Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 30.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz S500L», державний номер [NUMBER] , по вулиці Градинська,14 та вул. Оноре Бальзака, 63Б в місті Києві, скоїв ДТП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року, у справі № 754/753/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту №70/11/18 від 20.11.2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «КІА Carens», державний номерний знак [NUMBER] , складеного оцінювачем- автотоварознавцем ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Carens», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, складає 5 016,85гривень. Розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 3108 від 29.03.2019), про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 5016,85грн, що підтверджується платіжним дорученням № 936626 від 29.03.2019. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісару в розмірі 800,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 149489 від 09.01.2019. У зв`язку з викладеним вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 5 816,85грн, з яких: сума виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач в розмірі 5016,85грн та витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 800,00грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання».Також, відповідач повідомлявся через офіційний веб-портал «Судова влада України». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 28.10.2018 в 05:05 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz S500L», державний номер [NUMBER] по вул.Градинська, 14 та вул.Оноре Бальзака, 63Б в м.Києві, порушив п.п.12.3, 10.9,13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: при виникненні перешкоди, яку водій міг виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а навмисно прискорив рух автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Laguna», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), «Daewoo Nexia», державний номер [NUMBER] та «Mitsubishi Grandis», державний номер [NUMBER] , після чого не впевнившись в безпечності здійснив рух заднім ходом і здійснив зіткнення з автомобілем «Ford escord», державний номер [NUMBER] та «КІА Carens», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), продовжуючи рух та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, та намагаючись зникнути з місця ДТП поїхав через двори будинків, де не врахував безпечної швидкості та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Rapia», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), «КІА Cerato», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ) та «Citroen Jumper», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2019 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП, стягнено у вигляді штрафу в сумі 340грн та позбавлено права керуванням транспортними засобами строком на 1 (один) рік. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту №70/11/18 від 20.11.2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «КІА Carens», державний номерний знак [NUMBER] , складеного оцінювачем- автотоварознавцем Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Carens», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, становить 5016,85гривень. 23.11.2018 до МТСБУ звернувся власник автомобіля «КІА Carens», державний номер [NUMBER] з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно до Наказу № 3108 від 29.03.2019, зазначено, що МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] , який є влансиком автомобіля«КІА Carens», державний номер [NUMBER] в розмірі 5016,85грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатили [PERSON] грошові кошти в розмірі 5016,85грн, що підтверджується платіжним дорученням №936626 від 29.03.2019. Крім того, МТСБУ було сплачено Фізичній особі-підприємцю [PERSON] за послугу оцінки вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу у розмірі 800,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №149489 від 09.01.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного ( Транспортного ) Страхового бюро України про стягнення коштів в розмірі 5816,85грн з яких: сума виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач в розмірі 5016,85грн та витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 800,00грн., оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved