Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

22 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою і просив визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку по вул.Круговій, 84 у м.Конотопі, що видані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про право власності на 4/25, 4/25 та 21/50 частки відповідно на земельну ділянку загальною площею 0,1га, кадастровий номер 5910400000:01:026:0037. Водночас просив скасувати і реєстрацію зазначених часток земельної ділянки. Обґрунтовуючи вимоги тим, що в м. Конотопі по вул. Круговій, 84 знаходиться житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який на праві приватної спільної часткової власності належить: йому, позивачу -13/50, [PERSON] - 4/25, [PERSON] - 4/25, а [PERSON]-21/50 частин. Крім того, йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.08.2001 року Конотопською міською державною конторою йому належить і земельна ділянка розміром 685 кв.м. У 2016 році вирішив належним чином оформити своє право на земельну ділянку, але при оформленні з'ясувалося, що 03 вересня 2014 року відповідачі отримали свідоцтва про право власності на земельну ділянку, відповідно до яких кожен з них отримав вищевказані частини земельної ділянки. У зв"язки з чим, посилаючись на порушення своїх прав, оскільки йому залишається земельна ділянка площею 0,0357 га., замість 0,0685га., і просив задовольнити вимоги. У судовому засіданні [PERSON], діючий на підставі довіреності і в інтересах [PERSON], позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON],у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення вимог не заперечували. (а.с. 44-45) Представник відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Конотопському районі головний спеціаліст-юрисконсульт [PERSON] позов визнав, посилаючись на те, що під час приватизації земельної ділянки були порушені права позивача. Відповідач виконавчий комітету Конотопської міської Ради Сумської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представника, а при ухваленні судового рішення покладаються на розсуд суду. (а.с.21-22, 24-25,41-43) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 91 ЗК України (1970р.) особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а згідно частини 4 цієї статті у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У судовому засіданні встановлено, що в м. Конотопі по вул. Кругова, 84 знаходиться житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який на праві приватної спільної часткової власності належить: [PERSON]-4/25, [PERSON]-4/25, [PERSON] - 21/50, а позивачу на підставі договору купівлі-продажу частини будинку, посвідченого 27.08.2001р. Конотопською міською державною нотаріальною конторою - 13/50 частин. (а.с.7-10,33) Крім того, йому належить і земельна ділянка розміром 685 кв. м.(а.с.11) Вищезазчений житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1га. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтв про право власності виданих 03.09.2014 та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.01.2016 року Конотопською міською державною нотаріальною конторою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 4/25, 4/25 та 21/50 частки відповідно на земельну ділянку по вул.Круговій 84 у м.Конотоп, загальною площею 0,1га. кадастровий номер 5910400000:01:026:0037. (а.с.7-10) Відповідно до ч. 1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відтак розпорядником спірної земельної ділянки є Конотопська міська рада. Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Позивачу на законних підставах належить 685кв. м вказаної вище земельної ділянки (а.с.11) Відтак виконавчий комітет Конотопської міської ради порушив вимоги ч.4 ст.120 ЗК України, яка передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Однак, незважаючи на це приватизація земельної ділянки була здійснена без належного врахування розміру земельної ділянки, яка належить позивачу. Таким чином, свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки від 30.12.2009 видані на ім"я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на право власності по 4/25, 4/25 та 21/50 частки відповідно на земельну ділянку по вул.Круговій 84 у м.Конотоп є протиправними та такими, що порушують права позивача. Підлягають задоволенню і вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки відповідно до ч.1ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. На підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Виходячи із змісту зазначених правових норм слідує, що скасування або визнання недійсним документа, що підтверджує виникнення, перехід чи припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є підставою для внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав. Чинне законодавство (частина 4 статті 174 ЦПК України) дозволяє у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалювати рішення про задоволення позову. Відповідно до розяснень, які містяться в пункті 11 частини 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких підстав, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачами позову.

Outcome: approved