Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Телекомпанія Антена», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, вказуючи, що 15 листопада 2017 року ТОВ «Телекомпанія Антена» підготовлено та поширено в мережі Інтернет не достовірну інформацію , яка порушує його право на повагу до гідності, честі і ділової репутації. Відповідачем без посилань автора розміщений відео і текстовий матеріал містив, зокрема, наступну негативну інформацію щодо нього: «… [PERSON] має кримінальне минуле судимий у 90 роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство». Тоді ще молодий [PERSON] був активним членом місцевого організованого злочинного угрупування «Торпеди»… «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП Дирекція парків, які передає в оренду….» Позивач зазначає, що поширені відповідачем відомості не відповідають дійсності і порочать його честь як громадського діяча, гідність як моральної особистості, та ділову репутацію як посадової особи органу місцевого самоврядування та представника інтересів територіальної громади. Поширена інформація є негативною та порушує право на повагу до його гідності , честі та на недоторканість ділової репутації. Позивач вказує, що він багато років обіймав керівні посади на підприємствах різних форм власності , в установах та організаціях. Завдяки багаторічній трудовій діяльності, сумлінній та відданій праці здобув репутацію успішного керівника та громадського діяча. Просить поширену ТОВ «Телекомпанія Антена» інформацію, а саме: «… [PERSON] має кримінальне минуле судимий у 90 роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство». [PERSON] був активним членом місцевого організованого злочинного угрупування «Торпеди», володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП Дирекція парків, які передає в оренду….», визнати недостовірною. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги неодноразово уточнював, в останній заяві про збільшення та уточнення позовних від 1202.2018 року вимог просив: розповсюджену ТОВ «ТЕЛЕКОМПАНІЯ «АНТЕНА» та [PERSON] на веб-сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинскими літерами „ANTENNA та у статті без зазначення автора «ЗНАЙ ПРАВДУ: [PERSON] заробляє на мафах, має дві судимості і зберігає в готівці 400 тисяч доларів» - інформацію про те, що [PERSON], має кримінальне минуле «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», … був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше як під прізвищем «Баклан». А також, що будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою » - визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Також просить зобовязати ТОВ "ТЕЛЕКОМПАНІЯ"АНТЕНА" та [PERSON] протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення на веб-сайті http://antenna.com.ua публікації та аудіо-відеосюжету із спростуванням, вказавши, що вказана інформація є неправдивою та недостовірною і не підтверджується результатами її перевірки жодними компетентними органами. У вказаній заяві позивач зазначив, що здійснивши вказану публікацію розповсюдивши згаданий відео-аудіоролик (відеосюжет) з озвученням його змісту, відповідачі фактично повідомили необмеженому колу осіб про протиправні дії, які начеб-то мали місце з його боку, звинувачуючи його, як у низьких моральних якостях, так і у вчиненні тяжких злочинів у складі організованого злочинного угрупування, за які до того ж, за їх твердженням був притягнутий до кримінальної відповідальності з постановленням обвинувального вироку суду, яким позивача було визнано винним у вчиненні одного з перелічених злочинів. Дана інформація є неправдивою, що підтверджується відсутністю вироків суду, про що свідчить довідка про відсутність у нього судимості за вчинення кримінальних злочинів. Крім того, образливою та бездоказовою є вигадка у вказаних публікаціях та відео сюжеті про те, що «[PERSON] братків 90-х» позивач був відомий не інакше, як під прізвищем «Баклан» . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] заяву про збільшення та уточнення позовних вимог від 12.02.2018 року підтримав та просив її задоволити. Представник відповідача ТОВ «Телекомпанія Антена» [PERSON], та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи тим, що інформація яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, а саме про його судимості, також була розміщена у відкритих джерелах з 2010 року, однак, досі не була оскаржена в судовому порядку, про поширення цієї інформації було достеменно відомо позивачу, отже, він не вважав інформацію про його судимості недостовірною. Інформація про те, що позивач [PERSON] володіє десятками МАФІв, які приносять йому дохід, містить посилання на інсайдерське джерело і не є твердженням журналістів, а також озвучувалося депутатами міської ради з трибуни сесії. Вважають вимоги позивача безпідставними. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши учасників процесу, покази свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: На підставі ч. 1 ст. 270 ЦК України та відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Частиною 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Статтею 299 ЦК України, передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Частиною 2 ст. 302 ЦК України, передбачено, що фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Відповідно ст.10 Конвенції про захист прав і свобод людини, кожна особа має право на свободу виявлення поглядів. Це правило включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Судом встановлено, що [PERSON] на дату винесення рішення являється депутатом Черкаської міської ради, на момент подачі позову до суду займав посаду секретаря Черкаської міської ради. 15 листопада 2017 року ТОВ «Телекомпанія Антена» та [PERSON] було розповсюджено на веб-сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами „ANTENNA та у статті без зазначення автора «ЗНАЙ ПРАВДУ: [PERSON] заробляє на мафах, має дві судимості і зберігає в готівці 400 тисяч доларів». В зазначеному аудіо-відеосюжеті відповідачами була поширена інформацію про те, що [PERSON] має кримінальне минуле (дві судимості) «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», … був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше як під прізвищем «Баклан». А також, що позивач будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою». Позивач вважає вказану розповсюджену відповідачами інформацію неправдивою, образливою, недостовірною, такою, що принижує його честь та гідність, оскільки не підтверджується результатами перевірки жодними компетентними органами, тому повинна бути спростована. Суд вважає, що вимоги позивача в частині спростування інформації про те, що: «[PERSON] має кримінальне минуле (дві судимості) «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», а також вимога про спростування інформації про те, що будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою», не підлягають до задоволення, оскільки зазначені факти є загальновідомими, так як висвітлювались в засобах масової інформації, копії з друкованих видань наявні в матеріалах справи. Також зазначене підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні, та пояснили, що вони є демутатами Черкаської міської ради, і вказане неодноразово обговорювалося на сесії Черкаського міської ради. Таким чином, суд розцінює дані висловлювання як оціночні судження автора. Більш того, притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності підтверджується вироком Придніпровського районного суду від 24.03.1995 року по справі № 1-205/1995, який було витребувано судом. Вказаним вироком суду позивача було притягнено до кримінальної відповідальності, на даний час зазначена судимість останнього погашена. Тому суд не може покласти в основу рішення суду довідку Департаменту інформаційних технологій МВС України серія ІАА № 0401549, на яку посилається позивач, як на доказ того, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, оскільки вирок суду існує, що є підтвердженням кримінального минулого позивача. Суд розцінює дані висловлювання як оціночні судження. Що стосується вимог позивача в частині спростування інформації з приводу того, що позивач був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше як під прізвищем «Баклан», суд вважає, що дані вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення, а тому вона підлягає спростуванню. Суд приходить до висновку, що вказана інформація поширена відповідачами відносно позивача, є недостовірною, оскільки її було подано суспільству, як перелік конкретних фактів, що відбулися, які негативно характеризують позивача, в очах суспільства,однак відповідачі не надали доказів, що така інформація відповідає дійсності, як передбачено ст. 81 ЦПК України. Принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст.11 Загальної декларації прав людини, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає невинуватість особи до тих пір, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством України і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поширенням відповідачами такої інформації є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства, що порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. При цьому відповідачами не доведено достовірності цієї інформації, а тому ця інформація порушує право позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, тому його немайнові права підлягають відновленню шляхом здійснення спростування цієї інформації у такий спосіб, у який вона поширювалась. В даному випадку суд вважає, зобов»язати [PERSON], як власника веб-сайту, після набрання рішення законної сили, протягом 3-х днів спростувати інформацію у спосіб, у який вона була поширена, а саме шляхом розміщення на веб-сайті http://antenna. ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами «ANTENNA» та у статті без зазначення автора «Знай правду» стосовно [PERSON] що інформація : «був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х він був відомий не інакше як за прізвищем «Баклан» - є недостовірною та такою, що порочить честь гідність та ділову репутацію [PERSON]А.». Відповідач не довів достовірності цієї інформації, тому суд вважає, що ця інформація є недостовірно та такою, що порушує права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial