Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на : земельну ділянку площею 2,1945 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка значиться за [PERSON], який помер [INFO], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 04.06.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410; на земельну ділянку площею 0,1388 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка значиться за [PERSON], який помер [INFO], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 04.06.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410; на житловий будинок А-1, 1963 року побудови, з І-ї житлової кімнати, житловою площею, 21,1 кв.м. загальною площею 48,5 кв.м. при ньому сарай Б, сарай В, сарай Д, погріб Пг, вбиральня Г, колодязь К під № 57, без назви вулиці, [ADDRESS], що значиться за [PERSON], яка померла [INFO]; на земельну ділянку площею 2,8192 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка значиться за [PERSON], яка померла [INFO], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 04.06.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410; на земельну ділянку площею 0,1387 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка значиться за [PERSON], яка померла [INFO], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 04.06.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 21.08.2003 року Вовіківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 23. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 2,1945 га. кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,1388 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовані на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надані спадкодавцю [PERSON] розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410. Позивачка вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 01.04.2010 року Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли : житловий будинок А-1, 1963 року побудови, з І-ї житлової кімнати, житловою площею, 21,1 кв.м. загальною площею 48,5 кв.м. під № 57, без назви вулиці, [ADDRESS]; земельна ділянка площею 2,8192 га. кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,1387 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовані на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надані [PERSON], яка померла [INFO], розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410. Позивачка вказує, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] своїх майном на випадок смерті не розпорядилися, тому спадкують його спадкоємці за законом почергово. Позивач вказує, що до спадкодавців першої черги окрім неї, увійшли її рідні сестри [PERSON] та [PERSON], які на спадкове майно батьків не претендують, про що подали відповідні заяви. Стверджує, що через нотаріуса не може прийняти спадщину оскільки нібито пропустила строк для її прийняття, однак на момент смерті спадкодавців, постійно проживала разом із ними в житловому будинку під № 57, без назви вулиці, в [ADDRESS] та продовжує проживати, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. На підставі наведеного позивачка просить позов задоволити, оскільки у неї є всі підстави передбачати можливість порушення її майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак від сільського голови надійшла заява у якій вказав що заперечень проти позову не має, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер її батько, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 21.08.2003 року Вовіківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 23. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 2,1945 га. кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,1388 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовані на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надані спадкодавцю [PERSON] розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410. Дані правовідносини регулюються розділом VІІ „Спадкове право" ЦК України в редакції 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 01.04.2010 року Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли : житловий будинок А-1, 1963 року побудови, з І-ї житлової кімнати, житловою площею, 21,1 кв.м. загальною площею 48,5 кв.м. під № 57, без назви вулиці, [ADDRESS]; земельна ділянка площею 2,8192 га. кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,1387 га. кадастровий номер [NUMBER] розташовані на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надані [PERSON], яка померла [INFO], розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації львівської області від 15.09.2003 року № 410. Судом встановлено, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] своїх майном на випадок смерті не розпорядилися, тому спадкують його спадкоємці за законом почергово. До спадкоємців першої черги за законом майна спадкодавців окрім позивачки [PERSON] увійшли діти спадкодавців, а позивачки рідні сестри [PERSON] та [PERSON], які на спадкове майно батьків не претендують, про що подали відповідні нотаріально посвідченні заяви. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, та ст. 1261 ЦК України, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна своїх батьків. Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" від 24.06.1983р., вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно з п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] позивачка постійно проживала разом із ним в житловому будинку під [ADDRESS] та продовжує проживати, веде господарство що підтверджується довідкою Вовківської сільської ради № 110 від 09.04.2016 та представленими суду заявами жителів села Селисько, [PERSON] та [PERSON] тобто вважається такою, що вступила в управлення та володіння спадковим майном батька [PERSON] Прийняття спадщини іншими спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [PERSON] судом не встановлено. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавці [PERSON], позивачка постійно проживала разом з нею в житловому будинку під [ADDRESS] та продовжує проживати, веде господарство що підтверджується довідкою Вовківської сільської ради № 110 від 09.04.2016 та представленими суду заявами жителів села Селисько, [PERSON] та [PERSON], таким чином в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що позивачка вчинив дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON], визнання позову відповідачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved