Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

27.12.2019 року позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" (далі ПрАТ «Страхова група «ТАС») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , 11.03.2018 року о 12.45 год., на пр. Незалежності в м. Южноукраїнську Миколаївської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21051» державний реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot 3008» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр повороту праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У зв`язку з цим, постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.03.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 20.03.2018 року [PERSON] , на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортну FO-00006083 від 04.05.2017, укладеного з ПрАТ «Страхова група «ТАС», яким був забезпечений т/з «Peugeot 3008» [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Peugeot 3008» [NUMBER] . Вартість відновлювального ремонту згідно із Рахунком СТО №03/20 від 20.03.2018 р. складеним ФОП [PERSON] , становить 31 352.00 грн.. Вказана сума була виплачена страхувальнику [PERSON] .. У зв`язку з виконанням своїх зобов`язань по виплаті страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , як особи, відповідальної за заподіяні збитки, в порядку зворотної вимоги (регресу), на свою користь витрати зі сплати страхового відшкодування в сумі 31 352.00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921.00грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що вважає, позов ПрАТ «Страхова група «ТАС» не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-00006083 від 04.05.2017р. укладеним між [PERSON] та ПрАТ «Страхова група «ТАС», строком до 21.04.2018 р., був забезпечений т/з «Peugeot 3008» [NUMBER] (а.с. 7). У відповідності до п.2) ч.1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). 11.03.2018 року о 12.45 год., на пр. Незалежності в м. Южноукраїнську Миколаївської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21051» державний реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, [PERSON] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot 3008» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , у зв`язку з чим постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.03.2018 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-9). 20.03.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Peugeot 3008» [NUMBER] (а.с. 10, 11-12, 13, 14). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Вартість відновлювального ремонту згідно Рахунку на обслуговування та ремонт автомобіля № 03/20 від 20.03.2018 р., складеного ФОП [PERSON] , становить 31 352.00 грн. (а.с. 15, 16-21). 21.03.2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» був складений страховий акт № 7690Р/19/18, з Додатком 1 (розрахунок суми страхового відшкодування), що склало 31 352.00 грн. (а.с. 35, 36). Ринкова вартість автомобіля «Peugeot 3008» [NUMBER] , визначена на підставі звіту про оцінку транспортного засобу від 21.03.2018 року (а.с. 22-30). Сума страхового відшкодування розміром 31 352.00 грн. виплачена страхувальнику [PERSON] 23.03.2018 року, згідно платіжного доручення № 66567, копія якого долучена до матеріалів справи. 01.11.2019 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» направило на адресу [PERSON] вимогу про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу (а.с. 37-39, 40), однак, як зазначає представник позивача, вимога ПрАТ «Страхова група «ТАС», не виконана. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, виконавши свої обов`язки по виплаті страхового відшкодування на користь страхувальника [PERSON] , ПрАТ «Страхова група «ТАС» просить стягнути понесені нею витрати, з відповідача [PERSON] , як з особи, відповідальної за заподіяні збитки, в порядку зворотної вимоги (регресу). Відповідно до cm. 993 ЦК України, cm. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ч.1 cm. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Представник відповідача послався на недопустимість доказів, оскільки такі, в порушення вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України, не були заздалегідь надіслані позивачем на адресу відповідача. Між тим, як вбачається з письмових матеріалів справи, копія позовної заяви з додатками на 49 арк. направлена на адресу [PERSON] 06.02.2020 року, рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 54). Сам [PERSON] , будучи присутнім в судових засіданнях 13.04.2020, 03.08.2020, 28.10.2020, жодного разу не послався на необізнаність про предмет спору. Представнику відповідача [PERSON] також надавалась можливість ознайомитись з письмовими матеріалами справи, згідно заяв від 03.08.2020 року та 28.10.2020 року. А відтак, судом не вбачається жодних порушень права відповідача на ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій письмових доказів. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зазначені вимоги закону та докази у справі, суд приходить до висновку, що позивачем, належними та допустимими доказами підтверджено своє право на відшкодування в порядку регресу з відповідача [PERSON] , понесених витрат в сумі 31 352.00 грн., які були виплачені страхувальнику [PERSON] , у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу з вини відповідача. З огляду на викладене суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).

Outcome: approved