Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

28 березня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], в якому прохало зняти арешт, заборону відчуження та виключити з розшуку автомобіль марки «Тойота» модель «Кемри 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007року, що належить на праві власності [PERSON], арешт накладений постановами Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Полтавської області ВП № 18473439 від 07.04.2010 року, ВП № 24455809 від 10.02.211року, ВП 24456245 від 10.02.2010року, ВП № 25445788 від 25.03.2011року. При цьому вказувало, що ПАТ «Дельта Банк» на підстави договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами придбало у ПАТ «УКРСИББАНК» 8 грудня 2011року право вимагати виконання кредитних договорів у обсязі і на умовах, що існували у первісного кредитора, який з [PERSON] 27.12.2007 року уклав кредитний договір про надання споживчого кредиту та договір застави транспортного засобу № 11279891000, за яким відповідач отримала кошти на придбала спірного автомобіля, зареєструвала автомобіль на своє ім»я, отримавши 26.12.2007року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Умови договору вона не виконала і станом на 12.02.2014 року у зв»язку із неналежним виконанням зобов»язання по кредитному договору їй нарахована заборгованість в сумі 262298,46грн. Посилаючись на переважне право кредитора одержати задоволення за рахунок заставленого майна перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, позивач наполягав на задоволенні вимоги. Після зміни підсудності справа надійшла до Козельщинського районного суду 18.07.2014року і прийнята до провадження ухвалою від 21.07.2014року. 18 вересня 2014 року позивач змінив позовні вимоги і прохав зняти арешт, заборону відчуження та виключити з розшуку автомобіль марки «Тойота», модель «Кемрі 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007 року, що належить [PERSON], накладений постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обмеження здійснення реєстраційних операцій, оголошення в розшук за виконавчим провадженням № 18473439 від 07.04.2010 року, ВП № 24455809 від 10.02.211року, ВП 24456245 від 10.02.2010року, ВП № 25445788 від 25.03.2011року. Також прохав зняти арешт, заборону відчуження та проведення реєстраційних операцій, виключити з розшуку спірний автомобіль? належний відповідачу, припинивши чинність постанов слідчого прокуратури м. Кременчука від 21.08. 2008року, від 04.09.2008року і припинити дію постанов державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, від 08.04.2010року, від10.02.2011року, від 28.03.2011 року, від 03.03.2014року, на підставі яких накладено арешт на автомобіль «Тойота» Центром ДАІ з обслуговування м. Кременчука та Кременчуцького району. В судовому засіданні представник позивача Костянецький Антон Григорович позов підтримував і показав суду, що відповідач [PERSON] уклала з ПАТ «Укрсиббанк» два кредитних договори і за отримані в кредит кошти придбала квартиру в м. Кременчуці і автомобіль, які передала в заставу для забезпечення виконання кредитного зобов»язання. Дані зобов»язання вона не виконала, через що кредитні кошти не повернуті. Придбавши в кредитора ПАТ «Укрсиббанк» право вимоги за договорами, позивач отримав переважне право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи, що [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366, ч.2ст. 368 КК України на заставний автомобіль накладено арешти слідчим прокуратури міста Кременчука і Автозаводським відділом ДВС м. Кременчука за судовими рішеннями, а органами ДАІ накладена заборона на проведення реєстраційних операцій, позивач не має можливості отримати відшкодування боргу. Відповідач позов не визнала і показала, що судовими рішення ПАТ «Укрсиббанк» стягнув з неї кошти за невиконання кредитних зобов»язань договорами про придбання в кредит квартири і автомобіля, на які накладено арешт ВДВС і слідчим прокуратури, який проводить додаткове розслідування кримінальної справи. Вважала, що до закінчення розгляду справи зняття арешту провести неможливо. Автозаводський відділ державної виконавчої служби в судове засідання представника не направив, прохав справу розглядати без представника. Залучена до участі у розгляді справи Кредитна спілка «Полтава і полтавці», в інтересах якої слідчим прокуратури накладено арешт на майно відповідача, до суду представника не направила, прохала справу розглядати без представника і до розгляду кримінальної справи заперечувала проти зняття арешту. Представник прокуратури міста Кременчука як третьої особи Солянник Олександр Олександрович позову не визнав і заперечував проти його задоволення, посилаючись на безпідставність вимоги позивача про скасування постанов слідчого прокуратури м. Кременчука поза межами кримінальної справи. Зазначав, що відповідач притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366, ч.2ст. 368 КК України і справа розслідується слідчим прокуратури м. Кременчука, який наклав арешт на майно обвинуваченої. Питання зняття арешту віднесено нормами кримінального судочинства до повноважень слідчого, який вправі зняти арешт, коли в ньому відпадає потреба згідно до ст. 126 КПК України 1960року. Вивчивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши їх у сукупності, врахувавши позиції сторін і надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11279891000 і договір застави автомобіля «Тойота» модель «Кемри 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007року без номера (аркуші 14-31 том1). Зазначений автомобіль належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.12.2007року (аркуш 36 том.1). Рішенням Автозаводського районного суду від 06.09.2010року (справа ( № 2-1839/10р) з [PERSON] і її поручителя [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» за не виконання умов кредитного договору № 11279891000 і договору поруки без номера від 27.12.2007року 160470,13грн боргу, по 802,35грн судових витрат і по60грн витрат на ІТЗ. 31.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11325537000 зі строком дії до 31.03.2018року і договір застави без номера, за яким вона передала в заставу нерухоме майно двокімнатну квартиру [ADDRESS] За рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2010року( справа № 2-1840/10р) з [PERSON] і поручителя [PERSON] стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» 207298,78грнн боргу, по 850грн судового збору і по60грн витрат на ІТЗ ( аркуш 166 том 1). Згідно витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що - 09.04.2010року на підставі постанови Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Полтавської області ВП № 18473439 від 07.04.2010 року накладено арешт та оголошено заборону відчуження всього нерухомого майна належного [PERSON] у межах суми 207298,78грн на підставі ухвали Автозаводського р/с 2-6875 від 25.12.2009року про забезпечення позову; - 15.02.2011року на підставі постанови № 24455809 від 10.02.2011року Автозаводського ВДВС м. Кременчука накладено арешт і заборона відчуження всього рухомого майна у межах суми 160470,13грн на підставі виконавчого листа 2-1839 від 28.01.2011року Автозаводського райсуду м. Кременчука; - 15.02.2011року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту всього рухомого майна [PERSON] в межах суми позову 862,35грн і заборони відчуження на підставі виконавчого листа 2-1839 від 28.01.2011року, виданого Автозаводським р/с м. Кременчука; - 29.03.2011року на підставі постанови № 25445788 від 25.03.2011року Автозаводського ВДВС м. Кременчука накладено арешт і заборона відчуження всього рухомого майна у межах суми 208208,78грн на підставі виконавчого листа 2-1840 від 14.03.2011року Автозаводського райсуду м. Кременчука; - 15.03.2013року на підставі кредитного договору № 11279891000 від 27.12.2007року ПАТ «ДельтаБанк» заборонено відчужувати належний [PERSON] автомобіль «Тойота Кемри 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007року як предмет застави; - 03.11.2013року зареєстроване приватне обтяження за погодженням з власником автомобіля « Тойота Кемри 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №, 2949, № 2950 від 08.12.2011року (аркуші 37-43 том 1). Актом опису й арешту майна 25.11.2011року, складеним на виконання виконавчого листа 2-1839 від 289.01.2011року накладено арешт на спірний автомобіль ( аркуші 261-263 том 1). Актом опису майна від 12.04.2011 року на виконання виконавчого листа 2-1840 від 14.03.2011 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], належну відповідачу ( аркуші 240- 249 том 1). Автозаводським відділом ДВС відкриті виконавчі провадження по виконанню судових рішень про стягнення боргів з відповідача, об»єднані у зведене виконавче провадження ( аркуші 125-126, 186-191 том 1). Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява ПАТ «УкрСиббанк» про прийняття на примусове виконання виконавчого листа 2-1840/2010 від 14.03.2011року ( аркуш 159 том 1). Постановами слідчого прокуратури м. Кременчука Магди В.Л. від 21.08.2008року і 04.09.2008 року накладено арешт на все майно [PERSON] за обвинуваченням її у кримінальному злочині за фактом службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки за ч.2 ст.366 КК України (аркуш 15 том 2). Відповідно до картки арешту автомобіля відділу ДАІ з обслуговування м. Кременчука і Кременчуцького району і листа начальника центру ДАІ з обслуговування м. Кременчук та Кременчуцького району від 02.09.2009року на автомобіль «Тойота Кемри 2,4», реєстраційний номер [NUMBER], випуску 2007року накладено арешт на підставі постанов слідчого від 21.08.2008року і 04.09.2008року ( аркуші - 14, 30 том 2). Право вимоги за зазначеними вище договорами ПАТ «УкрСиббанк» передав за договором купівлі -продажу прав вимоги за кредитами позивачу, який зареєстрував свої права в реєстрі обтяжень на описане майно ( аркуші 75-77том 2). Ухвалою Автозаводського райсуду м. Кременчук 10.06.2013року замінено стягувача за кредитними зобов»язаннями [PERSON] з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «ДельтаБанк» (аркуш 108 том.2). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернуто стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не передбачене договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( ст. 512 ЦК України). Статтею 15 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтягувачів, навіть, якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Враховуючи вимоги зазначених вище правових норм і проаналізувавши надані докази, суд встановив факт невиконання відповідачем умов кредитних договорів і договорів застави і визнає право позивача як заміненого стягувача на першочергове задоволення вимог по поверненню боргу з боржника на підставі судових рішень, звернутих на примусове виконання по виконавчим провадженням ВП № 18473439 від 07.04.2010 року, ВП 24456245 від 10.02.2010року, ВП 24456245 від 10.02.2010року і ВП № 25445788 від 25.03.2011року, відкритим за заявами первинного стягувача з вимогою накладення арешту на заставне майно і заборону його відчуження. Задоволення вимог від заставного майна повинно здійснюватись у рамках виконавчих проваджень на підставі і в порядку, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», тобто шляхом продажу з прилюдних торгів. Зняття арешту з заставного майна, накладеного за постановами Автозаводського ВДВС м. Кременчука від 07.04.2010року, 10.02.2011року і 25.03.2011 року унеможливить виконання судових рішень про задоволення вимог позивача і буде сприяти прихованню майна, а тому вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Суд також не вбачає підстав для зняття арешту з заставного майна, який накладено в інтересах позивача, так як позивачем не доведено порушення його права першочергового задоволення вимоги із заставного майна. Посилаючись на ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» позивач намагається довести своє право власності на заставне майно, тоді як власником майна є відповідно до укладених сторонами договорів відповідач, а за цієї підстави до суду мають право звертатись інші особи, які вважають, що заставне майно належить їм, а не боржнику. Позивач же є стороною виконавчого провадження і за цієї підстави у нього не виникають права і обов»язки. До того ж позивачем не надано доказів звернення до державного виконавця в порядку ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" з клопотанням виключити з акта опису спірний автомобіль і квартируі отримання відмови у задоволенні цього клопотання. В пунктах 8 - 11 заяви про зміну позовних вимог від 18.09.2014року позивач дублює вимогу про зняття арешту на підставі (подань) постанов державного виконавця, зазначених в картці арешту спірного автомобіля і інформації начальника центру ДАІ з обслуговування м. Кременчука та Кременчуцького району від 02.09.2014року і прохає припинити чинність подань (постанов) державного виконавця Аватозаводського ВДВС ( аркуші - 30, 31 том 2) Суд не знаходить підстав для задоволення цих вимог, так як вони не ґрунтуються на законі, а винесені ВДВС постанови прийняті з метою примусового виконання судових рішень і направлені реєстраційному органу для виконання. Суд не має повноважень на припинення дій, які законом віднесені до компетенції державного виконавця, на що звернув увагу Пленум ВССУ у своїй постанові № 6 від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання» Стаття 60 ЦПК України зобов"язує сторони довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, кім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та і інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем не надано суду доказів підстав, які б свідчили про порушення ВДВС Автозаводського РУЮ м. Кременчука вимог закону при винесенні постанов про накладення арешту на майно відповідача при реалізації прав позивача на задоволення вимог, забезпечених заставою. Також суду не надано доказів, які б свідчили про повідомлення позивача відділом ДВС про відшкодування іншим стягувачам боргу із заставленого майна. На заставне майно: квартиру і автомобіль, належні відповідачу, накладено арешти за постановами слідчого прокуратури м. Кременчука Магди В.Л. від 04.09.2008року і 21.08.2008року у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 368 КК України, яка перебуває на стадії розслідування і рішення, у якій не прийнято. Шкода заподіяна Кредитній спілці «Полтава і Полтавці» Відповідно до ч.4 ст. 126 КПК України 1960року накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або при винесенні вироку, якщо справа надійшла до суду. Питання, пов»язані з накладенням арешту, його зняттям у кримінальній справі вирішуються в порядку кримінального судочинства і розглянуті у процесі цивільного позову бути не можуть. За цих підстав вимоги позивача про скасування арешту заставного майна, накладеного у кримінальній справі за постановами слідчого прокуратури від 21.08.2008року і 04.09.2008року розгляду не підлягають. З врахуванням викладеного ст. ст.15, 512, 514, 572, 589 Цивільного кодексі України, ст.ст. 54,60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed