Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Суворовської сільської ради Тульчинського району Віницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року його батько [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповів йому усе своє майно, що буде йому належати і на яке він буде мати право на момент смерті. [INFO] року його батько помер і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 2,0354га, розташованої на території Суворовської сільської ради, Тульчинського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №169467, виданого 15 травня 2003 року Тульчинською районною державною адміністрацією; - майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства „Мрія", в розмірі 1000 грн., відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ХХII №001261, виданого Суворовською сільською радою 3 липня 2001 року. Спадщину, яка відкрилася після смерті його батька він прийняв. Однак, оформити нотаріально право власності на частину спадкового майна, а саме, на земельну ділянку та на майновий пай він не може, так як його батько втратив державний акт на право власності на земельну ділянку і майновий сертифікат. Відділом Держземагенства у Тульчинському районі йому було видано ксерокопію даного акту на право власності на земельну ділянку та Суворовською сільською радою видано довідку про видачу сертифіката. В зв'язку з тим, що відсутні оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку та майновий сертифікат, в нотаріальному оформлені спадкової земельної ділянки та майнового сертифікату, що належали його батькові, йому було відмовлено, про що державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. 19 вересня 2014 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Так як нотаріально він не може оформити своє право власності на частину спадкового майна, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті його батька, а саме земельну ділянку і майновий пай. Позивач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 27.04.2011 року (а.с.8) [PERSON] усе своє майно після своєї смерті заповів своєму синові, [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року ( а.с.10). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в яку входить: - житловий будинок, розташований по [ADDRESS]; - земельна ділянка, площею 2,0354 га, розташована на території Суворовської сільської ради, Тульчинського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №169467, виданого 15 травня 2003 року Тульчинською районною державною адміністрацією (а.с.13), який було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті ( а.с.12) ; - майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства „Мрія", в розмірі 1000 грн., відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ХХII №001261, виданого Суворовською сільською радою 3 липня 2001 року, що підтверджується довідкою виконкому Суворівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №623 від 02.06.2014 року (а.с.14). Відповідно до ст.1223 ЦК України спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] і він за оформленням свого права на дане спадкове майно звертався в Тульчинську державну нотаріальну контору, але державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори 19.09.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та майновий пай, в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстанавлюючих документів на вищевказане спадкове майно, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 438/02-31 ( а.с.7 ). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні права на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 2,0354га, розташованої на території Суворовської сільської ради, Тульчинського району та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства „Мрія", в розмірі 1000 грн., тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на вказане спадкове майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved