Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Відповідач у справі [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач не займається вихованням та утриманням своєї дочки, не здійснює належного догляду за нею, не цікавиться станом її здоров'я, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Служба у справах дітей Мурованокуриловецької РДА в інтересах неповнолітньої [PERSON] із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів 14 травня 2014 року звернулася до суду. В підготовчій частині попереднього судового засідання представник позивача подав суду заяву про збільшення позовних вимог, зокрема, просив призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] На виконання вимог ч. 3 ст. 130 ЦПК України, в підготовчому судовому засіданні було з'ясовано, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач [PERSON] повністю визнає позов про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення піклувальника. На підставі ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України ухвалено розглянути справу з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача - Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА - пояснив, що перевіркою, проведеною після отримання з опікунської ради при виконавчому комітеті Морозівської сільської ради пакету документів, було встановлено, що [PERSON] не займається вихованням та утриманням своєї дочки, не здійснює належного догляду та контролю за нею, ніде не працює, допускає випадки зловживання спиртними напоями. Неповнолітня [PERSON] у 2012 році втратила матір, навчається у Мурованокуриловецькій загальноосвітній санаторній школі-інтернат 1-3 ступенів для дітей із захворюванням серцево-судинної системи. У вихованні [PERSON] активну участь приймає рідна сестра відповідача - [PERSON], яка забезпечує племінницю одягом, взуттям та шкільним приладдям. Перевіркою житлово-побутових умов відповідача та [PERSON] встановлено, що у першого взагалі відсутні умови для проживання, навчання та розвитку дитини, натомість [PERSON] забезпечила [PERSON] окремою кімнатою, ліжком, шафою, комп'ютером. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив: З матір'ю своєї дочки він не перебував у зареєстрованому шлюбі, але проживав разом до семирічного віку [PERSON]. Потім дочка з матір'ю виїхала в інший район і він лише зрідка зустрічався з нею. Ще за життя матері, дочка була зарахована на навчання до школи-інтернат. Після смерті дружини він став часто випивати та все менше приділяти уваги своїй дочці. Він розуміє ситуацію, яка склалась у його сім'ї, що він не в змозі забезпечити [PERSON] матеріально та займатися її вихованням, а тому вважає, що його доцільно буде позбавити батьківських прав відносно його дочки. Представник опікунської ради при виконавчому комітеті Морозівської сільської ради в судовому засіданні пояснила: [PERSON] не поганий чоловік, але він абсолютно байдужий до своєї дочки. Після смерті матері дівчинки, відповідач часто зловживає спиртним і ніяким чином в такому стані не може приймати певну участь у житті дитини. Дівчинку собі під опіку уже давно взяла її тітка - [PERSON] Саме вона і матеріально забезпечує дитину, і морально підтримує її, спілкується з нею, дає поради про майбутнє життя і т.п. Представник комісії з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації позов підтримала і пояснила, що на засіданні Комісії було заслухано начальника Служби у справах дітей про ситуацію, що склалася у сімї [PERSON], який уникає батьківського обов'язку по вихованню та утриманню своєї дочки. Відповідно до рішення Комісії, Службі у справах дітей було рекомендовано в інтересах неповнолітньої [PERSON] позбавити її батька [PERSON] батьківских прав, а піклувальником призначити [PERSON] Зацікавлена особа [PERSON] суду пояснила: [PERSON] - її єдина племінниця, яку вона любить з народження. Так склалося життя, що в семирічному віці [PERSON] з матір'ю залишили її брата [PERSON] і виїхали на постійне місце проживання в інший район. Вона підтримувала стосунки з братовою і племінницею, а тому допомогла влаштувати її в Мурованокуриловецьку школу-інтернат, коли в [PERSON] виявили хворобу серця. З тих пір, а надто після смерті матері, [PERSON] фактично перебуває під її опікою, на її утриманні. Батько дитини не вникає в проблеми дочки, в її потреби, не переймається її здоров'ям. Неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що, мабуть через те, що із 2004 року вона проживала окремо від батька, він відвик від неї, і по сьогоднішній день не сприймає її за дочку, а себе за батька. У них скоріше добросусідські відносини: коли вона з тіткою приїздить до бабусі, то зустрічається з батьком, який там проживає. А [PERSON] замінила їй у повній мірі матір. Просить задовольнити всі вимоги. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Зі свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), довідки-характеристики виконавчого комітету Морозівської сільської ради № 26 від 29.01.2014 року (а.с. 13) слідує, що [PERSON] - рідний батько неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Зібраними позивачем і дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON] з 2004 року фактично вихованням дочки не займається, не здійснює належного догляду за нею, не забезпечує матеріально, не турбується її майбутнім, іноді зловживає спиртними напоями. Таке, зокрема, стверджується довідкою-характеристикою, виданою виконавчим комітетом Морозівської сільської ради № 26 від 29.01.2014 року (а.с. 13), а також стверджено у суді представником опікунської ради при Морозівській сільській раді та сестрою відповідача - заінтересованою особою [PERSON] Крім того, актом перевірки матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с. 12) стверджується, що батько проявляє повну байдужість до своєї рідної дочки, про дитину розповідає неохоче, уникаючи прямих відповідей, не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дочки. Кошти для покупок дрібного шкільного приладдя, взуття та одягу по сезону та засобів особистої гігієни надає бабуся дитини. Канікули та вихідні дитина проводить у своєї тітки та неохоче їде до батька. Протоколом № 2 засідання опікунської ради при виконкомі Морозівської сільської ради від 24 вересня 2013 року, прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету сільської ради клопотати перед Мурованокуриловецьким районним судом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та про призначення піклувальником над неповнолітньою [PERSON] її тітку [PERSON] (а.с. 9-10). Виконавчий комітет Морозівської сільської ради своїм рішенням № 28 від 27 вересня 2013 року (а.с. 11) вирішив просити Мурованокуриловецький районний суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON], призначити [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON], а секретарю виконкому та голові опікунської ради підготувати всі необхідні документи для направлення до Мурованокуриловецького районного суду відповідного позову. Комісія з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації на своєму засіданні 30 квітня 2014 року прийняла рішення про підготовку висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] (а.с. 16), а Служба у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації 05 травня 2014 року зробила Висновок № 01-27/1205 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, вищенаведеними доказами стверджено, що відповідач [PERSON], свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дочки, вона позбавлена його батьківської опіки, любові і турботи. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тому, з врахуванням прав дитини на належне батьківське виховання, її інтересів та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дочки [PERSON]. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, встановлюються опіка та піклування (ст. 55 ЦК України). Відповідно до норм ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. В судовому засіданні встановлено, що мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 8). Батько - [PERSON] - ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої дочки. Таким чином, [PERSON], [INFO] є неповнолітньою особою, що позбавлена батьківського піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч. 4 ст. 60 ЦК України). Судом встановлено, що з часу смерті [PERSON] і по даний час, дитиною опікується та бере активну участь у вихованні та утриманні її рідна тітка - [PERSON]. Так, дирекція школи-інтернат інформує, що [PERSON] за період навчання проявила себе здібною ученицею, до навчання ставиться сумлінно, має хороші знання з усіх предметів, всебічно розвинена, виявляє інтерес до спорту та гуманітарних предметів, захоплюється іноземною мовою, швидко сприймає програмовий матеріал. Крім того, ерудована, досконало володіє культурою мовлення, має добру пам'ять, організаторські та сценічні здібності, бере активну участь у громадському житті школи, спокійна, наполеглива, принципова, добросовісна, користується авторитетом та повагою однокласників. У вихованні [PERSON] бере активну участь її тітка [PERSON] Вона забезпечує племінницю одягом, взуттям, шкільним приладдям, у той час як батько учениці [PERSON] не відвідує батьківські збори, не телефонує і не цікавиться навчанням та поведінкою учениці, матеріально не підтримує та фактично не приймає участі у навчанні та вихованні дочки. (а.с. 114). Судом встановлено, що [PERSON] 15 травня 2014 року звернулася до органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА із заявою про призначення її опікуном над неповнолітньою племінницею [PERSON], а також вона та її чоловік дали згоду на збір персональної інформації щодо них (а.с. 39, 40). Так, подружжя [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із 26 травня 1985 року (а.с. 50), мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO], які уже проживають окремо від батьків (а.с. 53). Подружжя має у спільній частковій власності квартиру в селищі Муровані Курилівці (а.с. 51-52), а також, відповідно до декларації за 2013 рік (а.с. 54-62), достатню матеріальну забезпеченість. Відповідно до лікарських висновків (а.с. 45, 46), [PERSON] здорова і може бути за станом здоров'я призначена піклувальником, а неповнолітня [PERSON] має П групу здоров'я, оскільки хворіє вегетосудинною дистонією. Відповідно до акту перевірки матеріально-побутових умов проживання в квартирі [PERSON] від 19 травня 2014 року (а.с. 63), [PERSON] у цьому помешканні забезпечена власною окремою кімнатою із сучасними меблями. Враховуючи положення ч. 4 ст. 63 ЦК України, висновок органу опіки і піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 01-17/207 від 20 травня 2014 року (а.с. 64), а також інтереси самої неповнолітньої, суд вважає за доцільне і правильне піклувальником над [PERSON] призначити її тітку [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач ніде не працює, з його слів, не може знайти роботи в селі за місцем проживання і перебивається випадковими заробітками в односельчан, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягає задоволенню. Одночасно, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини, буде визначення розміру аліментів у сумі 386 гривень - мінімальний розмір, визначений відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Поясненнями учасників судово розгляду, перерахованими вище письмовими доказами, висновками відповідних Служб і Комісій доведено, що [PERSON] перебуває на фактичному утриманні [PERSON], крім того, в цій справі суд прийшов до висновку про призначення саме [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON], а тому аліменти мають бути стягнені з відповідача на користь [PERSON] Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України) Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved