Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Тютюнниківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 11 по вул. Центральній в с. Городище, Чуднівського району, так як даний будинок належав на праві власності [PERSON], яка померла 02.02.2014 року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 14.04.2014 року № 486 на час своєї смерті 02.02.2014 року [PERSON]проживала одиноко у [INFO]. Документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника вказаного будинку не збереглися, а відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] була єдиним членом колгоспного двору згідно даних погосподарської книги № 9 (особовий рахунок 401), що випливає із довідки Тютюнниківської сільської ради від 16.09.2015 року № 1189, і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набула право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок № 11 по вул. Центральній в с. Городище. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,51 га, на яку [PERSON] рішенням 18-ї сесії 21-го скликання Тютюнниківської сільської ради від 26.11.1993 року був наданий дозвіл на приватизацію, але за свого життя [PERSON] державний акт на право власності на землю не отримувала. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємцем щодо майна померлої згідно заповіту, посвідченого Тютюнниківською сільською радою 14.02.1998 року. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] 02.02.2014 року позивачка прийняла спадщину згідно заповіту в установленому законом порядку (відповідно до ст.1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши при цьому заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса Чуднівського РНО № 02-31/49 від 02.02.2015 року, отримавши 02.02.2015 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,0663 га та 2,1050 га, але у видачі свідоцтва про право на будинок у порядку спадкуванняїй було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved