Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Так, відповідно до позовної заяви сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2007 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що фактичне подружнє життя між сторонами припинене. Неможливість спільного проживання викликана протилежними поглядами на шлюб та сімейне життя. Також вказувала, що відповідач після того як вони перестали вести спільне господарство та припинили шлюбні стосунки не допомагає фінансово в утриманні дітей, вони проживають з нею та знаходяться на її утриманні, потребують матеріальної допомоги, а відповідач знаходиться в працездатному віці, зобов"язаний та має можливість утримувати своїх неповнолітніх осіб, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред"явлення данного позову і до досягнення дітьми повнолітття. 04.06.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. 05.06.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 28.11.2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, надав суду відзив, в якому зазначав, що з червня 2019 року вони з позивачкою проживають окремо, але він займається вихованням своїх дітей та їх матеріальним забезпеченням, проводить з ними вихідні дні та вечори буднів. Проти розірвання шлюбу не заперечував, з приводу стягнення з нього аліментів на утримання дітей просив взяти до уваги, що у зв"язку з припиненням підприємницької діяльності він не має стабільного доходу, вказував, що погоджується сплачувати аліменти по 2 000 грн. на кожну дитину. Вислухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі 28.09.2007 року укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошиянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис 1415 (а.с.17). Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18, 19). Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї не можливе, сторни на протязі довгого часу не ведуть спільно господарство, бюджет окремий, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. З приводу позовних вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Судом встановлено, що діти проживають з позивачкою за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивачки. У судовому засіданні позивачка погодилась на розмір аліментів у 2000,00 грн на кожну дитину, запропонований відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1,2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими, оскільки неповнолітія діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають майже повністю на її утриманні, а тому позов підлягає частковому задоволенню у сумі 2 000 грн., при цьому суд враховує, що на даний час відповідач не працює, згідно повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації від 31.05.2019 року припинив підприємницьку діяльність.

Outcome: partial