Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся 21.04.2015 р. до суду з вищевказаним позовом, який уточнював в процесі розгляду справи. В уточненій позовній заяві зазначив, що згідно п.1 договору позики грошей від 27.10.2011 р., укладеного з відповідачем, він позичив [PERSON] 150 000 грн., а відповідач зобов»язався повернути йому цю суму до 01.05.2012 р. Свої зобов»язання за договором щодо повернення боргу відповідач належним чином не виконав. Станом 21.03.2015 р. [PERSON] повернув позивачу 110 000 грн. Посилаючись на ст..ст.526, 625, 629, 1046, 1047, 1049 та 1050 ЦК України, [PERSON] за позовом просить стягнути з відповідача суму неповернутої позики в розмірі 40 000 грн., 3% відсотки річних в сумі 3305,60 грн., індекс інфляції - 11520 грн. та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Запорізька правда», причини неявки суду не повідомив, заперечень не подав. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію предстанвика позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27.10.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, який був посвідчений державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 4332 (а.с.8). За умовами договору позики [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 150 000 грн. (п.1), які [PERSON] зобов»язався повернути до 01.05.2012 р. (п.2). Позивач зазначає, що лише частина грошових коштів в сумі 110 000 грн. була сплачена відповідачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані Ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора, зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 40 000 грн., 3% річних в сумі 1033 грн. та індексу інфляції в розмірі 11520 грн. законні, обґрунтовані наданим [PERSON] розрахунком та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 548,26 грн.

Outcome: approved