Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 17 вересня 2007 року між ПАТ «Мегабанк», яке є правонаступником ВАТ «Мегабанк» та [PERSON], [PERSON] були укладені кредитні договори № 141-04П/2007, № 142-04П/2007 відповідно до яких останнім були надані кошти на споживчі цілі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між банком та [PERSON] були укладені іпотечні договори, посвідчені приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 17 вересня 2007 року за реєстром №№ 1398, 1400, згідно яких [PERSON] надано в іпотеку ПАТ «Мегабанк» житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначив, що при вирішенні питання про надання кредиту та укладання договору іпотеки громадянами [PERSON] та [PERSON] для вивчення відповідними підрозділами банку були надані фінансові документи для встановлення фінансового стану позичальників та правовстановлюючі документи на будинок для встановлення законності надання будинку в іпотеку. Поряд з іншими до банку була представлена довідка № 551 видана квартальним комітетом № 13 Ленінського району м. Кіровограда від 14 вересня 2007 року про зареєстрованих в будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно із зазначеною довідкою за вищевказаною адресою була зареєстрована [PERSON], 1980 року народження. Тобто на дату укладення договору іпотеки за адресою об'єкта спору малолітні та неповнолітні діти зареєстровані не були. Зазначене підтверджується і заявою «Іпотекодавця» - [PERSON], наданою нею приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] при посвідчені договору іпотеки 17 вересня 2007 року. Зазначив, що в зв'язку з істотним порушенням [PERSON], [PERSON] умов кредитного договору ПАТ «Мегабанк» був вимушений звернутися до суду із позовом про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 04 лютого 2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» були задоволені в повному обсязі, розірвано кредитний договір та звернуто стягнення на вищезазначений предмет іпотеки про що були видані виконавчі листи. Зазначене рішення не оскаржено та набрало законної сили. Вказав, що державним виконавцем Москаленко Ю.В., з метою примусового виконання рішення суду винесені постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того був проведений опис та арешт майна, про що складено відповідний акт. Крім того при огляді матеріалів виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки було встановлено, що згідно із довідкою № 240 від 31 травня 2012 року наданою квартальним комітетом № 13 Ленінського району м. Кіровограда на запит Ленінського відділу ДВС, в будинку [ADDRESS], фактично зареєстровані і проживають [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON]. ПАТ «Мегабанк» 28 травня 2013 року додатково направив іпотекодавцю - [PERSON] повідомлення-вимогу за № 384 про порушення нею пункту 3.1.10. договорів іпотеки за реєстром №№ 1398, 1400 від 17 вересня 2007 року, щодо зобов'язання нікого не реєструвати (не прописувати) протягом строку дії основного зобов'язання за місцем знаходження предмету іпотеки за адресою: [ADDRESS] та з вимогою про усунення порушень, а саме зняти з реєстрації та виписати всіх осіб, які мешкають в будинку. Також особам, які проживають та зареєстровані в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], 07 червня 2013 року були направлені повідомлення-вимоги з вимогою про добровільне виселення з будинку, який є предметом іпотеки, але до теперішнього часу ці вимоги не виконані. Просить виселити всіх мешканців, які проживають та зареєстровані у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилиючись на обставини викладені в позові просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, принципової позиції щодо вирішення позовних вимог не висловив. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між ПАТ «Мегабанк», яке є правонаступником ВАТ «Мегабанк», та [PERSON], [PERSON] були укладені кредитні договори № 141-04П/2007, № 142-04П/2007 відповідно до яких останнім були надані кошти на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов'язань позичальників за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачем [PERSON] укладені договори іпотеки від 17.09.2007 року (а.с.4-10), посвідчені приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 17 вересня 2007 року за реєстром № 1398, № 1400 згідно яких [PERSON] надано в іпотеку ПАТ «Мегабанк» житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору іпотеки, нормативне регулювання яких визначене параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України. Іпотека за цими договорами забезпечує вимоги позивача щодо виконання відповідачами [PERSON], [PERSON] зобов'язань за укладеними між ними кредитними договорами від 17.09.2007 року № 141-04П/2007, № 142-04П/2007 (розділ 1 договору іпотеки). Пунктом 2.1 договору іпотеки «Іпотекодавець» - [PERSON] заявляє та гарантує, що на момент укладення договору предмет іпотеки знаходиться у її власності, відсутні права будь-яких третіх осіб щодо предмета іпотеки (за договором найму, оренди, тощо), а також у ньому не проживають та не зареєстровані малолітні та неповнолітні діти. Відповідно до п. 3.1.10 договору іпотеки Іпотекодавець» зобов'язувався протягом дії основного зобов'язання нікого не реєструвати (не прописувати) за місцем знаходження предмета іпотеки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що в зв'язку з істотним порушенням [PERSON], [PERSON] умов кредитного договору ПАТ «Мегабанк» був вимушений звернутися до суду із позовом про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2010 року розірвано кредитні договори № 141-04П/2007, № 142-04П/2007 від 17.08.2007 року укладені між [PERSON], [PERSON], стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 204068,53 грн., стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 214154,05 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки квартального комітету № 13 Ленінського району м. Кіровограда від 14 вересня 2007 року № 551 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], 1980 року народження (а.с.13), зазначене підтверджується і заявою [PERSON], наданою нею приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] при посвідчені договору іпотеки 17 вересня 2007 року (а.с.12). Однак, згідно з довідкою квартального комітету № 13 Ленінського району м. Кіровограда від 31 травня 2012 року № 240 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], дружина [PERSON], син - [PERSON], 2007 року народження, син - [PERSON], 2010 року народження (а.с.14), що також підтверджується довідкою квартального комітету № 13 Ленінського району м. Кіровограда від 22 серпня 2013 року № 431 (а.с.15). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначене передбачено укладеним договором іпотеки. В силу положень ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Разом з тим, ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст. 40 Закону україни «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку, а саме: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку на який звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Встановлено, що 11 травня 2009 року відповідачем [PERSON] отримано повідомлення позивача від 04.03.2009 року про порушення умов кредитного договору № 141-04П/20007 від 17.09.2007 року (а.с.27-28), а 07.06.2013 року отримано вимогу про усунення порушень умов договорів іпотеки № 1398, № 1400 від 17.09.2007 року (а.с.29), а також 05.07.2013 року відповідачами отримано вимоги від 07.06.2013 року № 405, № 406 про добровільне звільнення житлового приміщення всіма мешканцями протягом одного місяця (а.с. 30-31). Проте, станом на сьогоднішній день відповідачі не знялися з реєстрації та не звільнили житловий будинок у добровільному порядку. Отже,суд вважає, що вимоги ст.40 Закону України «Про іпотеку» банком виконані в повному обсязі, після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок, відповідачу [PERSON], [PERSON], [PERSON], направлені вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, оскільки відповідачі не звільнили житлове приміщення - житловий будинок добровільно, банком подано позовну заяву до суду про виселення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення тощо є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, відповідним органом, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідачі добровільно не виконали законних вимог банку, суд вважає, що відповідачі підлягаю виселенню в примусовому судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 114,70 грн. на користь позивача.

Outcome: approved