Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

21 червня 2019 року [PERSON] , який проживає в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області, звернувся з позовом до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул . Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,8363 га та 1,7409 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастрові номери 1824286500:12:000:0131 та 1824286500:14:000:0171), які належали померлій [INFO] [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №054385 та №054384, видані 10 січня 2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №№1885,1884, загальною вартістю 36954,30 грн. та на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №202802, виданого головою Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 04.02.2019 року, вартістю 2796,12 грн.. Мотивуючи тим свої вимоги, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та майновий пай, оскільки сертифікат про право власності на майновий пай та державні акти про право власності на земельну ділянку видані не за життя, а після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи надав пояснення на позовну заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, в задоволенні позову відмовити, оскільки спадкодавець отримав лише право на земельну ділянку, яке не було зареєстроване ним за життя. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 серпня 2003 року (а.с.5). Згідно довідок виконавчого комітету Овруцької міської ради Овруцького району Житомирської області від 04.02.2019 року №203, №205, [PERSON] , [INFO], дійсно постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] в с. Гуничі, Овруцького району Житомирської області. [PERSON] дійсно рахується в списках співвласників майнового фонду КСП ім. Паризької Комуни в с. Раківщина Овруцького району Житомирської області та набула прова не за життя на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни (майновий сертифікат серії [NUMBER] виданий Раківщинським старостинським округом №13, в розмірі 2796,12 гривні, на підставі протоколу зборів від 25.02.2000 року) (а.с.8,9). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,8363 га та 1,7409 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастрові номери 1824286500:12:000:0131 та 1824286500:14:000:0171), які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №054385 та №054384, видані 10 січня 2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №№1885,1884, загальною вартістю 36954,30 грн. та на майновий пай члена КСП ім. Паризької Комуни, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №202802, виданого головою Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 04.02.2019 року, вартістю 2796,12 грн.. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 10 листопада 1983 року (а.с.4). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №2199/02-31 від 03.06.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що майновий сертифікат та державні акти на землю видані не за життя, а після смерті спадкодавця. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як ним подано заяву про прийняття спадщини до Овруцької ДНК, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №2199/02-31 від 03.06.2019 року (а.с.15). Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №168217814 та №168216653 від 28.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824286500:12:000:0131 та 1824286500:14:000:0171 відсутні. З копії спадкової справи №317/99 наданої Житомирським обласним державним нотаріальним архівом, видно що Овруцькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] , який проживає в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Статтею 9 ч. 2 Закону України „ Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно (земельні ділянки та майновий пай), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved