Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2015 року у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України, [PERSON] визнано винною, а саме у заподіянні їй легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я 03.04.2011 року. Вважає, що своїми протиправними діями відповідачка завдала значної шкоди її особистим немайновим правам, тобто моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала: - внаслідок фізичних страждань через отримані тілесні ушкодження, після отриманих тілесних ушкоджень її дуже боліла голова, тривалий час вона відчувала нудоту, страждала від болів. Після виписки з лікарні вказані симптоми зберігались ще протягом тривалого часу; - внаслідок зміни звичного способу життя, через необхідність стаціонарного лікування вона перебувала в лікарні протягом чотирьох днів і не мала змоги займатись звичними для мене справами. Крім цього, виникла необхідність звертатись за правовою допомогою, в правоохоронні органи та до суду, брати участь в судових засіданнях протягом кількох років, витрачати час на зустрічі з адвокатом; - внаслідок поганого самопочуття навіть після завершення амбулаторного лікування, що змусило її звільнитись з роботи 29.04.2011 року, оскільки вона не могла належно виконувати свої трудові обов'язки; - внаслідок переживань за свого малолітнього сина - [PERSON] 2004 р. н, який був свідком конфлікту. Крім цього, вона не могла доглядати за ним протягом перебування на стаціонарному лікуванні і побоювалась можливості вчинення з боку [PERSON] нових конфліктів в квартирі, де вони на той час проживали, свідком яких могла стати її дитина і зазнати у зв'язку з цим психічних травм; - внаслідок образи її честі та гідності, якої вона зазнала через нецензурну лайку на її адресу з боку [PERSON] в процесі конфлікту; - внаслідок заподіяння їй матеріальної шкоди, оскільки придбання ліків та інших медикаментів нею витрачено власні кошти; - внаслідок вимушеної зміни місця проживання з метою уникнення подальших протиправних дій з боку [PERSON], які продовжувались і надалі після заподіяння їй тілесних ушкоджень, в т.ч. ізолювання свого малолітнього сина від систематичних конфліктів, які провокувала [PERSON] в їхньому помешканні; - внаслідок заперечення своєї вини [PERSON], небажанні вибачитись перед нею та відшкодувати завдану моральну та матеріальну шкоду. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали повністю покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Львівська пошта» № 101 від 10.09.2015 р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач та її представник не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 03.04.2011 року вчинила сварку в приміщенні квартири [ADDRESS] з мешканцями квартири, в процесі якої штовхнула позивачку, внаслідок чого вона вдарилась потилицею до дверей та впала. Після цього, відповідачка нанесла їй декілька ударів, від чого вона втратила свідомість. Даний факт встановлений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2015 року, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України та обрано їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995р. №4 позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В судовому засіданні в обґрунтування моральної шкоди позивач пояснила, що в результаті злочинних дій відповідача, вона отримала тілесні ушкодження, які потягнули за собою больові відчуття, що мало наслідком тривалого дискомфорту. Окрім, того вона була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема звертатись в правоохоронні органи, тратити свій час на довготривалу судову тяганину. Протягом усього цього часу вона відчувала психологічний дискомфорт, який проявлявся у вигляді знервованого стану та пригніченості внаслідок приниження, яке відчувала протягом усього часу поки не отримала моральної сатесфакції у вигляді визнання відповідача винною у скоєнні злочину. Враховуючи мотиви, наведені позивачем,суд приходить до висновку, що сліді задовольнити на суму 4000 грн. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial