загострення на підтвердження чого надає виписний епікриз про його перебування на стаціонарному обстеженні і лікуванні у ВКІ ГВМКЦ «ГВКГ» з 10.06.2015 року по 15.07.2015 року, однак суд не може вважати належним та достовірним доказом, оскільки дані обставини стосуються проходження позивачем лікування до ухвалення рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду про стягнення аліментів. При цьому, суд звертає увагу позивача на той факт, що при ухваленні рішення суду від 20.01.2017 року про стягнення аліментів, ним не заперечувалося про стягнення з нього аліментів саме в розмірі ? частини всіх видів його доходів. Рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили. Докази перебування позивача на стаціонарному обстеженні та лікуванні у ВКІ ГВМКЦ «ГВКГ» в період з 18.01.2017 року по 03.02.2017 року, самі по собі не свідчать про наявність стійкої втрати здоров'я, оскільки позивач не вчинив жодних дій відповідно до чинного законодавства щодо встановлення наявності інвалідності та в подальшому щодо отримання державної допомоги як особі, що втратила працездатність. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища, оскільки як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, зокрема довідки про доходи №182/3/352 від 23.03.2018 року позивач офіційно працевлаштований та працює в Національному університеті оборони України, займає посаду військовослужбовця та має стабільний офіційний дохід, який з урахуванням сплачених аліментів становить більше ніж встановлена мінімальна заробітна плата по Україні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як вбачається з матеріалів справи посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів це створення сім'ї та народження дитини, суд бере до уваги, проте позивач не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився, суду надано не було. Відповідно до довідки від 10.05.2018 року № 2035 виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та одержує допомогу при народження дитини [PERSON], [INFO] Згідно ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено таких змін матеріального становища, сімейного стану та стану здоров'я позивача, якіб впливали на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним, обставини, на які посилається позивач у поданій заяві, не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Враховуючи те, що у задоволені позову [PERSON] було відмовлено, а також положення ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed