Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1120 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 03.03.2012 року між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 184. Від цього шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9007 ( а.с.5). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.11.2013 року по справі № 511/3052/13-ц, яке набрало законної сили 14.11.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, з 2015 року за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом, наявним в матеріалах справи ( а.с.8). Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню доньки. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років станом на лютий 2018 року становить 1492 грн. Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі- у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved