Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

3 березня 2021 року уповноважений представник заявника [PERSON] звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись не те, що [INFO] помер [PERSON] , який з 2008 року до дня смерті проживав із [PERSON] однією сім`єю у будинку номер [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, як чоловік та дружина. Вони мали спільний бюджет, який використовували для купівлі продуктів харчування, ліків, сплати комунальних платежів та ремонту будинку. Мали спільний побут та були зареєстровані за однією адресою, користувалися одними речами домашнього вжитку, готували їжу та харчувалися разом. Заявнику як спадкоємцю четвертої черги відкрилась спадщина на все майно. До складу спадщини входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, площею - 0,1500 га, кадастровий номер якої 3221955100:10:010:0071, яка розташована по [ADDRESS] . Нотаріус відмовив заявникуу видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю доказів її проживання із [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та спадкуванням за законом четвертої черги. Оскільки заявникунеобхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, тому просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] більше п`яти років до дня його смерті [INFO] . В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю, уточнивши заявлену вимогу та просить встановитиюридичний факт про те, що [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, селищний голова направив заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заяву визнає повністю. В судовому засіданні представник заявника надав пояснення, які повністю відтворюють зміст заяви. В судовому засіданні свідки[PERSON] та [PERSON] показали, що вони знають [PERSON] , яка постійно проживала із [PERSON] як з чоловіком понад п`ять років по день його смерті ( [INFO] ) в будинку номер [ADDRESS] , здійснювала за ним догляд, коли він захворів, та поховала. Оцінюючи кожен аргумент, наведений заявником, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено що [PERSON] постійно проживала із [PERSON] з 19.09.2008 по день його смерті [INFO] в будинку номер [ADDRESS] , де вони були й зареєстровані (а.с.7 - копія свідоцтва про смерть). Зазначені обставини підтверджуються копіями акту, довідкою Згурівської селищної ради та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-15, 16, 17 - копії будинкової книги та акту, довідка). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема на земельну ділянку 17/1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею - 0,15 га, кадастровий номер якої 3221955100:10:010:0071, розташовану по [ADDRESS] (а.с.8 - копія витягу з Державного реєстру). Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] заведена. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено (а.с.36-47 - копія спадкової справи). Згурівська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила заявнику в оформленні спадщиниу зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують шлюбні стосунки зі спадкодавецем (а.с.9 - лист-відмова). Встановлення факту постійного проживання заявника однією сім`єю із [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є необхідним їй для оформлення її спадкових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 № 5 роз`яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо, зокрема згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, згідно роз`яснень п. 2 та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 336/709/18. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦПК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що заявник постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved