overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

17.05.2016 року Миргородська місцева прокуратура в інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Під час судового розгляду прокурор Онацько А.Ю. підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що подала відповідну письмову заяву, наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Додатково пояснила, що дохід отримує від виконання робіт за цивільно-правовими договорами (а.с.89). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 29.12.2015 року, відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з встановленням над ними опіки та призначення їм опікуна - [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [ADDRESS] (а.с.17, 18). Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

17.05.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, Дніпровська, 354А, кв. 15, оскільки не мешкає за вказаною адресою без поважних причин більше, ніж шість місяців. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, до суду не зявилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило. Від третьої особи виконавчого комітету Павлоградської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Суд розглядає справу за наявними матеріалами справи заочно. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, заслухавши позивача та свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із копією ордеру на жиле приміщення №1032 від [INFO], житлове приміщення, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, Дніпровська, 354А, кв. 15 перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Павлограда, видавався [PERSON] на склад сім"ї: [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка. Рішенням виконкому № 954 від 12.09.2007року особовий рахунок переоформлений на відповідача [PERSON] Володимирівну(а.с. 7). Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сімї від 13.05.2017року №11367 за даною адресою зареєстровані [PERSON], її діти [PERSON], 24.12.2001року народження, і [PERSON], 2015 року, а також [PERSON](а.с. 13). Відповідно до акту від 14.05.2017, складеного головою правління ОСББ"На вулиці Дніпровській" та мешканцями будинку №354А по вул.Дніпровська, [PERSON] не мешкає у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, Дніпровська, 354А, кв. 15 без поважних причин з травня 2012 року, є лише зареєстрованою. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили непроживання відповідача у квартирі, що розташована: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд приходить до висновку, що позивач довів неповажність відсутності [PERSON] понад шість місяців у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, Дніпровська, 354А, кв. 15. Згідно із ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

17.06.2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Великотроянівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] , та належав його батькові [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача, який мав спадкове майно, а саме: будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріуса з питання оформлення спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивач [PERSON] являється сином померлого [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с.5) та єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який претендує на вказану спадщину. Через відсутність оригіналу державного акту на землю, він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується відмовою нотаріуса (а.с.14), а тому захистити своє право на спадщину може лише в судовому порядку. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на будинок. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

17.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 28 квітня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Син знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач позов визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Докази про те, що він має інші аліментні зобов»язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, останній не надав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

17.09.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с. 18). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2014 виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 5 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Сім*я сторін розпалася у серпні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання неповнолітньої дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

17 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1032 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач просив стягнути з нього аліменти в розмірі 380 грн., оскільки на даний час знаходиться в реабілітаційному центрі, не працює, не має змоги платити аліменти в більшому розмірі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. Відповідач не працює на даний час, знаходиться в реабілітаційному центрі Благодійна організація "Благодійний фонд "Мілосердя-Дніпро", курс реабілітації закінчується 23.01.2015 року. Позивач не працює на даний час, знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

17 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2005 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 177 від 25 вересня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішив ухвалити заочне рішення Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-TN № 0024491 від 28 грудня 2005 року виданого Мірабадським районним відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ташкент республіка Узбекистан, актовий запис № 530. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка наполягаэ на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 07 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 905, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з нею ; стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до повноліття дочки [PERSON] , тобто до [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу вона та відповідач мають дочку [PERSON] , [INFO]. З 2010 року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала їх дитина. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Також відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Тому вона прийшла до висновку, що їх сім'я розпалася і шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де позовні вимоги вона підримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився і не повідомив про причину неявки , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, так як судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти за закінченням терміну зберігання , направлялась відповідачу за місцем його реєстрації в [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням УДМС України в Житомирській області від 17 лютого 2016 року ( а.с. 29). Тому справа розгляджається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивачка згідно її заяви не заперечує ( а.с. 23). Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню . Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач не надав ніяких заперечень щодо позовних вимог, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про дитину відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] на проживання для позивачки до її повноліття. У свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], батьком останньої вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він перебуває у працездатному віці , тому має можливість працювати і належно сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 26 січня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області актовий запис за № 5; неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживання для неї до його повноліття, після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON] . В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що вони не зійшлися характерами. Тривалий час їх сімейні стосунки припинені. Вони проживають за однією адресою, але як сусіди. Тому вона прийшла до висновку, що шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де він позовні вимоги визнав. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає, відповідач ніяких заперечень щодо пред"явлених вимог не надав суду, подав заяву про визнання позову , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про дитину відсутній, суд залишає неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на проживання для позивачки.

Outcome: approved