Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, яку згодом уточнили, про зобов?язання вчинити певні дії. В заяві зазначили, що з народження фактично проживають за адресою: [ADDRESS] та зареєстровані за даною адресою з 27.06.2012, коли їм виповнилося 16 років. Зазначають, що на підставі рішення № 121 від 01.03.1990 року виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів, вищевказана квартира, була надана [PERSON] та його сім`ї у складі 3 (трьох) осіб від підприємства об`єднаня «Приазовкурорт». [PERSON] є батьком матері позивачів, яка отримала житлову площу у квартирі надану [PERSON] . Вказують, що мати при їх народженні подавала заяву від 14.05.1996 року до органів реєстрації про реєстрацію її доньок за адресою: [ADDRESS] та внесення відповідних даних до її особої картки форми Ф-16, але внаслідок бездіяльності або службової недбалості органів облікуреєстрації місць проживання, вищевказані органи, не зареєстрували від дня народження - [INFO] [PERSON] , [PERSON] та не внесли відомості про реєстрацію, вищевказаних осіб, до особової облікової картки Форма Ф-16 їхньої матері [PERSON] . Відсутність їх реєстрації з часу народження до отримання ними паспортів за вказаною адресою, не дає можливості підтвердити факт їх проживання у вказаний періодза адресою: [ADDRESS] , що потрібно позивачам для приватизації житла. Відповідно до уточненого позову (а.с.87-89) просять зобов`язати виконавчий комітет Бердянської міської ради (відділ реєстрації місі проживання) з метою приватизації житла (квартири) [PERSON] та [PERSON] зареєструвати місце проживання [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 14 травня 1996 року по теперішній час. 06.07.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому ним зазначено, що виконавчий комітет Бердянської міської ради є неналежним відповідачем по справі. Окрім цього, позивачами не надано жодного доказу на підтвердження факту звернення їх матір`ю до органів реєстрації із заявою від 14.05.1996р. При цьому, посилання позивачів на Правила реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016р. № 207 є неправильним, адже вказані правила на момент звернення [PERSON] із заявою від 14.05.1996р. до органів реєстрації не діяли, а тому форма особової облікової картки форми Ф-16 не була затверджена. Виконавчий комітет Бердянської міської ради права позивачів жодним чином не порушував та навіть не мав можливості здійснити їх порушення, адже повноваження у сфері реєстрації місця проживання у спірний період у виконавчого комітету БМР були відсутні. У наданих позивачам довідках вказана наявна у виконавчому комітеті БМР інформація, одержану з картотеки, переданої від TOB "КК "Коменерго-Бердянськ". При цьому, позивачі не надали жодного доказу на підтвердження факту наявності в них права на приватизацію житла, а також факту його порушення. Крім того, здійснення реєстрації місця проживання фізичних осіб, у період до 10.01.2002р. діючим на той момент законодавством передбачена не була, виконавчий комітет Бердянської міської ради, в разі задоволення вказаної позовної вимоги, не зможе здійснити її виконання. В задоволенні позову просить відмовити. В сьогоднішнє судове засідання представник позивачів надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити (а.с.176-177). Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити (а.с. 179). Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд доходить висновку про наступне. Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять зобов`язати виконавчий комітет Бердянської міської ради (відділ реєстрації місця проживання) з метою приватизації житла (квартири) [PERSON] та [PERSON] зареєструвати місце проживання [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 14 травня 1996 року, тобто з часу їх народження, по теперішній час. Разом з тим, в позові зазначають та надають відповідні докази, що вони зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 27.06.2012 (а.с.7,8), але просять зобов`язати виконавчий комітет Бердянської міської ради (відділ реєстрації місця проживання) зареєструвати місце їх проживання за адресою [ADDRESS] , саме з 14 травня 1996 року, тобто з часу їх народження, по теперішній час, з метою приватизації ними житла (квартири). Посилаються на, те що відсутність відомостей про реєстрацію позивачів у особовій картці Ф-16 їх матері, не дає змоги підтвердити відомості з місця проживання, що в період з 14.05.1996 до 27.06.2012 (з часу народження до часу отримання паспорту) вони проживали з матір`ю за адресою [ADDRESS] , з метою приватизації житла. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначаючи, що позовні вимоги, заявлені з метою приватизації позивачами житла, самим представником в уточненому позові зазначено, що право осіб на приватизацію пов`язано не з фактом їх реєстрації у квартирі, а з їх правом на житло та фактом проживання у квартирі. Так, і докази надані на підтвердження позову, зокрема пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджують саме факт проживання позивачів з часу їх народження в квартирі за адресою [ADDRESS] . Крім того, лише факт проживання особи у відповідному місці не є безумовною підставою для реєстрації місця проживання цієї особи в даному місці минулою датою. Крім того, відповідно до норм ЦК України, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків. Під час розгляду справи, представнику позивачів було роз`яснено право звернення до суду з вимогами про встановлення факту проживання особи за певною адресою, а також вимогами щодо реалізації права на приватизацію житла, за необхідності. Водночас, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту права, а суд позбавлений можливості самостійно змінити підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню. Так, відповідачем, надана довідка позивачам про реєстрацію місця їх проживання, відповідно до якої вони зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 27.06.2012 по теперішній час (а.с.17-18), тоді як судом не встановлено, що відповідачем порушено права позивачів щодо реєстрації їх місця проживання за адресою [ADDRESS] саме з часу їх народження з огляду на те, що підстав для цього на той час не було. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed