Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та поруки, мотивуючи його тим, що 08.07.2009 р. вони з [PERSON] уклали договір процентної позики, за яким він позичив [PERSON] 35018,00 грн. строком до 31.12.2013 р., зі сплатою 20 % річних від суми позики. 01.11.2014 р. між ним та [PERSON] укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручився перед кредитором за виконання [PERSON] частини грошового зобов'язання, загальний розмір якого складає 500,00 грн. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за договором процентної позики не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 66597,20 грн., з яких 35018,00 грн. - сума основного боргу, 31579,20 грн. - проценти. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Балтак О.О. позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. позов не визнала, суду пояснила, що [PERSON] коштів у позивача не позичав, договору процентної позики не підписував. Стороною позивача не надано доказів отримання [PERSON] коштів по договору. Надала письмові заперечення. (а.с. 37-40) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 26, 49) З'ясувавши думку учасників процесу, що з"явились, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.07.2009 р. між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір процентної позики, згідно якого позикодавець позичив позичальнику 35018,00 грн., зі сплатою 20% річних від суми позики, строком до 31.12.2013 р. (а.с.6) Судом роз"яснено сторонам положення ст. 60 ЦПК України. Жодна із сторін на пропозицію суду провести судову почеркознавчу експертизу у справі (з метою з"ясування того, чи відповідачем [PERSON] здійснено підпис в договорі процентної позики) не погодилась. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ст. 1047 ч. 1 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Верховним Судом України у постанові від 18.09.2013 р. у цивільній справі №6-63цс13 висловлена правова позиція, відповідно до змісту якої письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. У п. 3.1 договору процентної позики передбачено, що надання позики позичальнику відбувається з моменту підписання договору, слід вважати, що факт підписання [PERSON] договору процентної позики, свідчить про укладення такого договору та передачу йому суми позики у розмірі 35018,00 грн. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що договір [PERSON] не підписувався і не укладався, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх заперечень представником відповідача [PERSON] жодних належних та допустимих доказів надано не було. Відповідно до ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). 01.11.2014 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання [PERSON] грошового зобов'язання, що виникло у нього перед кредитором станом на 01.11.2014 р. по договору процентної позики від 08.07.2009 р. Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником обов'язку по виконанню грошового зобов'язання поручитель згідно з вимогами ч.2 ст. 553 ЦК України відповідає перед кредитором в частині виконання даного зобов'язання у розмірі 500,00 грн. (а.с. 14) Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ч. 1 ЦК України). Оскільки відповідач [PERSON] у визначений договором строк позику не повернув, утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2014 р. становить 66597,20 грн., з яких 35018,00 грн. - сума основного боргу, 31579,20 грн. - проценти. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, поруки, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачами порушені, тому вони підлягають захисту. Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача 660,97 грн. судового збору з відповідача [PERSON] і 05,00 грн. судового збору солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved