Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] за позивачем [PERSON] , в цілому на житловий будинок літ. "А", літньої кухні літ. "Б", сараю літ. "В", "Г", вбиралень літ. "Д", "Е", колодязя № 1, огорожі № 2-6, вигріб № 7,8, що знахлдяться по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] після смерті свого батька своєчасно прийняв спадщину, подав заяву до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок розташований по [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та представник позивача не з`явились, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Магальської сыльської ради, Чернівецького району Чернівецької області в судовому засіданні не з`явився але подав заву, про визнання заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просять суд справу розглянути у їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не з`явилась подала до суду заву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що вона добровільно відмовляється від належній їй ј частки в будинку на користь свого сина [PERSON] . Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явилась і не повідомила суд про причину своєї неявки. Суд відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України вважає можливим розгляд справи провести у відсутності учасників судового провадження враховуючи, що вони належним чином повідомлені про час день та місце розгляду справи, та подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Наданими до позовної заяви доказами судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] про що зроблений актовий запис про смерть №23 від 29 березня 2002 року сільською радою с. Магала, Новоселицького району. Заповітом від 25 березня 2002 року зареєстрованого в реєстрі за №59, завірений секретарем сільради с. Магала, Новоселицького району, [PERSON] , все своє майно, де б воно не було та з чого би воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він буде мати право заповів [PERSON] . З технічної документації на житловий будинок розташований по [ADDRESS] вбачається, що до складу господарства входить житловий будинок літ. "А", літньої кухні літ. "Б", сараю літ. "В", "Г", вбиралень літ. "Д", "Е", колодязя №1, огорожі №2-6, вигріб №7,8. Відповідно до довідки сільради с. Магала, Новоселицького району від 23 лютого 2015 року за №824 господарство по [ADDRESS] станом на 1990-1991 рік відносилось до типу колгоспного двору, членами даного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 120-123 ЦК України ( в редакції 1963 року діюча на час виникнення правовідносин колгоспного двору) частки членів колгоспного двору є рівними а тому станом на 1990-1991 рік всім членам належить по ј частині даного господарства. З спадкової справи №1331 від 28 березня 2002 року після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину у межах строку визначеного законом прийняв [PERSON] , та йому постановою нотаріуса від 22.01.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок по [ADDRESS] . З довідки сільради с. Магала від 19 грудня 2015 року за №789 вбачається, що на день смерті [PERSON] по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали, співмешканка [PERSON] , донька [PERSON] 1984 року народження, син [PERSON] 1990 року народження та донька [PERSON] , 1992 року народження. Згідно з ст. 529 ЦК України ( редакції 1963 року діюча на час виникнення правовідносин щодо спадкування) спадкоємцями за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які відповідно до довідки сільради №789 від 19 грудня 2015 року були зареєстровані та проживали разом з ним. Тобто на день смерті батька всі троє дітей були неповнолітніми, [PERSON] мала 17 років 8 місяців, [PERSON] мав 12 років а [PERSON] мала 10 років. Згідно з ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця ( у тому числі усиновлені), а також непрацездатний подружжя, батьки та інші утриманці померлого, незалежно від змісту заповіту, спадкують не менш як 2/3 частин частки на яку би мали право за законом. Отже, визначаючи частку яку успадкував позивач з врахуванням того, що неповнолітні діти спадкодавця незалежно від змісту заповіту, спадкують не менш як 2/3 частин частки на яку би мали право за законом, суд вважає, що [PERSON] успадкував 5/36 частин ( 1/12 + 1/36 + 1/36 = 5/36) Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, оцінюючи у сукупності вище зазначені докази та провівши системний аналіз зазначених правових норм суд дійшов висновку, визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування на 5/36 частину житлового будинку літ. "А", літньої кухні літ. "Б", сараю літ. "В", "Г", вбиралень літ. "Д", "Е", колодязя № 1, огорожі № 2-6, вигріб № 7,8, що знахлдяться по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] . В задоволенні решта позовних вимог суд вважає можливим відмовити, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась на ј частину, на яку мали право троє неповнолітніх спадкоємців. Неповнолітній [PERSON] успадкував по заповіту, а неповнолітні [PERSON] та [PERSON] успадкували відповідно до вимог ст. 535 ЦК України, крім того неповнолітнім відповідно до діючого законодавства станом на 1990-1991 рік у зв`язку з припиненням існуванням колгоспного двору належить по ј частині у спірному господарстві. А тому з даних підстав є безпідставними позовні вимоги про визнання права власності в частині решта майна колгоспного двору.

Outcome: partial