Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувсь до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 24 грудня 1988 року. Від шлюбу є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] вже повнолітній, має свою сім'ю, проживає окремо. Шлюбні стосунки подружжя не склалися , вже більше двох років [PERSON] з дружиною разом не проживає, не веде з нею спільного господарства. Були часті випадки, коли [PERSON] сходила з дому на місяць, а то й два, потім поверталася знову в сім'ю. Зараз [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківські збори, не турбується про стан її здоров'я, не займається її вихованням та утриманням. Фактично [PERSON] самоусунулась від виховання дитини. Всі турботи по вихованню та утриманню доньки несе позивач сам. [PERSON] має постійне місце роботи і постійний заробіток, працює кочегаром у Корюківському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті професійної орієнтації учнів, не вживає спиртні напої. Дочка [PERSON] навчається у 7-А класі Корюківської ЗОШ І-ІІІ ст. №4. За місцем навчання вона характеризується позитивно. Позивач постійно спілкується з класним керівником та вчителями, цікавиться успіхами доньки у навчанні, відвідує батьківські збори. Позивач займається лікуванням дитини, коли вона хворіє. [PERSON] взагалі не цікавиться дитиною, не надає на її утримання ніякої допомоги. Відповідно до законодавства обов'язок щодо утримання дітей до їх повноліття, відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, покладається на їх батьків. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Факти не виконання відповідачкою батьківських обов'язків можуть також підтвердити вчителі Корюківської ЗОШ І-ІІІ ст. №4, та свідки. Згідно чинного законодавства батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклуються, про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готують дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей. Таким чином оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], позивач просить суд : позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], залишити для проживання малолітню доньку [PERSON], [INFO] з позивачем [PERSON]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], залишити для проживання малолітню доньку [PERSON], [INFO] з ним, тобто позивачем [PERSON]. Судови витрати просить суд залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилась, надано до суду письмову заяву [PERSON], в якій вона зазначила про те, що з позовом згодна та просить щоб судова справа розглядалась за її відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Корюківської РДА Тополь Л.М. у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона просить суд позбавити батьківських прав відповідачку, так як остання дійно протягом двох останніх років не займається вихованням дитини, знаходиться у сумнівних компаніях, зловживає спиртним, а вихованням, піклуванням та утриманням дитини займається позивач. Представник третьої особи служби у справах дітей Корюківської РДА Одерій О.А. у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона просить суд позбавити батьківських прав відповідачку, так як остання дійно протягом двох останніх років не займається вихованням дитини, знаходиться у сумнівних компаніях, зловживає спиртним, а вихованням, піклуванням та утриманням дитини займається позивач. При опитуванні дитини остання також просила про позбавлення відповідачки батьківських прав. Після винесення рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, позивач буде мати можливість отримувати від держави додаткові кошти на утримання дитини. Суд, вислухавши позивача, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовну заяву задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 24 грудня 1988 року. Від шлюбу є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] вже повнолітній, має свою сім'ю, проживає окремо. Шлюбні стосунки подружжя не склалися , вже більше двох років [PERSON] з дружиною разом не проживає, не веде з нею спільного господарства. З твердень позивача, були часті випадки, коли [PERSON] сходила з дому на місяць, а то й два, потім поверталася знову в сім'ю. Зараз [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківські збори, не турбується про стан її здоров'я, не займається її вихованням та утриманням. Фактично [PERSON] самоусунулась від виховання дитини. Всі турботи по вихованню та утриманню доньки несе позивач сам. [PERSON] має постійне місце роботи і постійний заробіток, працює кочегаром у Корюківському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті професійної орієнтації учнів, не вживає спиртні напої. Дочка [PERSON] навчається у 7-А класі Корюківської ЗОШ І-ІІІ ст. №4. За місцем навчання вона характеризується позитивно. Позивач постійно спілкується з класним керівником та вчителями, цікавиться успіхами доньки у навчанні, відвідує батьківські збори. Позивач займається лікуванням дитини, коли вона хворіє. [PERSON] взагалі не цікавиться дитиною, не надає на її утримання ніякої допомоги. Відповідно до законодавства обов'язок щодо утримання дітей до їх повноліття, відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, покладається на їх батьків. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Факти не виконання відповідачкою батьківських обов'язків підтвердили в судовому засіданні представники третіх осіб. Згідно чинного законодавства батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклуються, про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готують дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.2-3 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а з чотирнадцяти років визначається нею самою. Відповідно до принципу №6 "Декларації прав дитини", прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., яка є частиною національного законодавства України /далі Декларація/ дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Тобто вирішальними обставинами які впливають на визначення місця проживання дитини яка, на час розгляду спору досягла віку 10 років, а відповідно розлучення дитини з матірю є крім думки та прихильності дитини виняткові обставини, а саме такі що передбачені ст.161 СК України: 1.Зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами. 2.Аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини. 3.Відсутність доходу, та умов для проживання разом з дитиною. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає повному задоволенню, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини, так як вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Також слід стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, (але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), бо відповідач має змогу надавати утримання своїй дитині в такому розмірі, тому саме такий розмір аліментів і буде відповідати вимогам розумності і справедливості. Також дитину слід залишити проживати разом з позивачем. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved