Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду 23.10.2014 року із позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 3023,19 грн. (а.с.1). В подальшому позивач збільшував розмір позовних вимог, залучав співвідповідачів. Ухвалою суду від 08.05.2015 року в частині стягнення солідарно з державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Шманіної Катерини Юріївни, Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області, державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області - Приходько Тетяни Миколаївни відшкодування компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 132,12 грн., 3 % річних, в порядку ст.. 625 ЦК України в розмірі 30,92 грн. та моральної шкоди в розмірі 6 090 грн., компенсації витрат на правову допомогу, - залишено без розгляду та прийняті позовні вимоги про збільшений розмір позовних вимог щодо ТОВ «МІК» (а.с.100-101). Уточнюючи позовні вимоги щодо ТОВ «МІК», позивач просив стягнути з ТОВ «МІК» заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 3023,19 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (а.с.100-101). В обґрунтування позову позивач зазначав, що з 23.11.2012 року по 24.03.2014 року працював в ТОВ «МІК» водієм автотранспортних засобів, звільнений з підприємства наказом № 48-к від 24.03.2014 року за власним бажанням. Згідно довідки відповідача розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.04.2014 року становить 3023,19 грн.. Оскільки виплата належних грошових коштів з вини підприємства не проведена в день звільнення, він має право відповідно до 117 КЗпП України вимагати середній заробіток за кожен день затримки виплати зарплати. Тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі по день фактичного розрахунку. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] (а.с.10,11) в судове засідання не з'явилися, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримував (а.с.97) Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнавав (а.с.95,99). Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ст. 197 ЦПК України, через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно трудової книжки (а.с.4) та наказів ТОВ «МІК» , 23.11.2012 року [PERSON] наказом № 268-к від 23.11.2012 року прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду водія (а.с.20), з якої наказом № 48- к від 24.03.2014 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП (а.с.21). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки виданої ТОВ «МІК», за період з 01.01.2014 року по 24.03.2014 року складає 3023,19 грн., з яких: за січень 2014 року - 629,24 грн., за лютий 2014 року - 669,84 грн., за березень 2014 року - 1724,11 грн. (а.с.18). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Отже, оскільки відповідачем ТОВ «МІК» порушено право позивача на оплату праці, то саме з ТОВ «МІК» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 3023,19 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки [PERSON] звільнений з ТОВ «МІК» 24.03.2014 року, який є останнім робочим днем, ТОВ «МІК» в добровільному порядку не виплатило [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати заборгованості, то періодом затримки слід вважати період з 25.03.2014 року по 08.05.2015 року. Згідно з п.п. «л» п. 1, п. 2 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати, при цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.п. 3 п. 3 Постанови № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно з п. 8 вище вказаної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається з довідки ТОВ «МІК» (а.с. 98), середньомісячний заробіток [PERSON] в 2014 році складав 1218,00 грн., що за два повних місяці, що передували звільненню (січень - лютий 2014 року) склав 2436,00 грн. Оскільки відповідачем ТОВ «МІК» не надані документи, які свідчать про встановлену на підприємстві тривалість робочого часу: Правила внутрішнього трудового розпорядку, графік виходу на роботу [PERSON] за повні місяці роботи, суд при розрахунку середнього заробітку за час затримки виплат виходить з виробничого календаря норм тривалості робочого часу при п'ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів на 2014 -2015 рік відповідно до додатків до листів Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року та № 10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 року (а.с.102-103). Cумарне число робочих днів за останні два повних календарні місяці перед звільненням (січень - лютий 2014 року) становить 41 робочий день, тому відповідно середньоденний заробіток [PERSON] складає 59,41 грн. (2436,00 грн. / 41 робочий день за період січень - лютий 2014 року). Кількість робочих днів в періоді, за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 281 робочий день ( 5 робочих днів в березні 2014 року ( в період з 25.03.2014 року по 31.03.2014 року), 21 робочий день в квітні 2014 року, 19 робочих днів в травні 2014 року, 19 робочих днів в червні 2014 року, 23 робочі дні в липні 2014 року, 20 робочих днів - в серпні 2014 року, 22 робочих дня в вересні 2014 року, 23 робочих дні в жовтні 2014 року, 20 робочих днів в листопада 2014 року, 23 робочих дні в грудні 2014 року; 20 робочих днів в січні 2015 року, 20 робочих днів в лютому 2015 року, 21 робочий день в березні 2015 року, 21 робочий день в квітні 2015 року, 4 робочі дні в травні 2015 року. У зв'язку з цим, розмір середнього заробітку [PERSON] за період з 25.03.2014 року по 08.05.2015 року складає 16694,21 грн. (281 робочий день Х 59,41 грн. середньоденний заробіток), який підлягає стягненню з відповідача ТОВ «МІК», як роботодавця, на користь позивача в рахунок сплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов складався з позовних вимог майнового характеру, то відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір має сплачуватися за ставками встановленими для вимог майнового характеру. У зв'язку з цим, враховуючи повне задоволення позову позивача [PERSON], який звільнений від сплати судового збору, та виходячи з мінімального розміру судового збору за вимоги майнового характеру - 243,60 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved