Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської областізвернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин відповідно до якої просить встановити той факт, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування зазначеної заяви вказала, що після укладення шлюбу її мати змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » і відповідно до записів у свідоцтві про народження її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Проте на протязі життя у більшості документів, в тому числі у свідоцтві про смерть прізвище її матері вказане як « [PERSON] ». Після смерті матері вона в установленому законом порядку звернулась у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори від 08 квітня 2021 року №115/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Таким чином, через наявні розбіжності у написанні прізвища її матері у відповідних правовстановлюючих документах, вона не може підтвердити факт родинних стосунків між ними та реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті матері. Із врахуванням наведеного просить заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Лейбюк В.П. заяву підтримали та просять її задовольнити з наведених мотивів. Заявниця вказала, що з 1960 року її мати перебувала у зареєстрованому шлюбі та при одруженні змінила дошлюбне прізвище, однак протягом життя з невідомих їй причин використовувала своє дівоче прізвище у різних документах. Починаючи з 2015 року після смерті батька, вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю. Представник заінтересованої особи Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживала по сусідству із батьками заявниці по [ADDRESS] та працювала разом ними у Ворохтянському лісокомбінаті. Вона знала дану сім`ю під прізвищем « [PERSON] », вони були одружені, виховували двох доньок. Однак коли вона прийшла на роботу в лісокомбінат, дізналась про те, що мати [PERSON] , яка працювала у відділі кадрів, була оформлена на роботі під прізвищем « [PERSON] ». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є співмешканцем заявниці [PERSON] та з 2015 року разом із нею проживав у господарстві її матері. Йому відомо, що прізвище батька заявниці було « [PERSON] », а її мати у документах була вказана за дівочим прізвищем « [PERSON] » і на вказане прізвище було видане свідоцтво про смерть. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що 13 січня 1960 року Ворохтянською сільською радою був зареєстрований шлюб між [PERSON] , 1935 року народження та [PERSON] , 1938 року народження, про що складено відповідний актовий запис №1. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , що видане Ворохтянською сільською радою 13.01.1960 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ворохтянською селищною радою Івано-Франківської області 10 серпня 1967 року, батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . Водночас, відповідно до свідоцтва про народження сестри заявниці серії [NUMBER] , виданого Ворохтянською селищною радою Станіславської області 11 січня 1961 року вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Як слідує із пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 16 лютого 1994 року та посвідчення громадянина, який проживає на території гірського населеного пункту серії [NUMBER] від 09 березня 1998 року, зазначені документи видані на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. 05 лютого 2016 року, за реєстром №43, спадкоємцями майна [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] , в тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої відмовилась дружина померлого [PERSON] та з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої відмовилась дочка померлого [PERSON] . Відповідно до записів у будинковій книзі на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у вказаному будинку були зареєстровані, [PERSON] , 1935 року народження, [PERSON] , 1938 року народження, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 23 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Вілдповідно до Державного акту серії ЯД №810456 від 22 жовтня 2007 року, на момент смерті [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,6000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 2611040300:20:001:0134. Постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. № 115/02-31 від 08 квітня 2021 року заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю доказів родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] . Відповідно до листа Яремчанської міської державної нотаріальної контори за вих.. №432/02-14 від 05 листопада 2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була заведена спадкова справа №161/2019 від 18 грудня 2019 року. Із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] , із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася [PERSON] , заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вбачається із досліджених судом матеріалів спадкової справи №161/2019, заведеної після смерті [PERSON] , на момент смерті спадкодавець проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом із нею за вказаною адресою проживали та були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Долученим до спадкової справи повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00025106783 від 27 грудня 2019 року підтверджується, що 13 січня 1960 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , 1938 року народження та [PERSON] , 1935 року народження. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми ст.1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Дослідженими судом доказами у їх сукупності повністю підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області дійсно є матір`ю заявниці [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення та необхідне для оформлення її спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, оскільки через наявні розбіжності у правовстановлюючих документах заявниця не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та не має можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши досліджені докази у їх сукупності, приймаючи до уваги відсутність спору про право, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є підставною, обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved