Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Петрушин, вул. Молодіжна, буд.54, Чернігівського району, Чернігівської області, та визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Петрушин, вул. Молодіжна, буд.54, Чернігівського району, Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав [PERSON], який помер 21 квітня 2015 року, як голові колгоспного двору та був зареєстрований за ним, тому позивачі не можуть оформити спадковий будинок в нотаріальній конторі. В підготовче засідання позивачі не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач Петрушинська сільська рада Чернігівського району та області явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги визнають. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вул. Молодіжна, 54, в с. Петрушин Чернігівського району та області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], який володів будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01 лютого 1991 року.(а.с.5) Членами колгоспного двору були: дружина [PERSON] та син [PERSON], які станом на 01.07.1990 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою виконкому Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області № 326 від 06 липня 2017 року.(а.с.6) Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] - всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії I-ЕЛ № 248620, [PERSON] помер 21 квітня 2015 року.(а.с.7) Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно копії заповіту від 03 листопада 1997 року, [PERSON] заповів все своє майно дружині [PERSON]Д.(а.с.6) Відповідно до довідки виконкому Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області № 327 від 06 липня 2017 року, [PERSON] на день смерті 21 квітня 2015 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] та області, разом з дружиною [PERSON] (а.с.38) Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого 21 квітня 2015 року [PERSON] не заводилась.(а.с.36) А отже, [PERSON] мала право на 2/3 (6/9) частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 54, в с. Петрушин Чернігівського району, з яких на 1/3 частину як член колишнього колгоспного двору та на 1/3 частину даного домоволодіння як спадкоємець за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], яку фактично прийняла. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії I-ЕЛ № 293021, [PERSON] померла 02 квітня 2017 року.(а.с.7) Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно копії спадкової справи Чернігівської районної державної нотаріальної контори, 11 липня 2017 року відкрита спадкова справа № 415/2017 після померлої 02 квітня 2017 року [PERSON], яку прийняли діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. 21 липня 2017 року син спадкодавця [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь брата [PERSON]. (а.с.37-40) Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 січня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Петрушин, Чернігівського району, Чернігівської області, вул. Молодіжна, буд. № 54, відмовлено, у зв"язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцю [PERSON], яка померла 02 квітня 2017 року та [PERSON], який помер 21 квітня 2015 року. (а.с. 13) Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] має право на 2/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 54, в с. Петрушин Чернігівського району як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], а позивач [PERSON] має право на 7/9 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Молодіжна, 54, в с. Петрушин Чернігівського району, з яких на 1/3 (3/9) частину домоволодіння як член колишнього колгоспного двору та на 4/9 частин даного домоволодіння як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] При викладених обставинах суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування та права власності позивачів, шляхом часткового задоволення їх позову. Відповідно до технічної документації на спірне домоволодіння складеної 12 січня 2018 року, що має місце у справі, будинок складає 63,7 кв.м. площі по внутрішньому обміру, дійсна вартість домоволодіння складає 106 368 грн.

Outcome: partial