Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якій просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після померлої 09.05.2014 року [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 4,500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що була розташована на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1225684400020010086; житловий будинок №60 А з господарськими будівлями та побутовими спорудами по вул. Гагаріна у селі Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що 09.05.2014 року померла [PERSON], [INFO], яка відповідно до довідки виконкому Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 04.05.2017 року № 1588 на день своєї смерті дійсно постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с. Прядівка, вул. Гагаріна, будинок 60 Царичанського району Дніпропетровської області. Заповіт [PERSON] посвідчено Прядівською сільською радою 27.03.1984 року за реєстровим № 25. Вказаним заповітом з реєстровим № 25 спадкодавець [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON], тобто йому. Після смерті спадкодавця залишилось вищезазначене спадкове майно, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 179\~525,00 грн, житлового будинку 40\~000,00 грн. Вказує, що 19.05.2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строків звернення для прийняття спадщини після померлої 09.05.2014 року [PERSON]. Крім того, він обмежений у здійсненні свого спадкового права внаслідок помилки у заповіті, де вказане по батькові спадкодавця «Онуфрієвна», а у свідоцтві про смерть «Ануфріївна». Вважає, що у відповідності до ст. 1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки мешкав із бабусею однією родиною у одному дворі. Його власний будинок у селі Прядівка по вул. Гагаріна, 60, а бабуся мешкала поряд у будинку № 60 з літерою «А». В судове засідання [PERSON] не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Від голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд даної справи без участі їхнього представника у зв'язку з великою завантаженістю на роботі, позовні вимоги визнають повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті 09.05.2014 року [PERSON]; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1218, 1225, 1233, 1268 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved