Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову Жидачівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки та піклування, та [PERSON], про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивувала тим, що її мати [PERSON] перебуває із 11.10.1991 року в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] року народилась позивачка. Невдовзі після її народження батьки стали проживати окремо, а саме вона проживає із матір"ю, а відповідач проживає в іншому місці, хоч зареєстрований з нгими в одній квартирі. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки більше десяти років не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться її життям та здоров'ям. Оскільки відповідач, як батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню, позивач просить суд винести рішення про позбавлення його батьківських прав відносно неї. В суді позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а тому, відповідно до вимог ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Представник третьої особи, що незаявляють самостійних вимог щодо предмета позову - органу опіки та піклування Жидачівської РДА Сірчинська Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вважала доцільним позбавити батьківських прав відповідача. Третя особа, що незаявляє самостійних вимог щодо предмета позову [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вважає, що вони підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] яке видано Жидачівським районним відділом ЗАГС 11.10.1991 року та від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно висновку органу опіки і піклування Жидачівської РДА №02-17/1445 від 11.07.2014 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] р.н.. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 -ХІІ, дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України "мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ... 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини." У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Проаналізувавши надані сторонами в порядку ст.60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його дочки - позивачки по справі. Занаведених обставин, суд приходить до висновку, що є підстави позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved