Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем розірвали шлюб, проживають окремо. Він сплачує аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] за рішенням Дворічанського районного суду по справі № 618/4404/13-ц, провадження № 2/618/111/13 р. від 23.07.2013 р., в розмірі 400,00 грн. щомісяця. В даний час він не має можливості сплачувати вказану суму, оскільки має нову сім»ю, на його утриманні знаходяться троє дітей та цивільна дружина, він має заборгованість до податкової інспекції, а також до трьох кредитних установ, грошей які заробляє, надаючи послуги з ремонту телефонів, йому не вистачає. Просив зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 200 грн. щомісяця. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що за рішенням Дворічанського районного суду по справі № 618/4404/13-ц, провадження № 2/618/111/13 р. від 23.07.2013 р., на її користь з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісяця. Цих коштів на утримання дитини не вистачає. Просила збільшити розмір аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісяця. В ході судового розгляду позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. В обгрунтування заперечень посилалася на те, що підстави для зменшення аліментів відсутні, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження погіршення свого матеріального стану або поліпшення матеріального стану відповідача, що є правовими підставами для задоволення позову. Вказала на те, що згідно з відомостями відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області його заборгованість по аліментам складає 5650 грн. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] проти позову заперечував, пояснюючи, що позивачка не надала доказів погіршення свого матеріального становища чи покращення його. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 12.10.2011 р. було розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Рішенням Дворічанського районного суду від 23.07.2013 р. з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 05.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення суду стягувачці був виданий виконавчий лист. Як пояснив в судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON], з січня 2013 р. він став проживати разом з [PERSON] та її двома дітьми від першого шлюбу. [INFO] у них народилася спільна дитина - донька [PERSON]. Шлюб між ними не реєструвався. [PERSON] працює приватним підприємцем. Протягом 2013 - 2014 р. р. він взяв кредити в ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Платинум Банк» на загальну суму 87000 грн. для придбання будинку та автомобіля. Згідно довідки публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», станом на 05.03.2015 р. [PERSON] має позичкову заборгованість в сумі 19 685,27 грн. (а. с. 35). Згідно листа ПАТ «ВТБ Банк», [PERSON] станом на 16.12.2014 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 5130 грн. (а. с. 11). Згідно листа ПАТ «Платинум Банк», [PERSON] станом на 03.09.2014 р. має прострочену заборгованість в розмірі 1537,53 грн. (а. с. 12). Згідно рішень Дворічанського відділення Куп»янської ОДПІ про застосування штрафних санкцій за № 0000152023 та № 0000142023 на [PERSON] накладені штрафи в розмірі 177,91 грн. та 941,47 грн. відповідно, які на даний час не сплачені (а. с. 36 - 39). Згідно розрахунку відділу ДВС Дворічанського районного управління юстиції від 20.02.2015 року, станом на 01.02.2015 р. [PERSON] має заборгованість по аліментам на користь [PERSON] в сумі 5 650 грн. (а. с. 27). Згідно довідок, наданих управлінням праці та соціального захисту населення Дворічанської РДА від 10.03.2015 року за № № 185, 186, 187, нинішня співмешканка [PERSON] - [PERSON] отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім»я, тимчасову допомогу на 2-х дітей, коли мати (батько) ухиляється від сплати аліментів та щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, відповідно (а. с. 58 - 61). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Згідно п. 23 постанови № 3 пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них. Дана норма СК України містить перелік підстав для зміни (зменшення або збільшення) розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано доказів, у відповідності до ст. 60 ЦПК України, які б підтверджували виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що унеможливили сплату ним аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду. Разом з тим, наявність у [PERSON] зобов»язань перед банківськими установами щодо повернення кредитних коштів та податкової заборгованості не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки, отримуючи кредити після постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, він мав врахувати виникнення у майбутньому зобов»язань по їх поверненню, а здійснюючі підприємницьку діяльність, він був обізнаний про необхідність сплати єдиного внеску. При цьому посилання позивача на виникнення у нього значних боргів в результаті процесу інфляції і зростання курсу долара як на погіршення матеріального становища суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини також не є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд також не приймає до уваги посилання [PERSON] на зміну сімейного стану і як наслідок зміну його матеріального становища в зв»язку зі зростанням потреб на утримання нової сім»ї, оскільки згідно довідок управління праці та соціального захисту населення Дворічанської райдержадміністрації Харківської області від 10.03.2015 р., сім»ї [PERSON], яка проживає разом з [PERSON], виплачується соціальна допомога як малозабезпеченій сім»ї, тимчасова допомога на двох дітей від першого шлюбу в зв»язку з ухиленням батька від сплати аліментів, щомісячна одноразова допомога при народженні третьої дитини, батьком якої є [PERSON], сама [PERSON] перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі пільговиків і отримує допомогу як інвалід 3 групи довічно (а. с. 58 - 61). Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та її представником [PERSON] також не надано доказів, у відповідності до ст. 60 ЦПК України, які б підтверджували виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що надають можливість збільшити визначений за рішенням суду розмір аліментів. Так, [PERSON] працює на ДП «Завод ім. В.О. Малишева», щомісячно отримує заробітну плату (а. с. 30), як пояснила в судовому засіданні її представник [PERSON], її батьки надають допомогу на утримання дитини - сина [PERSON], який фактично проживає з ними. Тобто доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану або поліпшення стану відповідача позивач за зустрічним позовом не надала. Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача за первісним позовом [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON] на обставини, викладені ними у позовних заявах, що можуть бути підставами для зміни розміру аліментів. Належних та допустимих доказів зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них або дитини суду надано не було. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин справи, всебічно, повно, об"єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з"ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторін наполягати на зміні розміру аліментів на утримання дитини, є необгрунтованими, недоведеними у судовому засіданні, а тому у задоволенні заявлених позовів необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed