Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22 лютого 2001 року, виданого Яхниківською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 305, йому належить земельна ділянка (пай) площею 2,66 га, що знаходиться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району. У зазначеному документі прізвище заявника вказано як [PERSON], а ім"я та по батькові - [PERSON]. У паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області 28.12.1999 року прізвище заявника вказано - [PERSON]. Крім того, прізвище [PERSON] записано у трудовій книжці та у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER]). На час оформлення Державного акту [PERSON] не звернув уваги на правильність написання свого прізвища і лише в 2018 році, коли здійснювали державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (паю) було виявлено помилки у документах, які перешкоджають заявнику користуватися його власністю на свій розсуд - укласти договір оренди землі. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просить суд встановити факт належності йому - [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22 лютого 2001 року. В судове засідання заявник не з"явився, подавши заяву про підтримання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, справу просить розглядати без його участі. Представник зацікавленої особи Яхниківської сільської ради Лохвицького району на розгляд справи не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, заперечень щодо задоволення заяви не мають. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22 лютого 2001 року, виданого Яхниківською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 305, йому належить земельна ділянка (пай) площею 2,66 га, що знаходиться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району. У зазначеному документі прізвище заявника вказано як [PERSON], а ім"я та по батькові - [PERSON]. У паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області 28.12.1999 року прізвище заявника вказано - [PERSON]. Крім того, прізвище [PERSON] записано у трудовій книжці та у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER]). На час оформлення Державного акту [PERSON] не звернув уваги на правильність написання свого прізвища і лише в 2018 році, коли здійснювали державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (паю) було виявлено помилки у документах, які перешкоджають заявнику користуватися його власністю на свій розсуд - укласти договір оренди землі. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Різниця у написанні прізвища заявника у одну літеру є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської мови при заповнюванні та видачі документів українською мовою. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] необхідно для можливості розпоряджатися його власністю у вигляді земельної ділянки (паю). Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи незаперечення зацікавленої особи у справі щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22 лютого 2001 року. У зв'язку з цим є підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved