Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована в [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,149 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, іншим спадкоємцем є відповідачка по справі. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Однак, він прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, так як проживав разом із померлою в належному їй житловому будинку та продовжив проживати в ньому після її смерті, здійснював оплату комунальних послуг (газ та світло), розпорядився та користувалася речами померлої матері. Разом з тим, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, у зв"язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно у нього відсутні, а також свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 квітня 1992 р. не зареєстроване в передбаченому законодавством порядку, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Просив встановити, що він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за ним право власності на спадкове майно. В підготовче засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в підготовче засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Так, доводи позивача в тій частині, що спадкове майно належало його матері на праві власності підтверджуються копіями державного акту на право приватної власності на землю, даними технічного паспорту, грошової оцінки на землю та копією свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи, що в силу ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved