Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються із відповідача [PERSON] на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 17 грудня 2013 року. Зокрема, [PERSON] просить їх збільшити, врахувавши її матеріальний стан, який змінився після прийняття вказаного судового рішення. Просить стягувати із відповідача аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дочкою повноліття у розмірі 500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав, просить суд стягувати із нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 300 грн., тобто той розмір аліментів, який вже визначено судовим рішенням. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2013 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. щомісячно. 12 серпня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 25 липня 2014 року позивач [PERSON] разом із неповнолітньою дитиною проживає у [ADDRESS]. Позивач у суді пояснила, що на підставі судового рішення їй відповідачем сплачуються аліменти у розмірі 300 грн., який є недостатнім для повноцінного розвитку та належного виховання. Крім того, пояснила, що вона, хоч і працює, однак одержує невеликий дохід. Відповідач є фізичною собою-підприємцем, займається підприємницькою діяльністю, одержує доходи, про що він підтвердив у судовому засіданні. Стан його здоров"я задовільний. Судом встановлено, що стан здоров»я сторін із часу винесення судом рішення 17 грудня 2013 року не змінився. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. , 30 відсотків від цієї суми становитиме 385.80 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який працює, і те, що визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі, наближеному до долі з кожного з батьків для утримання дитини, тобто 400 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial