Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

27 травня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з неї на користь відповідача матеріальну шкоду в розмірі дві тисячі тридцять шість гривень та зобов'язати відповідача передати її у власність автомобіль марки «Daewoo Nexia» держ. № [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 16.07.2011 року по вулиці Парковій, 32 в місті Іллічівську Одеської області з її вини трапилось ДТП, в результаті чого були нанесені механічні пошкодження автомобілю марки „Daewoo Nexia" держ. № [NUMBER], яким керував громадянин [PERSON] 16.07.2011 р. на місті ДТП, з метою відшкодування моральної шкоди, та відновлення автомобіля, громадянин [PERSON] одержав від неї та її чоловіка [PERSON] 40000 грн. 25.11.2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди. Після довготривалої судової тяжби, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.12.2013р. позовні вимоги [PERSON] залишені без розгляду. Але підчас судового розгляду відповідач визнав, що його довірена особа [PERSON] яка діяла за довіреністю в інтересах відповідача, на місті ДТП від неї отримала грошове відшкодування для відновлення автомобіля в розмірі 40000 грн., що на її думку є підставою для витребування у відповідача та передачі її у власність „Daewoo Nexia" держ. № [NUMBER].(а.с.3-4). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, (а.с.28). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 21,24). Вивчивши та дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16 липня 2011 року приблизно о 02:00 годині позивачка керуючи автомобілем марки «Нісан Максіма», державний № [NUMBER], який належав її на праві приватної власності, рухаючись по вул.. Парковій, 32 у місті Іллічівську Одеської області скоїла зіткнення з автомобілем відповідача та нанесла йому матеріальний збиток в розмірі 42036 гривень. (а.с.8-10). 16.07.2011 року з метою відшкодування моральної шкоди, та відновлення автомобіля, громадянин [PERSON] одержав від позивачки та її чоловіка [PERSON] 40000 грн. (а.с. 6,7). 14.11.2013 року відповідач в добровільному порядку відповідаючи на запитання головуючого судді по цивільній справі за №501/2347/13-ц підтвердив та визнав ту обставину, що син відповідача [PERSON] отримав на місті ДТП від позивачки 40000 гривень на відновлення автомобіля (а.с.26-27). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абз. 3 п. 9 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за № 6 від 27.03.1992 року, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Outcome: approved