Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 12.10.2004 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, розміром 1,91 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Леп"ятинської сільської ради. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка, позивачу було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 12.10.2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І - АМ № 252336 від 14.10.2004 року.(а.с.7) Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,91 га, яка розташована на території с. Морозівка Липятинської сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 058277від 03.04.2003 року.(а.с.8) Відповідно до довідки Липятинської сільської ради № 72 від 10.03.2016 року та по господарською книгою № 3 Липятинської сільської ради від 10.03.2016 року № 73 [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] та разом із ним були зареєстровані та проживали дружина [PERSON], син [PERSON] Згідно до свідоцтва про одруження серії І-УР № 134582 від 27.10.1962 року [PERSON] та [PERSON] - 27.10.1967 року зареєстрували шлюб.(а.с. 14) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам\~\~роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 328 ЦК України,\~ право власності набувається на підставах незаборонених законом.\~ Відповідно до ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач їх визнав повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.\~ На підставі\~ ст.ст. 328, 1216 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved