Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку набувальної давності право власності на будинковолодіння [ADDRESS] с. Іванківці Бердичівського району, яке складається: з житлового будинку 1916 року побудови, погрібу та сараю. Позов мотивує тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилось майно - будинковолодіння [ADDRESS]. Вартість будинковолодіння становить 26396 грн.. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Його мати [PERSON] спадщину не приймала. Інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] він у грудні 1995 року почав відкрито володіти та користуватися майном. Він обробляв город біля хати, ремонтував хату. Користується даним майно майже 20 років. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - Іванковецької сільської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, вислухавши свідка, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копією свідоцтва про смерть(а.с.5). [PERSON] за життя мала житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] с. Іванківці Бердичівського району, що підтверджується довідками Іванковецької сільської ради, свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок(а.с. 7, 14, 15). Технічний паспорт на будинок з погосподарськими спорудами виданий на ім"я [PERSON] (а.с.10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що позивач тривалий час проживає та користується будинком за вищевказаною адресою. У відповідність до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. А тому суд вважає, що [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, а тому набуває право власності на це майно (набувальна давність), тобто позовні вимоги підлягають задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved