Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду із цією заявою посилаючись на те, що народився [INFO] року в м. Спаськ - Дальній Приморського краю. Згідно свідоцтва про його народження, народився в незареєстрованому шлюбі [PERSON] уродженкою м. Хирів Старосамбірського району, тому запис про батька проведений за прізвищем матері «[PERSON]», а ім'я та по батькові записаний за її вказівкою - [PERSON]. У 1984 році, його мати [PERSON] повернулася з ним з м. Спаськ - Дальній Приморського краю на постійне проживання у м. Хирів Старосамбірського району і з того часу він постійно проживає з матір'ю у квартирі [ADDRESS], проте без реєстрації та без паспорта громадянина України. 19.09.1989 року, його мати, [PERSON] одружилася з [PERSON], і з того часу без належного оформлення усиновлення вітчимом, у школі його записали на прізвище [PERSON]. У 2000 році закінчив Хирівську ЗСШ 1-111 ступенів та отримав атестат на прізвище [PERSON], проте повинен був отримати на прізвище [PERSON] згідно свідоцтва про народження. Однак після того всі інші документи були видані також на прізвище [PERSON]. Про отримання паспорта звернувся із заявою у Старосамбірський РС ГУ ДМСУ у Львівській області, однак йому відмовлено, тому змушений просити суд встановити факт постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, від його представника за дорученням [PERSON] надійшла заяв в які остання зазначила, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутності та відсутності її довірителя. Завідувач Старосамбірського PC ГУ ДМС України у Львівській області Піхоцький І.М. проти заяви [PERSON] не заперечив. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами слід прийти до висновку, що заява є відставною та підлягає до задоволення з наступних підстав: Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих май\-нових чи немайнових прав,або підтвердження наявності чи відсут\-ності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого про\-вадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне зна\-чення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встанов\-лення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особис\-тих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001 року «Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до грома\-дянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належ\-ності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверд\-жує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року, а згідно з п.8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п.1 ч.1 ст.З Закону осо\-ба, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала на те\-риторії України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про про\-писку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення на\-лежності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина коли\-шнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24.08.1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24.08. 1991 року. Згідно свідоцтва [NUMBER] (а.с.6) заявник [PERSON] народився [INFO] року. У відповідності з довідкою, виданої директором загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів м. Хирів (а.с.7) у 2000 році заявник закінчив у 2000 Загальноосвітню середню школу І-ІІІ ступенів м. Хирів, про що отримав атестат [NUMBER]. Довідкою виконавчого комітету Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 13.09.2016 року №1467, підтверджено, що заявник дійсно проживає у [ADDRESS] (а.с.8). Із листа завідувача Старосамбірським PC ГУ ДМСУ у Львівсь\-кій області вбачається, що заявник звертався до Старосам\-бірського PC ГУ ДМС України у Львівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, проте йому рекомендо\-вано звернутися до суду для встановлення факту його постійного проживання або проживання на територій України станом на 24.08.1991 року. Згідно зі ст.З Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24.08.1991 року, постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13.11.1991 року проживали в Україні і не були громадя\-нами інших держав. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved