Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

16.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, [PERSON] управління державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення моральної шкоди в розмірі 150\~000 грн. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з 09 квітня 2002 року по 04 листопада 2010 рокувін працював на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області, а з 5 листопада 2010 року, відповідно до постанови Верховної Ради України від 07 жовтня 2010 року звільнений з посади у відставку і з цього часу отримує щомісячне довічне грошове утримання. Зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Полтави, реорганізоване з квітня 2016 року в Полтавське обєднане Управління пенсійного фонду України Полтавської області, починаючи з 1 січня 2012 року незаконно відмовляє у перерахуванні довічного щомісячного грошового утримання при збільшенні мінімальної заробітної плати з якої нараховується щомісячне грошове утримання працюючого судді, а після постановлення рішень Ленінського районного суду м.Полтави від 29 серпня 2012 року та від 12 червня 2013 року та постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідач умисно ухиляється їх виконувати. Вважає, що такими діями відповідач порушує принцип незалежності, недоторканості суддів та їх гарантії, які визначені Конституцією та законами України, принижує його честь судді, змушуючи постійно звертатися до суду за захистом порушеного права, витрачаючи час на складання процесуальних документів, при цьому отримуючи постійний дискомфорт та негативні емоції та позбавив своєчасного і належного отримання щомісячного довічного грошового утримання для забезпечення своєї життєдіяльності, чим завдав йому моральної шкоду, яку оцінює в 150\~000 грн. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача [PERSON] об»єднаного управління Пенсійного фонду України позов не визнав та прохав відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] управління державної казначейської служби України у Полтавській області до суду не з»явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області з 09 квітня 2002 року по 04 листопада 2010 року, а з 5 листопада 2010 року, відповідно до постанови Верховної Ради України від 7 жовтня 2010 року звільнений з посади у відставку і з цього часу отримує щомісячне довічне грошове утримання. Оскільки з 01.01.2012 року суддівська винагорода (грошове забезпечення) працюючого судді збільшилася, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування щомісячного грошового утримання. Розпорядженням управління від 25.03.2013 року [PERSON] здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 29.08.2012 року № 1616/2941/2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 року. Зокрема проведено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій та статус суддів починаючи з 05.01.2012 року. За результатами перерахунку у квітні 2013 року на особистий банківський рахунок [PERSON] перерахована доплата за період з 05.01.2012 року по 30.04.2013 року в сумі 2 033 грн. 04 коп. З 01.05.2013 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нараховувався і виплачувався з урахуванням постанови Ленінського районного суду м. Полтави № 1616/2941/2012: 1.6.2013року - 8 940 грн. 00 коп.; 3.6.2013року- 8 940 грн. 00 коп.; 03.06.2013року по 30.11.2013 року - 14 729 грн. 31 коп. Розпорядженням від 27.11.2013 року [PERSON] проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 12.06.2013 року № 1616/2106/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 року, на підставі наданих Позивачем довідок про розмір заробітної плати працюючого судді Апеляційного суду Полтавської області № 02-05/360 від 05.11.2012 року та № 06- 29/36 від 06.02.2013 року. Зокрема проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій та статус суддів починаючи з 01.01.2013 року у розмірі 90 % від суми грошового утримання працюючого судді. На підставі наданої [PERSON] довідки про розмір заробітної плати працюючого судді Апеляційного суду Полтавської області № 06-29/375 від16.12.2013 року разом із заявою про перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.12.2013 року, було здійснено наступний перерахунок, за результатами якого у грудні 2013 року на особистий банківський рахунок [PERSON] перерахована доплата за період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 27 143 грн. 22 коп. З 01.12.2013 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нараховується і виплачується з урахуванням постанови Ленінського районного суду м. Полтави № 1616/2106/13-а: 01.12.2013 року 20 498 грн. 94 коп. Законність проведення нарахувань [PERSON]І згідно рішень судів засвідчено в Акті перевірки правильності нарахування і виплати щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] від 30.07.2013 року, проведеного головним державним соціальним інспектором Департаменту праці та соціального захисту населення [PERSON] обласної державної адміністрації та головним спеціалістом відділу контрольно-аналітичної роботи управління пенсійного забезпечення [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Наступне звернення з наданням копії довідки про розмір заробітної плати працюючого судді Апеляційного суду Полтавської області Черновим С.І. було надіслано до управління рекомендованим листом з повідомленням про вручення02.10.2015 року. Однак перерахунок на підставі наданої довідки про розмір заробітної плати працюючого судді Апеляційного суду Полтавської області № 06-29/195/6243/15 від25.09.2015 року не було здійснено у зв'язку з відсутністю правових підстав, а саме - відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячнедовічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Пре державну службу", "Про прокуратуру". "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України". "Про судову експертизу". "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, з 1 червня 2015 року пенсії /щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії /щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не перераховуються. Про вищезазначені обставини [PERSON] було роз'яснено листом від15.10.2015 року вих.. № 6388/02-15. Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11.11.2015 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві здійснити [PERSON] перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.09.2015 року у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно п. 5.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891, проводиться на підставі оригіналу довідки про заробітну плату за відповідний період. Оригінал зазначеної довідки про розмір заробітної плати працюючого судді станом на 01.09.2015 року позивачем - [PERSON] було надано до управління лише 19.04.2016 року. На виконання постанови Управлінням було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] з 01.09.2015 року. З 08 червня 2016 року Управлінням перераховано щомісячне довічне грошове гримання судді у відставці [PERSON] у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016. Відповідно до ЗУ «Про вищу раду правосуддя» від 21.12.20016 року [PERSON] об»єднаним управлінням ПФУ Полтавської області здійснено перерахування [PERSON] довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2017 року в розмірі 10740 грн. та з 05.01.2017 року без обмеження максимальним розміром в розмірі 253244, 00 грн. про що повідомлявся позивач листом від 23.01.2017 року № 213. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдана, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, згідно ст. 1167 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними та вину заподіювача шкоди. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень Конституції України зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. З огляду на зазначене, вимоги по відшкодуванню моральної шкоди є безпідставними, у зв»язку з недоведеністю вини відповідача по завданню матеріальної шкоди позивачу.

Outcome: dismissed