Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до СТ «Трудівник» та просить визнати дії СТ «Трудівник» щодо відключення садового участку по [ADDRESS] від електропостачання протиправними; визнати положення п. 4.8 договору №23 від 06.09.2014 року щодо вимоги помістити лічильник у бокс, встановлений на фасаді будинку незаконними, безпідставними та скасувати його; визнати незаконність та невідповідність вимогам Конституції України та чинному законодавству України протокол засідання правління СТ «Трудівник» №10 від 26.12.2015 року та скасувати його; зобов'язати СТ «Трудівник» усунути допущені правопорушення та безоплатно поновити електропостачання на належну [PERSON] садову ділянку [ADDRESS] в СТ «Трудівник»; зобов'язати СТ «Трудівник» компенсувати завдані матеріальні збитки у подвійному розмірі вартості невідпущеної електроенергії та зобов'язати ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області накласти штрафну санкцію на СТ «Трудівник» у розмірі не менше п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суб'єктів господарювання, які відмовляються задовольнити вимоги споживача в реалізації його прав; стягнути з СТ «Трудівник» на її користь моральну шкоду в розмірі 6000 грн.; стягнути з відповідача суму відшкодування витрат на придбання ліків у розмірі 1687 грн.; стягнути з СТ «Трудівник» на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодуваня моральної шкоди, заподіяної її малолітньому сину [PERSON].у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 2007 року вступила до Садівничого товариства «Трудівник» і цього ж року електриком садівничого товариства «Трудівник» її садова ділянка була підключена до електромереж, розміщених на території СТ «Трудівник». В липні місяці 2009 року, в зв'язку з поломкою електролічильника, електриком СТ «Трудівник» на її садовій ділянці встановлено та опломбовано інший електронний лічильник електричної енергії змінного струму НГК 2102-02 з класом точності 1,0. 06.09.2014 року між нею як споживачем та СТ «Трудівником» як постачальником електроенергії на підставі вимог Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357 (далі- ПКЕЕн) був укладений договір № 23 про користування електричною енергією. Згідно умов та предмету укладеного договору мої зобов'язання щодо користування електроенергією були виконані в повному обсязі, добросовісно виконувала обов'язки члена СТ «Трудівник», сплачувала визначені товариством внески та оплачувала послуги з електропостачання дотримувалась вимог земельного та природоохоронного законодавства України; не допускала порушень законних прав та інтересів інших членів садівничої товариства. Вказує, що внаслідок протиправної поведінки їй завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях, стражданнях, переживаннях пов'язаних із втратою часу на захист своїх прав та через неможливість тривалий час користуватися електропостачанням. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2017 року позов [PERSON] до Садівничого товариства "Трудівник" про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду в частині зобов'язання СТ «Трудівник» компенсувати завдані матеріальні збитки у подвійному розмірі вартості невідпущеної електроенергії та в частині зобов'язання ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області накласти штрафну санкцію на СТ «Трудівник» у розмірі не менше п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суб'єктів господарювання, які відмовляються задовольнити вимоги споживача в реалізації його прав. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено,що позивач [PERSON] є членом Садівничого товариства «Трудівник» та їй належить на праві приватної власності земельна ділянка [ADDRESS] в Садівничому товаристві «Трудівник». 06.09.2014 року між Садівничим товариством «Трудівник» та [PERSON] укладено договір № 23 про користування електричною енергією (а.с.7). Згідно п.10 вказаного договору споживач несе відповідальність за: -прострочення внесення платежів за електричну енергію; -розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж споживання електроенергії без приладів обліку та порушення ПКЕЕН; -розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна, об'єктів. Протоколом №10 від 26.12.2015 року на засіданні правління СТ «Трудівник» було прийнято рішення про відключення садової ділянки позивача від електромережі. Відповідно до п.7.5.ПКЕЕН постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі: 1) відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок; 2) недопущення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов'язки; 3) несплати спожитої електричної енергії відповідно до умов договору; 4) несплати рахунків, виставлених відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 5) несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до складеного в установленому порядку акта про порушення; 6) невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; 7) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункових засобів обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів; 8) закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 9) порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж ( 209-97-п ) унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, електроустановки споживача не відключаються. Враховуючи, що позивач будь-яких порушень правил користування електроенергією не допускала, заборгованості по оплаті з електропостачання та членських внесків не має, суд не вбачає у діях відповідача законих підстав для відключення будинку позивача від енергопостачання, а тому позовні вимоги в частині визнання дій СТ «Трудівник» щодо відключення садового участку по [ADDRESS] від електропостачання протиправними, зобов'язати СТ «Трудівник» усунути допущені правопорушення та безоплатно поновити електропостачання на належну [PERSON] садову ділянку [ADDRESS] в СТ «Трудівник» підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи те, що відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не з'явився, на обґрунтування законності положень п.4.8 договору №23 щодо поміщення лічильника в бокс встановлений на фасаді будинку не надав відповідних доказів, суд приходить до висновку, що вказана вимога суперечить закону та є безпідставною, а тому скасовує його. Також позивачем заявлена позовна вимога про стягненя моральної шкоди в сумі 6000,00 грн. у зв'язку з відключенням від електромережі. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обставини, які підтверджують вину відповідача, вказані вище. Між моральною шкодою та діями відповідача є прямий причинний зв'язок, оскільки моральна шкода була результатом його винних дій. Разом з тим, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є занадто завищеними, а тому підлягають задоволенню у меншому розмірі, а саме - 1000 грн. Крім того, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодуваня моральної шкоди, заподіяної її малолітньому сину [PERSON].у розмірі 5000,00 грн., задоволенню не підлягає, оскільки вона не доведена належними і допустимими доказами. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу . Позивач заявив позовну вимогу про стягненя з відповідача витрат на придбання ліків у розмірі 1687 грн., однак, не довів належними доказами, що шкода заподіяна відповідачем, існує причинний зв'язок між діями відповідача і наслідками, а тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Однак, позовна вимога про визнання незаконими та невідповідним вимогам Конституції України та чинному законодавству України протоколу засідання правління СТ «Трудівник» №10 від 26.12.2015 року є непередбаченим ст.16 ЦК України способом захисту і задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Оскільки розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №716 від 19.07.2017 року, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Outcome: partial