Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просив встановити факт смерті 15 травня 2016 року в м. Донецьку його матері [PERSON], громадянки України, котра народилася 19 жовтня 1961 року. Необхідність встановлення даного факту в судовому порядку обґрунтована тим, що ця особа померла на території, яка є тимчасово окупованою, орган РАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть через відсутність виданого згідно українського законодавства лікарського свідоцтва про смерть, що також унеможливлює вчинення заявником низки правочинів та отримання соціальної допомоги. У судовому засіданні заявник просив задовольнити заяву та, будучи допитаним як свідок, пояснив, що переїхав до [PERSON] 3 роки тому у травні 2014 року разом з дружиною у звязку з початком бойових дій у Донецькій області, але його мати залишилася проживати у Петровському районі Донецька. Вона хворіла. Останні три роки заявник спілкувався з матірю через інтернет-відеозвязок. 15 травня 2016 року сусідка матері [PERSON] повідомила заявнику через інтернет-відеозвязок про смерть матері, вона ж організовувала похорон та оплатила їх у борг заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився та надав до суду заяву про те, що просить розглянути справу без передставника відділу. Заперечень проти позову не має. Допитавши заявника як свідка, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт родинних відносин заявника із померлою підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка заявника [PERSON] Також суд, як виняток, враховує лікарське свідоцтво про смерть видане установою, що розташована на окупованій території, згідно якого [PERSON] померла 15.05.2016 року у Центральній міській лікарні №14 м. Донецька. Оцінюючи лікарське свідоцтво про смерть, суд виходить з того, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. При цьому суд враховує, що відомості, зазначені в лікарському свідоцтві про смерть, підтверджуються показаннями допитаного як свідка [PERSON], які, виходячи з наданих суду доказів немає підстав ставити під сумнів. Враховуючи викладене, суд вважає факт смерті [PERSON] встановленим.

Outcome: approved