Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив у разі необхідності проведення генетичної експертизи зобов`язати відповідачку забезпечити надання генетичного матеріалу, визнати актовий запис № 51 від 14.03.2006 року про батьківство його - [PERSON] щодо [PERSON] недійсним, та виключити відомості про його батьківство з актових записів Лебединського міського відділу РАЦС ГУЮ у Сумській області, а судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги він мотивував тим, що відповідачка під час перебування сторін у шлюбі, укладеному 07.03.1998 року, в 2005 році проживала окремо від нього за межами м. Лебедина, після чого стверджувала, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні він підтримав свої вимоги, послався на те, що позивачка не надає йому можливості спілкуватися з дитиною, просив надати строк для підготовки і подання клопотання про проведення судової генетичної експертизи, після чого в судове засідання не з`явився, клопотань про залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі чи оголошення перерви в її розгляді не надав, хоча про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідачка в судовому засіданні позовних вимог не визнала, мотивуючи це тим, що [PERSON] був народжений під час перебування сторін у шлюбі, відомості про батька у свідоцтві про його народження записані згідно вимог чинного законодавства, а обов`язок доводити відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною покладений на позивача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив розглянути справу за його відсутності. В подальшому вона надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. З паспорта (а.с. 5), дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що позивачем є [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації. З свідоцтв та рішення (а.с. 6-7, 46-49), досліджених у судовому засіданні, вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 30.11.2009 року, вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою. З свідоцтва (а.с. 8), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 23.10.2013 року відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 20. З рішення (а.с. 9), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що позивачу було призначено дні побачень з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , кожного четверга місяця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 30 хв. та кожної суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. З договору, додатку, акту, паспорту, свідоцтва, квитанції (а.с. 28-38), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачкою оплачено професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн. З квитанцій (а.с. 38, 50), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачкою оплачено банківські витрати на перерахування коштів адвокату з сумі 35 грн. 13 коп. та на поштові витрати за пересилання відзиву позивачеві в сумі 87 грн. 48 коп. З розрахунку та заяви (а.с. 39-40, 53-54), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що на утримання сина з позивача стягуються аліменти і 05.09.2019 року позивач звертався до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення цих аліментів, мотивуючи це тим, що є мешканцем Російської Федерації, офіційно працює і отримує сталий дохід. Сумнівів щодо свого батьківства не висловлював. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин, проте не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що сторони з 07.03.1998 року до 30.11.2009 року проживали в шлюбі, в них [INFO] народився [PERSON] , батьком якого в актовому записі про народження дитини вказаний позивач. Шлюбні відносини між сторонами припинені, кожен з них веде відокремлений спосіб життя. Син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена в шлюбі, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка відповідно до ст. 122 СК України записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження Згідно п. 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, щосторони проживали в шлюбі з 07.03.1998 року до 30.11.2009 року, під час якого в них народилася дитина і до актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] внесено запис про позивача як батька дитини. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що на утримання сина з позивача стягуються аліменти і 05.09.2019 року позивач звертався до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення цих аліментів, мотивуючи це тим, що є мешканцем Російської Федерації, офіційно працює і отримує сталий дохід. Сумнівів щодо свого батьківства не висловлював. Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 6-8, 39-40, 46-49, 53-54). Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що він не є біологічним батьком [PERSON] , так як в судове засідання не було надано доказів відсутності кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком [PERSON] та дитиною. Також суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що відповідачка в 2005 році проживала окремо від відповідача за межами м. Лебедина, стверджувала, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] та не надає йому можливості спілкуватися з дитиною, так як вказані обставини, на думку суду, не є достатніми для доведення відсутності кровного споріднення між позивачем та [PERSON] і не передбачені ч. 2 ст. 136 СК України в якості підстав для постановлення рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження . Тому суд бере до уваги доводи відповідачки щодо необґрунтованості позовних вимог і вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. Розподіл судових витрат суд вважає необхідним здійснити відповідно вимог ст. 141 ЦПК України і стягнути з позивача та користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн. та витрати на вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в розмірі 35 грн. 13 коп. та 87 грн. 48 коп., а всього 5 122 грн. 61 коп., виходячи з розрахунку 5 000 + 35,13 + 87,48 = 5 122,61. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved