Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, через непорозуміння один одного, різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В підготовче засіданні позивач не з"явилася, надала письмову заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в суд не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, вважає, що зберегти сімю неможливо. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №35. Після одруження дружина змінила прізвище на "Бережна", що підтверджується даними свідоцтва про шлюб І-ФП №105358, виданого відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Кривоозерського районного\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області 23 липня 2014 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №257938, виданого відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Кривоозерського районного\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області 17 листопада 2016 року (а.с.6). Згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони на час розгляду судової справи разом не проживають, сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, фактично припинили шлюбні відносини, та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Згідно положень ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі\~ст.112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved