overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка просила стягувати аліменти на її користь на утримання непонолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі в якому в них з відповідачем народилася донька . Сімейне життя сторін не склалося,а тому рішенням суду від 09 квітня 2013 року шлюб сторін розірвано, дитина залишилась проживати разом із матір"ю. Доходів позивачки не вистачає для забезпечення належних умов проживання дитини, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки працездатний, має задовільний стан здоров"я, утриманців не має . Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття та способи такого утримання. Позовні вимоги стверджені матеріалами справи, а зокрема : свідоцтвом про народження дитини (а.с.3), свідоцтвом про зміну імені позивачкою (а.с.2), рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області (а.с.4), довідкою про склад сім"ї (а с.5). Відповідач визнав та не оспорював обставини, викладених в позовній заяві, як визнав та не оспорював суму аліментів, що заявлена до стягнення, можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, а тому суд задовольняє позов. Аліменти суд стягує з дня пред'явлення позову, в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання згідно ст.ст.191 СК України, ст.367 ЦПК України. Судові витрати суд присуджує з відповідача в зв'язку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не зявився , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнала в повному обсязі у зв"язку з тим, що позивач уже понад два роки проживає окремо від сім"ї та на даний час проживає з іншою жінкою. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON], малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] просила залишити проживати разом із нею . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сімї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 4), іншими матеріалами справи (а.с.5-7). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Малолітніх дітей [PERSON], 23.08.2002 р. н., та [PERSON], 23.07.2010 р. н., суд, за відсутністю спору між подружжям, залишає проживати разом із матір"ю. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась , подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Відповідачка після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сім'ї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 3), іншими матеріалами справи (а.с.4,5). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сім'я сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, ч.8 ст.8 ЦПК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати суд присуджує з відповідачки на користь позивача в зв'язку із задоволенням позову. В зв"язку із тим, що позивачем при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір в більшому розмірі ніж передбачений нормами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд повертає позивачу судовий збір в розмірі 16,40грн., як надмірно сплачений (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому позивачка зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 серпня 2006 року. Сторони мають від шлюбу спільних дітей : доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо утримання спільних дітей. Відповідач не має інших утриманців, аліменти нікому не сплачує. У зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не меньше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дн подачі заяви і до повноліття дітей. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", що підтверджується матеріалами справи (а.с.22).Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивачка у письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим суд проводить заочний розгляд даного позову та ухвалює заочне рішення в поядку ст.280-284 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали приходить до наступного. Предметом данного позову є вирішення питання про стягнення аліментів з батька дитини, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України. На підставі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтв про народження /а.с.6,7/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки (а.с.8) по склад сім"ї, діти мешкають з позивачем. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісяця, а також судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Допустити не гайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць у межах суми платежу за один місяць, в порядку ст..430 ч. 1, п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

До Ульяновського районного суду звернувся [PERSON], який в позові зазначив , що у відповідності до дозволу від 15.03.2000 року виданого технічним бюро районного архітектора , йому було надано дозвіл на будівництво приміщення гаража.18.06.2014 року було завершено будівництво даної будівлі , що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта від 18.06.2014 року. Однак, з причин того, що у нього належним чином не було оформлено право користування земельною ділянкою, даний об'єкт вважається самочинним будівництвом, а тому право власності на нього за позивачем має бути визнане в судовому порядку.Просить визнати за ним право власності на об"єкт самочинного будівництва-гараж. В судове засідання сторони не з"явилися, направили суду заяви про визнання та підтримання позову та клопоталися про розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи , суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини .Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб; майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом. Крім того, відповідач як власник земельної ділянки, на якій знаходиться спірний об'єкт не заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за позивачем та стверджує про його належність саме [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою. Факт права на забудову підтверджується дозволом на індивідуальне житлове будівництво від 15.03.2000 року . Факт забудови підтверджується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об"єкта від 18.06.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

До Ульяновського районного суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю звернувся [PERSON], який в позовній заяві зазначив , що 13 серпня 2009 року він придбав на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого Ульяновською державною нотаріальною конторою 13.08.2009 року за №2253 житловий будинок по вул. Фрунзе(нині- Сковороди)№36( до перенумерації-№34).Земельну ділянку площею 0,0965 га ,на якій був розміщений будинок з земель житлової та громадської забудови 28.05.2013 року він приватизував і їй було присвоєно кадастровий номер 3525510100:0:000:0050.В 2010 році ним було знесено старий будинок , який був в аварійному стані та побудовано новий загальною площею 149,6 кв.м. житловою площею 62,9 м.кв.(літера А,а) . На даний час виникла необхідність здійснити цивільно-правову угоду , однак йому в оформленні було відмовлено , оскільки дана забудова є самочинним будівництвом та роз"яснено порядок звернення до суду. Просить визнати за ним право власності на об»єкт самочинного будівництва житловий будинок по вул. Сковороди №36 м. Благовіщенське загальною площею 149,6 кв.м. житловою площею 62,9 м.кв.(літера А,а),розміщеного на земельній ділянці (кадастровий номер 3525510100:0:000:0050). Позивач в судове засідання не з"явився . Про\~ день слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився . Подав до суду заяви в яких позов визнав в повному обсязі. Сторони не заперечують проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи суд , у відповідності до ст.174 ч. 4 ЦПК України дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню , оскільки у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.376 ЦК України, \~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.Хоча дана будівля побудована без відповідного дозволу , однак земельна ділянка належить позивачеві на праві власності та не порушує права інших осіб , і у відповідності до звіту про проведення технічного обстеження від 3.02.2017 року встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

До Ульяновського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю звернулася [PERSON], зацікавлена особа: Луполовська сільська рада Ульяновського району, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2001 року вона стала спільно проживати з [PERSON] в с.Кошаро-Олександрівка Ульяновського району Кіровоградської області по день його смерті до [INFO] року. Шлюб [PERSON] та [PERSON] не реєстрували, однак разом проживали та вели спільне господарство. [PERSON] у відповідності до державного акта про право власності на землю є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 3.52 га, яка розташована на території Луполовської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, [PERSON] як спадкоємець за законом не може оформити спадщину, так як в неї відсутні документи, які підтверджують факт шлюбних відносин. Заявник просить суд встановити факт проживання однією сім"єю, оскільки в інший спосіб встановити не можливо. Заявник в судове засідання не з"явилась, направили до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень стосовно заяви [PERSON] не має. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2001 року до [INFO] року проживала спільно однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом та бюджетом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Луполовської сільської ради Ульяновського району №402 від 20.05.2016 року ( а.с.5). [INFO] року [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ( а.с.4). Згідно копії державного акту про право приватної власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 3.52 га яка розташована на території Луполовської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області ( а.с.6) . Після померлого [PERSON] залишилося спадкове майно. Встановлення факту проживання однією сім'єю заявниці [PERSON] необхідне для оформлення спадкового майна. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. Вивчивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON], зацікавлена особа:Луполовська сільська рада Ульяновського району про встановлення факту проживання однією сім'єю підлягає задоволенню. У даному випадку необхідно встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року у с. Кошаро-Олександрівка Ульяновського району Кіровоградської області, у період із 2001 року по [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовною заявою звернувся [PERSON] до ТОВ "\~Цюрупинський "\~Бджолорадгосп" про визнання права власності за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~В позові позивачем зазначено, що він з 1983 року проживає та зареєстрований у м.олешки [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Цюрупинської міської ради народних депутатів №163/10 від 17.05.1982 року йому надано двокімнатну квартиру житловою площею 28,8 кв.м за даною адресою. На підставі вказаного рішення йому було видано ордер на дану квартиру. Вказана квартира перебуває на балансі відповідача, але документи щодо заселення до квартири були втрачені та не збереглись. Дані обставини встановлені рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.02.2014 року №664/4499/13-ц. При оформленні права власності з'ясувалось, що вказане житло не має власника, а Олешківська міська рада відмовилась від прийняття на баланс вказаного будинку. Він більше 31 року відкрито та безперервно володіє вказаною квартирою. Просить визнати за ним право власності на дану квартиру за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~Від позивача надано заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача надав суду заяву, за якою просить розглядати справу без їх участі, позов визнає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те що визнання позову не порушує права інших осіб і є законні підстави для задоволення позову, то позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Дочірнє підприємство «Дарниця-1» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.04.2010 року між Дочірнім підприємством «Дарниця-1» та [PERSON], яка є власником особового рахунку квартири [ADDRESS] було укладено договір "про надання житлово-комунальних послуг", однак відпоідач не виконує належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за комунальні послуги, в зв"язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2017 року, за період з березня 2016 р. по грудень 2016 р. становить 4 246 грн. 87 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, звертаючись до суду з даним позовом. Заочним рішенням Дарницького районного суду від 14.02.2018 року позов задоволено. Ухвалою Дарницького районного суду від 20.06.2018 року скасовано заочне рішення від 14.02.2018 року та справу призначено до розгляду. 20.06.2018 представником позивача було подано заяву про зменьшення позовних вимог. Так, з урахуванням обставин, які не були відомі на дату звернення із позовом до суду, позивачем було здійснено перерахунок заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до якого станом на 12.06.2018 сума заборгованості за період з березня 2016 року по листопад 2016 року становить 2 126, 67 грн. В судовому засіданні представник позивача, враховуючи остаточне зменшення позовних вимог просив стягнути суму боргу без врахування послуг консєржа на суму 521.19 грн., загальний розмір заборгованості складає 1605.48 грн. та судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов враховуючи зменшені позовні вимоги. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В тому числі підлягає поверненню позивачу сплачений ним судовий збір в звязку зі зменшенням розміру позовних виог на підставі п. 1.ч.1 ст. 7 ЗУ про судовий збір.

Outcome: approved