Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 36022,90 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви [PERSON] як опікуну недієздатної, внутрішньо - переміщеної особи [PERSON] , з 24.11.2016 року відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», призначено та сплачено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема, з 24.05.2017 по 23.11.2017, з 27.11.2017 по 26.05.2018, з 29.05.2018 по 28.11.2018, з 29.11.2018 по 30.04.2019. В результаті проведення перевірки було встановлено, що у володінні опікуна недієздатного [PERSON] - [PERSON] є квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що згідно п. 12 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачеві коштів становить 36022,90 коп. В подальшому позивачем позовні вимоги були уточнені, а саме в частині суми, що підлягає стягненню з відповідача, в розмірі 35935,43 грн. У зв`язку з наданням [PERSON] недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 35 935,43 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, Василів О.С. у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні, вважає його необґрунтованим, вказувала, що немає коштів для повернення виплачених грошових сум. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.06.2015 по справі 265/7548/14-ц за заявою [PERSON] визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] ,встановлено опіку та призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над дієздатним. На підставі довідки від 20.08.2015 № 1413019025, наданої [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в місто Маріуполь Донецької області,був взятий на облік в Управлінні соціального захисту населення, тобто є внутрішньо - переміщеною особою. Судом встановлено, що згідно заяв від 29.11.2018, 29.05.2018, 06.12.2017,24.05.2017, [PERSON] зверталась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що в її власності не має житлового приміщення, розташованого на території підконтрольній Україні. Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради [PERSON] , як опікуну недієздатної особи, що є внутрішньо - переміщеною, призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 24.05.2017 по 23.11.2017, з 27.11.2017 по 26.05.2018, з 29.05.2018 по 28.11.2018, з 29.11.2018 по 30.04.2019. Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем, становить 35 935,43 коп. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що у володінні [PERSON] є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2019 [PERSON] була повідомлена про необхідність повернення надмірно сплачених грошових коштів, однак повертати кошти в добровільному порядку відмовилась.( а.с. 6) Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.5ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м. Маріуполь включено до вказаного переліку. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м. Маріуполь також включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого,постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, (надалі Порядок №505), в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин до 03.06.2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Абз.2 п.6 Порядку №505 було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який з 03.06.2017 року передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, тому тільки до спірних правовідносин які виникли до 03.06.2017 р. не засовується. Крім того, відповідно до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), місто Маріуполь Донецької області не зазначено. Внаслідок неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 35935,43 грн., адже за наявності у неї у власності житлового приміщення, розташованого в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населеному пункті, що розташований на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, остання права на отримання щомісячної адресної допомоги не мала. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з відповідача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1921 гривні, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved