Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ \~26.04.2021 [PERSON] звернулася\~ до \~із указаним позовом,\~який мотивований тим,\~що 21.04.2021 із повідомлення на електронну поштову адресу від ПриватБанк вона дізналася про блокування її рахунків та, що 21.04.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Єфіменко Д.О. відносно неї відкрито виконавче провадження за №65237115 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Григорян Д.Г. за №3176 від 31.03.2021 про звернення стягнення із неї, як із боржника, на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості у розмірі 9692,00 грн.; у межах суми звернення стягнення із урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 11155,2 грн. \~ \~ \~ \~Ознайомившись через автоматизовану систему виконавчого провадження сайту Міністерства юстиції України та за допомогою єдиного порталу державних послуг «Дія» (оскільки жодної інформаціх щодо виконавчого напису та виконавчого провадження приватний виконавець Єфіменко Д.О. позивачці не надав) із матеріалами виконавчого провадження за №65237115, матеріалами нотаріальної спраив щодо вчинення виконавчого напису за №3176 від 31.03.2021, позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус, приватний виконавець не отримували від позивачки та відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, матеріальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів за комісією, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем, щодо наявності грошового зобов`язання позивачки по кредиту, не може вважатися документом, яекий підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суму боргу відповідачем надано одноособово без урахування думки та позиції позивачки та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, якиї є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не можt бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивачки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Нотаріус повинен упевнитися у розумінні боржником предєявлених до нього вимог й визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача із підписом боржника про його отримання. Жодного такого документа позивачка не отримувала та не підписувала. Також позивачці невідомо про сам факт існування боргу перед ТОВ «ФК «СОНАТІ» або іншою фінансовою організацією, чиї інтереси представляє дане товариство. Жодних документів, що підтверджують відносини із ТОВ «ФК « СОНАТІ» позивачка не оформляла та не підписувала. Звернувшись до відповідача із приводу встановлення природи заборгованості, позивачка жодної відповіді не отримала. Також на її адресу із боку відповідача не надходило жодної вимоги-повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу. Тобто, приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис не упевнився у безспірності заборгованості. \~ \~ \~ \~За указаних обставин, позивачка вважає виконавчий напис вчиненим із порушенням закону та просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №3176, вчинений 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Григорян Діаною Гагіківною, щодо звернення стягнення заборгованості у сумі 9692,00 грн.; стягнути із ТОВ "ФК "СОНАТІ" на її користь сплачений судовий збір на подання позов уу сумі 908,00 грн. та у сумі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Провадження за даним позовом відкрите 27.04.2021 за ухвалою судді, визначено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.28). Підготовче засідання у справі проведено 25.05.2021 та призначено судовий розгляд (а.с.61). \~ \~ \~ \~Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідач скористався та 25.05.2021 подав відзив на позов, у якому просив відмовити у повному обсязі у задоволенні заявлених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Заперечення відповідача мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору за №001/20/118886 від 15.10.2020 між ТОВ «Глобал Кредит» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 2650,00 грн. строком на 14 днів. \~ \~ \~ \~Кредитний договір був підписаний позивачкою 15.10.2020 шляхом введення одноразового ідентифікатора 7560 у особистому кабінеті на веб-сайті відповідача у мережі інтернет [INFO] , який направлявся позивачці на мобільний номер позивачки, указаний при реєстрації [NUMBER] . Кредитні кошти були відправлені позивачці на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», тобто кредитор свої зобов`язання за договором виконав. Таким чином, між позивачкою та кредитором був укладений кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору із усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. \~ \~ \~ \~26.03.2021 між ТОВ «Глобал Кредит» та ТОВ «ФК «СГОНАТІ» був укладений Договір про відступлення прави вимоги №С-ГК-260321-2, за яким прави вимоги до боржника [PERSON] за договором №001/20/118886 від 15.10.2020 перейшло до ТОВ «ФК «СОНАТІ» \~ \~ \~ \~У зв`язку із тим, що позивачка свої зобов`язання за указаним договором не виконала відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. заяву про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] заборгованості по Договору №001/20/118886 від 15.10.2020. \~ \~ \~ \~Станом на 24.05.2021 заборгованість за указаним Договором становить 9692,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 2650,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 6042,00 грн.; заборгованості по витратам за вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Отже, у відповідача були усі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивачки шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Приватному нотаріусу були надані усі документи, які засвідчують безспірність заборгованості. Оскільки позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договом на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості, відповідач вважає, виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Наведені позивачкою доводи у обґрунтування позову не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню, оскільки сводяться до переоцінки судом доказів (а.с.39-41). \~ \~ \~ \~У відповіді на відзив позивачка указала, що відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат» відповідачем не були надані найголовніші документи, які у законному порядку засвідчують безспірність боргу: оригінал нотаріально посвідченого боргу; документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Розрахунок суми боргу було зроблено у односторонньому порядку, ураховано розрахунки виключно відповідача, із якими позивачка не погоджується, що унеможливлює вчинення будь-яких нотаріальних дій та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Крім того, поданий договір факторингу, позивачка бачить вперше, всупереч закону не була із ним ознайомлена. Виписка (скріншот) із сайту Укрпошта датується 31.03.2017, але позивачці жодного листа не надходило. Жодного повідомлення про наявність боргу перед ТОВ «ФК «СОНАТІ» вона не отримувала. \~ \~ \~ \~Відповідач та треті особи так і не надала ні їй, ні суду копію виконавчого напису, тому досі не відомо, на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис та взагалі, яка інформація міститься у виконавчому написі. \~ \~ \~ \~Оскільки ніяких звернень до позивачки щодо суми боргу, строків повернення, інформації щодо договору факторингу не надходило, у останньої не було можливості ознайомитися із жодними документами, тому позивачка вважає, що відповідач обманним шляхом вчинив незаконні дії щодо стягнення оспорюваної заборгованості (а.с.67-71). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала із підстав указаних у ньому та відповіді на відзив, просила задовольнити її вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглядати справу у його відсутність (а.с.39-41). Належним чином повідомлені треті особи у судове засідання повторно не з`явилися, будь-яких заяв не подавали, причини своєї неявки не повідомили, їхня позиція із приводу заявленого позову не відома. Треті особи правом надати пояснення у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Ураховуючи позицію сторони відповідача, викладену у відзвиві на позов, повторну неявку належним чином повідомлених третіх осіб, суд визнав за можливе розглянути справу у їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із огляду на наступне. Так, \~судом установлено, що 15.10.2020 між ТОВ «Глобал Кредит» та [PERSON] був укладений Договір фінансового кредиту за №001/20/118886, за яким [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 2650,00 грн. строком на 14 днів, із 15.10.2020 по 29.10.2020 (а.с.42). Факт укладення указаного договору позивачкою заперечувався, остання повідомила, що кошти у такому розмірі не отримувала. 26.03.2021 між ТОВ «Глобал Кредит» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений Договір про відступлення прави вимоги №С-ГК-260321-2, за яким прави вимоги до боржника [PERSON] за договором №001/20/118886 від 15.10.2020 перейшло до ТОВ «ФК «СОНАТІ» (а.с.43-44, 48-55). Відповідачем до відзиву на позов була надана виписка із особового рахунку за Договором фінансового кредиту за №001/20/118886 від 15.10.2020, за якою станом на 31.03.2021 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «СОНАТІ» у сумі 8692,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 2650,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 6042,00 грн. (а.с.47). Також ТОВ «ФК «СОНАТІ» надано повідомлення за вих.№1783438 від 31.03.2021 адресоване [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про наявність заборгованості у сумі 8692,00 грн. за кредитним договором №001/20/118886 від 15.10.2020 та відступлення права вимог заборгованості ТОВ «ФК «СОНАТІ» у зв`язку із укладенням Договору відступлення прав вимоги за №С-ГК-260321-2 від 26.03.2021, погашення заборгованості протягом 7 календарних днів та наслідків несплати заборгованості у виді вчинення виконавчого напису нотаріуса або звренення до суду із позовом (а.с.46). Доказів того, що [PERSON] отримала указане повідомлення стороною відповідача не надано. Надану стороною відповідача копію направлення листа АТ «УКРПОШТА» (на звороті аркушу 46) без дати на ім`я [PERSON] суд вважає неналежним доказом, оскільки даний лист не підтверджує факту надіслання [PERSON] рекомендованого листа та не підтверджує факту отримання цього листа останньою. Отже, суд вважає, що стороною відповідача не надано доказів того, що на адресу [PERSON] направлялося та було отримане останньою повідомлення про наявну заборгованість, її суму та необхідність її погашення. Як вбачається із копії постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Єфіменка Д.О. 21.04.2021 ним була розглянута заява про примусове виконання виконавчого напису за №3176 від 31.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Києва Григорян Д.Г. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості у розмірі 9692,00 грн., та відкрито виконавче провадження за №65237115 (а.с.8-10). У межах указаного виконавчого провадження, 21.04.2021 приватним виконавцем Єфіменко Д.О. винесено постанови про арешт корштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення із боржника основної винагороди (а.с.11-15). Копія виконавчого напису, що оспорюється позивачкою та документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис стороною відповідача у підтвердження своєї позиції надано не було. Позивачка копію оспорюваного виконавчого напису не отримувала. Таким чином, за відсутності копії виконавчого напису та документів, які стали підставою для його вчинення суду не видається за можливе установити інформацію щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Виписка із особового рахунку, надана стороною відповідача, не є належним доказом та безспірним документом, який підтверджує дійсний період та суму заборгованості позивачки. Фактично при оскарженні виконавчого напису боржник повинен підтвердити, що напис було вчинено щодо сум, які кредитор не мав права стягувати. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №305/2082/14-ц від 15.01.2020. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за №1172 від 29.06.1999 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-887цс 17 від 05.07.2017, та постанові Верховного Суду № 61-154св18 від 23.01.2018. Таким чином, у процесі розгляду справи установлено, що позивач заперечує сам факт наявності заборгованості та її розміру. \~ \~ \~ \~Отже, дані обставини свідчать про наявність спору між сторонами та сума заборгованості, стягнута за виконавчим написом, не має ознак безспірності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ураховуючи викладене, давши правову оцінку обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог відповідача під час вчинення виконавчого напису, боржником не була отримана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, а тому є обґрунтовані підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі на загальну суму 1362,00 грн. (а.с.18,24). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК заходи забезпечення позову, накладені за ухвалою суду 27.04.2021 (а.с.29-30), продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved