Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

14.09.2017 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належить будинок за адресою: вул. Пономарьова, 51 у м. Дружківка Донецької області. В даному будинку крім нього також зареєстрована [PERSON] Відповідачка у будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В будинку немає її речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідачка не бажає. Просить захистити його право на власність та зняти з реєстрації відповідача. 15 вересня 2017 року ухвалою Дружківського міського суду позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не містила підпису позивача та позивачу було надано строк для виправлення недоліків до 05 жовтня 2017 року (а.с.13). Ухвалою Дружківського міського суду від 06 жовтня 2017 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до попереднього розгляду на 17 жовтня 2017 року (а.с.15-16). 17 жовтня 2017 року було проведено попередне судове засідання і ухвалою Дружківського міського суду справу було призначено до розгляду на 24 жовтня 2017 року (а.с.24). В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, надав заяву, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, поважність причин неявки до суду не повідомила. З огляду на це, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок, який розташовано за адресою: вул. Пономарьова, 51 у м. Дружківка Донецької області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22 серпня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] номер в реєстрі 2-932 та зареєстрований 09.09.1996 року Дружківським БТІ в книзі №9 за номером 2928 (а.с.6) . Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у спірному будинку за адресою: вул. Пономарьова, б.51 у м. Дружківка Донецької області з 01 червня 2001 року, що підтверджується копією домової книги (а.с.27). Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Як пояснив у позові позивач [PERSON] відповідачка є його донькою, вона зареєстрована у будинку, який на праві власності належить йому, але відповідач тривалий час не мешкає у вищезазначеному будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 14.09.2017 року [PERSON] просить визнати відповідачку [PERSON], такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у спірному будинку з 2014 року, тобто понад рік. Факт того, що відповідач [PERSON] не мешкає у будинку №51 по вул. Пономарьова у м. Дружківці Донецької області з 2014 року, підтверджується актом голови територіального комітету "В.Гаврилівка" від 23 листопада 2017 року (а.с.41). Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірний будинок у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації з 09 вересня 1996 року. Тобто на час звернення власника будинку до суду (14.09.2017 року) з позовом про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірному будинку, минуло більше року. З зазначеного в позові моменту [PERSON] в спірному житловому приміщенні відсутня понад рік, а тому є усі правові підстави для визнання її, такою, що на час звернення позивача до суду втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідачка не мешкає у будинку № 51 по вул. Пономарьова у м.Дружківка, не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаного будинку позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved