Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Лікар-психіатр Буської РЦЛ Пономаренко Н.В. звернулась в суд з заявою про примусове лікування [PERSON] в примусовому порядку до Львівської обласної психіатричної лікарні. Заяву мотивує тим, що хворий [PERSON] з січня 2015 року під час догляду за тяжко хворою дружиною та після її смерті захворів. Діагноз: параноїчний синдром. Хворий лікувався стаціонарно в ЛОПЛ з приводу погіршення поведінки стаціонарне лікування 07.03.2015 р., після виписки з психіатричного закладу вдома підтримуюче лікування не приймав, став багатомовний, кричав, що до нього всі відносяться погано, погрожують розправою, грабують його, що він є головою Буської адміністрації. На протязі тижня «ходить на роботу» в адміністрацію, вимагає кабінет «для роботи», після чого був неодноразово затриманий охороною. Хворий [PERSON] від рекомендованого добровільного стаціонарного лікування в психіатричній лікарні відмовляється, хворим себе не вважає. Висновок: хворий знаходиться в стані гострого психотичного порушення, представляє соціальну загрозу, від добровільного лікування відмовляється і залишити його без лікування не можна. В судовому засіданні заяву лікар-психіатр Пономаренко Н.В. підтримала, покликаючись на викладені в ній мотиви, просить її задоволити. В судовому засідання [PERSON] ствердив, що він працює головою Буської районної адміністрації. Прокурор не заперечила проти задоволення заяви, зазначила, що погоджується з висновком лікаря-психіатра, та вважає, що наявно достатньо підстав для госпіталізації гр.[PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні законний представник [PERSON], донька хворого, підтримала подану заяву. В судовому засіданні законний представник [PERSON], син хворого, підтримав подану заяву, додав, що до нього неодноразово зветались із скаргами щодо поведінки батька. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ксерокопії паспорта серії [NUMBER] від 27 лютого 1996 року виданого Буським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON], [INFO], уродженець с.Чаниж, Буського району, Львівської області, громадянин України, вдівець. Законний представник [PERSON] приходиться донькою [PERSON]. Законний представник [PERSON] приходиться сином [PERSON]. Відповідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. Суд враховує особу [PERSON], його поведінку в побуті, пояснення його доньки та сина, що госпіталізація в примусовому порядку [PERSON] до Львівської обласної психіатричної лікарні є обов"язковою, не госпіталізація може призвести до непередбачуваних наслідків для самого [PERSON], так і оточуючих людей.

Outcome: approved