Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 28 будинку 10 по вул. Верстатобудівників в м.Павлоград Дніпропетровської області та зобовязати сектор у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Павлоградського РВ ДМС України у Дніпропетровської області зняти його з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири. Позов мотивовано тим, що з квітня 2015 року [PERSON] не проживає в [INFO] без поважних причин, не оплачує комунальні послуги. Дана квартира належить на праві приватної власності позивачам. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. На даний час відповідач фактично проживає за іншою адресою, у звязку з чим позивачі просять задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивачі та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивачі підтримали в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Від зазначеного у позовній заяві в якості третьої особи Павлоградського районного відділу Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області надішло в в судове засідання повідомлення про те, що на виконання закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг" від 10.12.2015року № 888-УІІІ з 04 квітня 2016року територіальні підрозділи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не виконують функції реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання/, тому він не є третьою особою у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] (а.с.21). Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.09.2009року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.04.2010року( а.с.7-8). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Відповідно до акту від 07.04.2016 року, який складено паспортистом ЖС-2 [PERSON], сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає більше одного року в квартирі №28 в будинку №10 по вул.Верстатобудівників в м.Павлоград (а.с.22). Судом встановлено, що відповідач\~- колишній чоловік позивача, \~був зареєстрований в квартирі, як член сім'ї позивача. Відповідно до ч.2\~ ст. 405 Цивільного кодексу України \~член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що тимчасова відсутність відповідача у квартирі [ADDRESS] складає понад один рік без поважних причин. Позовні вимоги в частині зобовязання уповноваженого органу зняти з реєстраційного обліку [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги в даному випадку не ґрунтуються на чинному законодавстві. Порядок та підстави для зняття з реєстрації визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищевикладене, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на те органами, зокрема, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є саме по собі достатньої правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку особи, яку позбавили права користування житловим приміщенням. Лише в разі відмови компетентного органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Outcome: partial