Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 14.05.2018року Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви Парафії Різдва Христового та ФОП [PERSON] уклали Договір підряду № 1 на виконання будівництва першої черги Храму цієї релігійної громади. Відповідно до п. 1.1 Договору підряду за завданням замовника - Релігійної громади, підрядник зобов`язується на свій ризик виконати будівництво храму по [ADDRESS] " в обсязі та строки передбачені цим договором і додатками до нього. Пунктом 3.1 Договору підряду визначено, що ризик випадкового чи навмисного знищення або пошкодження результату робіт за даним Договором, до його прийняття замовником, несе підрядник, крім випадків, коли це сталося внаслідок обставин, що залежали від замовника. 14.05.2018 року замовником передано, а позивачем, як підрядником прийнято матеріали для зведення залізобетонної огорожі будівництва храму відповідно до Акту прийому передачі огорожі згідно Договору підряду № 01 від 14.05.2018р. Позивач у відповідності з робочим проектом підготував земельну ділянку та встановив огорожу будівельного майданчика. Але 16.08.2018 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розбили, фактично, знищили бетонний паркан, яким було огороджено будівельний майданчик будівництва храму. 17.08.2019 року комісією у складі замовника - Релігійної громади в особі керівника Грищенка І. В., підрядника - ФОП [PERSON] та оцінювача - ФОП [PERSON] було обстежено будівельний майданчик та залізобетонну огорожу на території орендованої земельної ділянки для будівництва храму, яку було зруйновано та складено Акт обстеження технічного стану огорожі цього майданчику. Постановами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по адміністративних справах відповідачів було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано їх адміністративному стягненню у вигляді штрафу. В результаті пошкодження відповідачами бетонного паркану, 14 залізобетонних плит на залізобетонних фундаментах позивачу було завдано майнову шкоду в розмірі 168342,52 грн., що підтверджено Звітом про оцінку вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку, монтажу залізобетонної огорожі. Позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів вказаний розмір спричинених йому матеріальних збитків та вирішити питання судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позов не визнала. Відповідач [PERSON] , який був допитаний судом в якості свідка, заперечив позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву, клопотань, заяв не подав. Третя особа не направила в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, матеріали за фактами, викладеними у повідомленнях, оглянувши відео зйомку подій, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 14.05.2018року Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви Парафії Різдва Христового та ФОП [PERSON] уклали Договір підряду № 1 на виконання будівництва Храму Релігійної громади Української Греко-Католицької Церкви Парафії Різдва Христового (а.с.8-13). Відповідно до п. 1.1 Договору підряду за завданням замовника - Релігійної громади підрядник - ФОП [PERSON] зобов`язується на свій ризик виконати будівництво (першої черги) храму по [ADDRESS] , в обсязі та строки передбачені цим Договором та додатками до нього. Пунктом 3.1 Договору підряду визначено, що ризик випадкового чи навмисного знищення або пошкодження результату робіт за даним Договором, до його прийняття замовником несе підрядник, крім випадків, коли це сталося внаслідок обставин, що залежали від Замовника. 14.05.2018року замовником передано, а підрядником прийнято матеріали для зведення залізобетонної огорожі будівництва (першої черги) Храму відповідно до Акту прийому передачі огорожі згідно Договору підряду № 01 від 14.05.2018р. (а.с.14). Встановлено, що 30.07.2019 року позивачем у відповідності з робочим проектом було розпочато підготовку земельної ділянки для будівництва, було встановлено огорожу будівельного майданчика. Згідно п.6.3.1. ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", затверджених Наказом Мінрегіону України від 05.05.2016 р. № 115 підготовчі роботи виконуються для розгортання фронту робіт відповідно до затвердженої документації. Пунктом 6.3.2 ДБН А.3.1-5:2016 встановлено, що відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт підготовчими роботами, зокрема, є: а) роботи з підготовки земельної ділянки; б) влаштування огорожі будівельного майданчика; В свою чергу влаштування огорожі будівельного майданчика, згідно з пп. б п. 6.3.3 ДБН А.3.1-5:2016, передбачає: - закріплення осьових ліній огорожі; - - улаштування основ під огорожі; - влаштування необхідної огорожі будівельного майданчика, у тому числі, за необхідності, обладнаних охоронними, захисними, сигнальними системам. Судом встановлено, що в ночі, 16.08.2018 року о 23 год. 00 хв. групою осіб було пошкоджено бетонний паркан, який встановив позивач на виконання вищезазначеного Договору підряду. Встановлено, що 17.08.2018 року поліцейськими Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області було складено протоколи про адміністративне правопорушення вчинене 16.08.2018 року о 23 год. 00хв. гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] , які в парковій зоні розбили, фактично знищили бетонний паркан, що слугував огорожею будівельного майданчика будівництва храму. Протоколи про адміністративне правопорушення по факту вчинення відповідачами адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП були направлені на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Так, судом було встановлено, що 16.08.2018 року о 23 год. 00 хв. [PERSON] , за адресою [ADDRESS], в парковій зоні пошкодив бетонний паркан, а саме штовхнув його, внаслідок чого він впав та розбився, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, і чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. [PERSON] свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 357/9533/18 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу 51 грн. (а.с.46). Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 357/9535/18 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. (а.с.49). Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 357/9536/18, за аналогічні дії, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с.51) Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 357/9534/18 [PERSON] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 грн. Зі змісту даної постанови слідує, що [PERSON] вину визнав, в скоєному розкаюється. (а.с.47). Матеріали справи містять Акт обстеження технічного стану огорожі «майданчика» для будівництва, складений комісією у складі замовника - Релігійної громади в особі керівника Грищенка І. В., підрядника - ФОП [PERSON] та оцінювача - ФОП [PERSON] , від 17.08.2018 року. Зокрема, комісією було обстежено будівельний майданчик та залізобетонну огорожу на території орендованої земельної ділянки і встановлено, що залізобетонну огорожу було встановлено по периметру 56 м.п залізобетонними паннелями 4 м.п .Б6ВК , 14 шт. Дану огорожу було зруйновано та понівечено «вандалами», панелі 14 шт. та фундаментні стовпчики 14 шт. були повалені та понівечені і подальшій експлуатації не підлягають (а.с.15). Відповідно до Звіту про оцінку вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку, монтажу залізобетонної огорожі (14 панелей та 14 фундаментів), складеного фахівцем експертом-оцінювачем ФОП [PERSON] , (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ і Української комерційної школи МФ № 555, освіта вища економічна, що має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 8/16 від 31.01.2016р.) - вартість відновлювального ремонту становить 168342,52 грн. (а.с.16-45). Зі змісту цього Звіту про оцінку вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку слідує, що після обстеження технічного стану огорожі було встановлено, що залізобетонна огорожа прийшла в непридатність, залізобетонні панелі та фундаменти були понівечені, потріскані й зруйновані та підлягають демонтажу, що носить трудомісткі затрати, а також спорудження нової огорожі з використанням нових матеріалів. Вартість відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта-оцінювача складається з вартість монтажу панелей огорожі (14 шт.), фундаментів (14 шт.) -126861,63 грн. з ПДВ та вартості демонтажу панелей огорожі (14 шт.), фундаментів (14 шт.) - 41480,89 грн. з ПДВ. Заперечуючи позов, представник відповідачів вказувала на присутність 16.08.2019 року, окрім відповідачів, інших осіб при руйнуванні огорожі. Також, представник відповідачів в судовому засіданні вказала на завищену оцінку спричиненої позивачу шкоди, дала аналіз Договору підряду від 14.05.2018 року, вказала на не вірне складання між замовником та підрядником Акту прийому-передачі огорожі. Дійсно, з оглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що 16.08.2018 року, у темну пору доби, під час руйнування огорожі була присутня більша кількість людей, ніж 4 особи, але ні свідки, ні самі відповідачі не вказали на цих осіб, працівники поліції встановили чотири особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в парковій зоні пошкодили бетонний паркан. З відео не являється можливим встановити інших осіб, які безпосередньо, також, приймали участь в руйнуванні паркану. Крім того, присутність інших осіб не вказує на вчинення ними активних дій по знесенню огорожі. Допитані судом свідки події [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] не вказали суду на осіб, які руйнували огорожу території будівництва храму. Свідки вказали, що мешканці району заперечують зведення храму, а тому 16.08.2018 року, ввечері люди зібралися, щоб зашкодити будівництву. Відповідач [PERSON] , який був допитаний судом в якості свідка, суду показав, що приймав участь у поваленні огорожі, притримував, штовхаючи огорожу, щоб не впала на людей. [PERSON] і інші мешканці житлового району заперечують будівництво церкви. Свідок підтвердив суду, що визнав свою вину при розгляді судом адміністративної справи, та постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 357/9533/18 , якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, не оскаржував. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1,ч.2, ч.3 ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц щодо застосування норм ст. 1166 ЦК України встановила, що підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювана; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України) Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному випадку, відповідачі вину у вчиненні руйнування /знесення, повалення/ огорожі , - визнали. Відповідачі були притягнені до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, та не оскаржили застосовані до них судом адміністративні стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також, суд вважає необґрунтованим заперечення сторони відповідача щодо розміру матеріальної шкоди, яку просить стягнути з відповідачів позивач. При цьому слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, в підтвердження розміру матеріального збитку позивачем надано суду, Акт обстеження технічного стану огорожі «майданчика» для будівництва, складений комісією 17.08.2018 року, тобто наступного дня після руйнування огорожі, а також, позивачем надано суду Звіт про оцінку вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку, монтажу залізобетонної огорожі (14 панелей та 14 фундаментів), складений фахівцем експертом-оцінювачем. В спростування даного Звіту стороною відповідача не надано жодного належного доказу щодо іншої вартості відновлювальних робіт та іншого визначення розміру матеріального збитку. Відповідачі не були позбавлені можливості надати інші відомості, акти, висновки спеціаліста, тобто докази в спростування визначеної позивачем матеріальної шкоди. Згідно ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. З огляду наведеного, аналізуючи подані докази учасниками процесу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів на користь похзивача судові витрати по справі.

Outcome: approved