Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/6 до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] має аліментні зобов`язання перед [PERSON] з надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2007 року народження, а саме на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2011 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). За посиланням [PERSON] батьківський обов`язок утримувати неповнолітню дитину свідомо розуміє, від сплати аліментів не ухиляється, однак на теперішній час змінився його сімейний та матеріальний стан, що впливає на можливість перераховувати кошти в присудженому розмірі. Позивач має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та тимчасово непрацездатну дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку. Крім того, наразі позивач вимушено несе витрати на винаймання житлового приміщення. [PERSON] вважає наявними підстави для зменшення розміру аліментів до 1/5 частини доходу, та посилаючись на ст. 192 СК України, звернувся до суду за судовим захистом своїх прав та інтересів (а.с. 2-3). \~ \~ \~ \~Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Відповідачем [PERSON] в порядку та строк, передбачений ст. 278 ЦПК України, на позовну заяву подано відзив з висловленням безпідставності вимог [PERSON] , в позові просить відмовити. Позиція відповідача обґрунтовується посиланням на наступні факти та відповідні правовідносини. Так, відповідач вважає помилковими доводи позовної заяви, що народження у [PERSON] [INFO] доньки [PERSON] та проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка наразі є тимчасово непрацездатною (перебуває у відпустці по догляду за дитиною) начебто є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки фактично позивач проживає з цивільною дружиною однією сім`єю, ведуть спільне господарство, мають загальний бюджет, дані про утримання з доходу позивача аліментів відсутні. Увага суду акцентується, що такі обставини про сімейний стан вже було враховано під час розгляду цивільної справи про стягнення з [PERSON] аліментів на користь доньки [PERSON] , 2001 року народження в зв`язку з продовженням навчання. Відповідач зазначає, що [PERSON] надає суду неправдиві відомості, що наразі самостійно матеріально забезпечує його нову родину. Так, відповідачу достовірно відомо, що [PERSON] працює продавцем консультантом в магазині « [INFO] » м. Покровськ, тому є матеріально захищеною та не потребує додаткової грошової підтримки. На неповнолітню дитину від першого шлюбу [PERSON] отримує аліменти. Недоведеними відповідач також вважає доводи про несення витрат на оплату оренди житла. Так, зареєстрованим місцем проживання позивача є адреса: [ADDRESS] , тому відповідач вважає, що винаймати інше житло це виключно особистий власний вибір позивача. Також, відповідачем з`ясовано, що у власності [PERSON] перебуває власне житло за адресою: [ADDRESS] . Звернення [PERSON] до суду з позовом про зменшення розміру аліментів [PERSON] розцінює виключно як спробу ухилитися від належного матеріального забезпечення свого неповнолітнього сина, та в контексті цього відповідач зазначає, що позивач має заборгованість за аліментами з утримання [PERSON] , 2007 року народження в сумі 18423,75 гривень, з утримання доньки [PERSON] , 2001 року народження в сумі 13817,81 гривень. Крім того, [PERSON] зауважується, що жодних витрат на лікуванні [PERSON] не несе, як зазначає в позовній заяві. Так, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з причини отриманого на виробництві травмування відділу хребта, тому страхові виплати та оплата листів непрацездатності здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Відповідач зазначає, що доходи позивача не зменшилися, а збільшилися: підвищено заробітну плату з 20432,03 гривень до 41603,53 гривень, з лютого 2019 року призначено та виплачується пенсія в щомісячному розмірі 15640,00 гривень, також отримує щомісячні соціальні виплати в сумі 4155,40 гривень. Сумуючи вказане, відповідач зазначає, що позивач не навів доказів погіршення стану здоров`я, зміну сімейного положення, а матеріальний стан покращився. В якості вільних пояснень відповідач просить суд при ухваленні рішення врахувати, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, при цьому батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (а.с. 35 37). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Представник позивача адвокат Токарєва О.Г. (діє на підставі ордеру, договору про надання правової допомоги) в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримала, надала пояснення аналогічні письмово викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала пояснення аналогічно письмово викладеним у відзиві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовної заяви заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 05.08.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2015 року по справі № 235/947/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). В шлюбі народжені [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (родинний зв`язок визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено копіями свідоцтва про народження дітей а.с. 8, 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2011 року по справі № 2-2005/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2011 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11). [INFO] донька\~сторін по\~справі [PERSON] ,\~ [INFO] \~досягла повноліття.\~Згідно ч.\~2\~ст.\~183\~СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Сторонами до теперішнього часу не ініційовано позову про визначення розміру аліментів, та щомісячну грошову суму, яка стягується з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] визначено за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, та дорівнює 1/6 частини від доходу позивача по справі. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви обставинами, які на теперішній час впливають на розмір присуджених аліментів є: - зміна сімейного стану (перебування в цивільному шлюбі, народження дитини); - зміна матеріального стану (несення щомісячних витрат на оплату орендованого житлового приміщення); - погіршення стану здоров"я. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку викладених [PERSON] обґрунтувань позовної заяви з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст. 182, 183, 184 СК України (постанова Верховного суду від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13). Так, сторони по справі (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь як батька в утриманні неповнолітньої дитина, яка проживають разом з відповідачем, має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2011 року по справі № 2-2005/11 з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження утримуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Крім того, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2019 року по справі № 235/556/19, залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16.05.2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] , в порядку ст. ст. 199, 200 СК України, стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку на період навчання, тобто до 30.06.2022 року (а.с. 13-15). В розумінні ст. 192 СК України (саме з цієї правової підстави заявлено позовну заяву) матеріальне становище і сімейний стан протягом часу існування аліментного зобов`язання не є незмінними чинниками як відносно особи, яка одержує аліменти та і для особи, зобов`язаної надавати дитині утримання. В зв`язку з вказаним, суд надає оцінку зміни (в розумінні погіршення / покращення) матеріального становища, сімейного стану позивача [PERSON] як платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] з червня 2017 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] народжена донька позивача [PERSON] (копія свідоцтва а.с. 10). За переконанням суду зміна сімейного стану позивача, народження в нього третьої дитини - є достатньою підставою для зміни розміру аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає з дружиною (без реєстрації шлюбу) [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] , 2018 року народження однією сім`єю. Згідно довідки Обслуговуючого кооператива «Житловий кооператив «Жемчижний» № 0014 від 21.02.2019 року [PERSON] фактично з червня 2017 року проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , 1991 року народження (дружина), [PERSON] , 2014 року народження (донька дружини), [PERSON] , [INFO] (донька) а.с. 16. Право малолітньої [PERSON] , 2018 року народження на гідне матеріальне забезпечення зі сторони батька гарантується нормами СК України, та беззаперечно на [PERSON] покладено відповідальність за виховання, навчання і розвиток доньки. За таких обставин, позивач беззаперечно несе витрати на потреби малолітньої доньки [PERSON] , 2018 року народження. Суд вважає недоведеним факт перебування на утриманні дружини [PERSON] , яка, за поясненнями позивача, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому є тимчасово непрацездатною. Так, дійсно згідно довідки Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області № 3261 від 19.11.2019 року [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень щомісячно з 01.11.2018 року по 30.11.2021 року (а.с. 23). Разом з тим, належних, достатніх доказів відсутності інших джерел доходу (трудова книжка з записом про непрацевлаштування, довідки з місця роботи про оформлення декретної відпустки, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на підтвердження отримання виключно допомоги при народженні) суду не надано. Дані про утримання аліментів в порядку ст. 84 СК України відсутні. Суд звертає увагу, що позиція захисту відповідача [PERSON] ґрунтується, що при розгляді позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів первісно необхідно врахувати інтереси неповнолітньої дитини, право на гідне матеріальне забезпечення зі сторони батька. Згідно довідки про доходи № 2129 від 18.11.2019 року [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», нарахована заробітна плата за 6 місяців (без утримань податків) складає 249621,21 гривень (травень 2019 року 50361,92 грн., червень 2019 року 38102,55 грн., липень 2019 року 39493,36 грн., серпень 2019 року 55413,09 грн., вересень 42708,81 грн., жовтень 2019 року 23541,48 грн.); утримані аліменти в сумі 42823,59 гривень (травень 2019 року 6726,79 грн., червень 2019 року 1653,11 грн., липень 2019 року 9752,60 грн., серпень 2019 року 11944,22 грн., вересень 2019 року 12735,54 грн., жовтень 11,33 грн.) а.с. 19. Згідно довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29449/05/25 від 28.11.2019 року [PERSON] з 22.02.2019 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; згідно постанови державного виконавця (ВП № 33301497) з пенсії утримуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 01.10.2019 року у розмірі 1/6 частини: жовтень 2019 року 3910,00 гривень, листопад 2019 року 3910,00 гривень (а.с. 20). Згідно довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29448/05/25 від 28.11.2019 року згідно постанови державного виконавця (ВП № 59645357) з пенсії утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 01.10.2019 року у розмірі 1/8 частини: жовтень 2019 року 3910,00 гривень, листопад 2019 року 3910,00 гривень (а.с. 20). Згідно довідки Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування № 156 від 21.11.2019 року [PERSON] отримує страхові виплати: січень 2019 року, лютий 2019 року в сумі 3957,52 гривень щомісячно, березень жовтень 2019 року в сумі 4155,40 гривень щомісячно; сплачені аліменти: січень 2019 року, лютий 2019 року в сумі 1981,33 гривень щомісячно, березень жовтень 2019 року в сумі 2079,74 гривень щомісячно. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» - розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень. Тобто, мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину віком від 6 до 18 років в 2019 році, та станом на дату розгляду справи складає - 1013,50 гривень. Таким чином, аліменти, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року є суттєво більшим за розмір, який мінімально визначений ст. 182 СК України. Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відомостей про доходи [PERSON] сторонами не надано, тому суд обмежений надати належну оцінку матеріальному стану відповідача та її можливості матеріально утримувати неповнолітню дитину [PERSON] , 2007 року народження. При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідачем [PERSON] не надано чеки, квитанції про понесені витрати на утримання неповнолітньої дитини в причино-наслідковому зв`язку, що при цільовому використанні сплачених [PERSON] аліментів коштів на потреби та задоволення інтересів сина не вистачає. За переконанням суду, відсутні підстави вважати, що на теперішній час сплачувана позивачем сума аліментів є недостатньою, та її не вистачає для забезпечення дитини при рівному наданні допомоги обома батьками. Приймаючи такий висновок суд зазначає, що доводи відповідача про наявність у [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів не підлягають врахуванню при розгляді справи, оскільки предметом позовної заяви є саме зміна (зменшення) розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України, а такі дані можуть мати доказове значення у разі вирішення питання встановлення відповідальності за несвоєчасність / ухилення від сплати аліментів відповідно до ст. 196 СК України. Серед інших обставин, на які посилається позивач [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є зміна матеріального стану. Так, позивач зазначає, що з отримуваного доходу (заробітної плати) несе щомісячні обов`язкові платежі на оплату оренди житла. На підтвердження таких посилань суду надано довідку про фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , тобто відмінної від адреси реєстрації: [ADDRESS] . Суд зазначає, що підстави визнати доводи [PERSON] про стабільні щомісячні витрати на оренду житлового приміщення, як такі що в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 182 СК України мають бути враховано як суттєві при визначенні розміру аліментів, - відсутні. Жодні документальні матеріали (договір про оренду житлового приміщення, чеки про перерахування орендної плати, квитанції про нарахування вартості комунальних послуг та оплати таких платежів) суду не надано, доказування не може ґрунтуватися не припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Що стосується посилань [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів з огляду хворобливого стану здоров`я, об`єктивної потреби отримання лікування, що потребує від позивача матеріальних розходів на придбання ліків, медичних препаратів, - суд зазначає наступне. Так, на підтвердження зазначених аргументів позивачем надано: лист комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області № 01-17/1198 від 28.11.2019 року про перебування [PERSON] на лікуванні з діагнозом: загострення хронічного вертеброгенного попереко-крижового радикуліту (а.с. 17), копія чеку ТОВ «Брайленд» № 60733 від 07.10.2019 року про купівлю ліків, медичних препаратів на суму 451,50 гривень (а.с. 18). За підрахунками позивача за час знаходження на стаціонарному лікуванні з 23.09.2019 року по 18.10.2019 року було втрачено приблизно 11287,50 гривень (5 днів х 451,50 гривень). Надаючи оцінку таким аргументам сторони позивача суд зазначає, що в розумінні ст. 192 СК України така підстава для зміни розміру аліментів як погіршення стану здоров`я підлягає врахуванню у разі встановлення платнику аліментів ступеню професійної непрацездатності, наявності зв`язку між незадовільним станом здоров`я та трудовими рекомендаціями (обмеженнями здійснювати трудову діяльність), приписів щодо постійного амбулаторного або періодичного лікування тощо. За таких обставин, разове звернення позивача за медичною допомогою не може бути визнано судом як підстава для зменшення розміру аліментів. Більш того, суд погоджується з позицією відповідача [PERSON] , що позивач є соціально захищеним, та за період перебування на лікуванні отримує матеріальну допомогу по тимчасовій непрацездатності замість втраченого з поважних причин заробітку. Сумуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що звернення [PERSON] до суду з розглядуваним позовом об`єктивно не може свідчити про умисне ухилення від батьківського обов`язку матеріально утримувати свого неповнолітнього сина, позивачем надано достатні підстави, оцінку яким викладено вище, для зміни розміру аліментів. В частині визначення частки зменшення розміру стягуваних аліментів - суд керується наступним. Загальний розмір аліментів, які присуджено до стягнення з [PERSON] складає 7/24 частки заробітку, в ідеальному розмірі 30 % (1/6 (17%) частки на неповнолітню дитину + 1/8 (13%) на тимчасову непрацездатну дитину). Суд, з урахуванням фактичних обставин справи, визнання аргументів [PERSON] частково обґрунтованими, - вважає за можливим зменшення розміру аліментних зобов`язань позивача з 1/6 частина (17%) всіх доходів до 1/8 частини (13 %), що відповідатиме інтересам [PERSON] при утриманні сина [PERSON] , 2007 року народження, та не призведе позивача в скрутне положення ані при забезпеченні своїх потреб, ані при забезпечення матеріальної підтримки неповнолітньої дитини. Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час з якого зменшено розмір аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. На підставі ст. 191, ч. 1 ст. 192 СК України,

Outcome: partial