Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

19.02.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.06.2013 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, на 2218 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 2814.15 грн. Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на наступні обставини. 09.11.2010 сторони по справі розірвали шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 09.11.2010 з відповідача вирішено стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2010 і до досягнення дитиною 18-річного віку. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26.06.2013 зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борівського районного суду від 09.11.2010, встановлено розмір аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 100.00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26.06.2013, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений чинним законодавством. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатній для матеріального утримання доньки сторін, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Крім того, дитина має хронічне захворювання (пієлонефрит, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого), яке потребує постійного нагляду, лікування та матеріальних коштів. Відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні спільної дитини. Також, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Позивач самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов?язки, покладені на позивача законом та необхідні для належного утримання доньки. Відповідач ніде офіційно не працює, але, як відомо позивачу з неофіційних джерел, займається підробітками, за що з даної діяльності отримує високий дохід. На даний час позивач працює не офіційно, має низький та нестабільний дохід. Протягом усього часу відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання дитини, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Нововоронцовським районним ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 566 від 14.01.2020, заборгованість по аліментах станом на 01.02.2020 становить 6085.92 грн. Таким чином, з урахуванням висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів, яку відповідач зобов?язаний сплатити на користь позивача складає 2 814.15 грн. Розрахунок пені за період з листопада 2010 року по грудень 2019 року додається. Ухвалою судді від 04.03.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 30.03.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , згідно якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів та не заперечує щодо зміни розміру аліментів та стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. У відзиві відповідач заперечує наявність заборгованості зі сплати аліментів та зазначає, що аліменти сплачував регулярно. Крім того, відповідач зазначає, що має на утриманні цивільну дружину, яка перебуває у декретній відпустці та має проблеми зі здоров?ям, та спільну доньку [PERSON] , [INFO] 13.04.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості здійснено державним виконавцем у відповідності до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, розрахунок пені по аліментах відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 висловленим по справі № 572/1762/15-ц, що є підґрунтям для задоволення позовних вимог. Крім того, згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з відзиву вбачається, що позовні вимоги визнає частково. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26.06.2013 зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борівського районного суду Харківської області від 09.11.2010, та встановлено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 100 грн. щомісячно (а.с.11-12). Згідно копії розрахунку заборгованості станом на грудень 2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 6085.92 грн. (а.с.20-22). З розрахунку пені за період з листопада 2010 року по грудень 2019 року вбачається, що станом на грудень 2019 року пеня за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] становить 2814.05 грн. (а.с.23-25). Копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується, що [PERSON] має діагноз гострий пієлонефрит (а.с.15-16). Згідно довідки № 976 виданої виконавчим комітетом Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області 19.12.2019, [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , не має в своєму володінні (користуванні) жодної земельної ділянки (а.с.17). З довідки про склад сім?ї № 975 від 19.12.2019 вбачається, що [PERSON] мешкає разом з матір?ю [PERSON] (а.с.18). При дослідженні документів, наданих відповідачем, судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості за аліментами по виконавчому провадженню № 325-05-12 станом на 01.01.2013 заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] відсутня (а.с.59). Надані відповідачем чеки та поштові квитанції суд позбавлений можливості прийняти до уваги, оскільки вони жодним чином не підтверджують обставини, на які посилається відповідач як на підставу своїх вимог і заперечень (а.с.54-55, 60). З довідки № 4 від 06.03.2020 виданої ФОП « [PERSON] » вбачається, що [PERSON] працює в фізичної особи-підприємця на посаді водія та з вересня 2019 по лютий 2020 його сукупний дохід склав 21 792.82 грн. (а.с.61). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.62). Крім того, відповідачем надано копії медичних документів, які свідчать про наявність у його цивільної дружини проблем зі здоров?ям, проте не підтверджують наявність витрат та їх розмірів на лікування [PERSON] , наприклад рецепти лікарів та товарні чеки на придбання ліків згідно вказаних рецептів (а.с.63-64). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Суд, при вирішенні позовних вимог щодо зміни розміру аліментів виходить з того, що на даний момент відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 100 грн., що значно менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При цьому, має місце погіршення стану здоров?я дитини, про що свідчить копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (а.с.15-16). З копії заочного рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.06.2013, яким було зменшено розмір аліментів, які підлягають сплаті з [PERSON] на користь [PERSON] , вбачається, що [PERSON] на момент ухвалення рішення був безробітним (а.с.11-12). Станом на момент розгляду даного позову відповідач працевлаштований та отримує дохід, що підтверджується довідкою № 4 від 06.03.2020 виданою ФОП « [PERSON] » та свідчить про покращення матеріального стану відповідача. Таким чином, у розумінні ст. 192 СК України, наявні підстави для зміни розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує не лише матеріальний стан одержувача аліментів, стан здоров?я дитини, а й матеріальне становище платника аліментів, його сукупний дохід, наявність на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягатимуть до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1109 грн. При визначенні розміру пені за прострочення сплати аліментів суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16-ц, в якій викладені наступні правові позиції. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Враховуючи те, що відповідачем надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2013, а представником позивача надано розрахунок заборгованості станом на грудень 2019 року, який не був оскаржений відповідачем, останній не надав підтверджень про звернення ним до державного виконавця з квитанціями, розписками з метою зміни розрахунку, суд при розрахунку розміру пені по аліментах бере за основу розрахунок заборгованості, наданий представником позивача. При цьому, представник позивача при обчисленні розміру пені з листопада 2010 року по грудень 2019 року керувалася правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, згідно яких періодом прострочення по кожному платежу є кількість днів у відповідному місяці. Згідно даного розрахунку розмір пені становить 2814.05 грн. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. Таким чином, суд при обчисленні розміру пені по сплаті аліментів керується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16-ц. Згідно вказаної постанови ВП ВС, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Таким чином, за даною постановою кількість днів прострочення є значно більшою, ніж за методикою, за якою розрахований розмір пені представником позивача, що значно збільшує розмір пені. При цьому, згідно ст. 196 СК України, розмір пені визначений судом до стягнення не може перевищувати 100 % заборгованості по аліментах. Враховуючи розмір заборгованості, сума пені за період з листопада 2010 року по грудень 2019 року становить 6085.92 грн. Проте, згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. В зв?язку з викладеним, враховуючи неможливість суду вийти за межі позовних вимог, а саме, збільшити їх, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 2 814.15 грн. 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого розділ XII "Прикінцеві положення" Цивільно-процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". З урахуванням викладеного,

Outcome: partial