Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» страхове відшкодування у розмірі 142435,47 гривень, збитки пов'язані з проведенням експертизи у розмірі 1000 гивень, збитки пов'язані з правовою допомогою у розмірі 10000 гривень, пеню за неналежне виконання договору, а також судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 05.02.2014 року між сторонами укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0646676.056, за умовами якого було застраховано належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Внаслідок ДТП, що сталася 07.04.2015 року автомобіль позивача було пошкоджено. Страховою компанією визначено вартість матеріального збитку та сплачено страхове відшкодування в розмірі 61 941,57 гривень на користь банку - ПАТ «Ідея Банк», у якості погашення заборгованості за кредитним договором №910.26179 від 05.02.2014 року з огляду на той факт, що страхова компанія є бізнес партнером банку. Однак, [PERSON] вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, відповідно до Висновку №082/15 від 12.05.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача, становить 142 435,47 гривень і у зв'язку із порушенням страховою компанією норм ст. 526 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування" та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача надав до суду заперечення та просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях. 3-я особа: представник ПАТ "Ідея Банк» до судового засідання не з'явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 05.02.2014 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0646676.056, відповідно до умов якого позивач застрахувала, належний їй автомобіль [NUMBER]. Вигодонабувачем за вказаним договором страхування сторони зазначили ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 07.04.2015 року о 07 год. 15 хв. у м. Одеса по вул. А.Глушко, 5 сталася ДТП внаслідок чого автомобіль [NUMBER] зазнав технічних пошкоджень. 07.04.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Згідно Висновку №343-04-15 щодо встановлення ринкової вартості до ДТП та вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], станом на 22.04.2015 року, ринкова вартість автомобіля [NUMBER] становить 265 894,00 грн. Суд критично ставиться до Висновку №082/15 від 12.05.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача, оскільки відповідно до ухвали Верховного Суду України від 15.04.2015 року визначено, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Суд вважає, що накладні №709, №628, видані ФОП [PERSON] та квитанція №26 видана СПД [PERSON], чітко відображають суму реальних завданих збитків спричинених [PERSON], оскільки вказує на розмір коштів, яку особа витратила на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Суд встановив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 93 427,50 гривень, оскільки це підтверджено належними та допустимими доказами, а саме накладною №709, накладною №628, виданих ФОП [PERSON], квитанцією №26 виданою СПД [PERSON] Листом від 28.05.2015 року № 06.2/70727 ПАТ «Ідея Банк», яке є вигодонабувачем за договором страхування, погодило перерахування суми страхового відшкодування на погашення кредитної заборгованості позивача по кредитному договору №910.26179 від 05.02.2014 року. Платіжними дорученнями №11787 від 24.06.2015 року та №17137 від 14.09.2015 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» перерахувало ПАТ «Ідея Банк» страхове відшкодування за автомобіль [NUMBER] в розмірі 61 836,15 гривень та в розмірі 105,42 гривень відповідно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виконано свої зобов'язання за спірним договором страхування належним чином та в повному обсязі. Посилання позивача на порушення страховою компанією вимог договору страхування у зв'язку із перерахуванням страхового відшкодування у розмірі 61 836,15 гривень на користь ПАТ «Ідея Банк», суд оцінює критично виходячи з наступного. Згідно статті 8 Закону «Про страхування» страховий випадок, це подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страхової компанії здійснити виплату страхового відшкодування вигодонабувачу, третій особі на користь якої укладено Договір страхування. Відповідно до статті 16 Закону «Про страхування», статті 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між сторонами, згідно якої одна із сторін бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладено договір страхування. За умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк». Крім того, судом встановлено, що у страховика виникають зобов'язання щодо напрямку виплати страхового відшкодування на підставі умов, визначених розділом 24 Договору страхування «Інші умови договору, які діють виключно по відношенню до транспортних засобів, що є забезпеченням банківського кредиту». Зокрема, між позивачем [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №910.26179 від 05.02.2014 року, відповідно до якого Банк надає позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на купівлю транспортного засобу IVECO д/н [NUMBER]. В цьому кредитному договорі визначений предмет застави - транспортний засіб марки IVECO д/н [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору протягом строку дії договору автомобіль страхується за договором добровільного страхування, а вигодонабувачем за договором добровільного страхування є ПАТ «Ідея Банк». У майновому страхуванні та страхуванні відповідальності вигодонабувачами визнаються особи, призначені страхувальником для отримання страхового відшкодування, які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку. Якщо вигодонабувач (банк) відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді банк буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач (банк). Отже, право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення. В даному випадку ПАТ «Ідея Банк» по вищевказаному страховому випадку отримало страхове відшкодування і спрямувало кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед банком. За цих обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] не має права на стягнення страхового відшкодування, оскільки вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк» (який не уповноважував її на пред'явлення такого позову), крім того ПАТ «Ідея Банк», яке є вигодонабувачем за договором страхування, погодило сплату нарахованої страховою компанією суми страхового відшкодування, як передбачено положеннями договору страхування. При таких обставинах суд вважає позовні вимоги [PERSON] не доведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed