Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

17.08.2017 року позивач звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], неповнолітню дитину залишити проживати з нею, відновити дошлюбне прізвище "Круківська" та стягнути судові витрати на її користь. Свої вимоги мотивувала тим, що останні чотири роки з відповідачем разом не проживає, шлюбних відносин не підтримують, майже не спілкуються. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому примирення неможливе. Сторони у судове засідання не прибули. У письмових заявах просили розглядати справу у їх відсутності; позивач позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позові, які просила задовольнити; відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення неповнолітньої дитини з позивачкою. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 21 грудня 2011 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоград - Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 374, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 5/.\~ Дошлюбне прізвище позивачки Круківська. У сторін є неповнолітня дитина, дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /копія а.с. 6/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки та неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітньої дочки слід визначити за місцем проживання її матері, про що у сторін спору не виникло. У відповідності до вимог ст. 113 СК України, прізвище позивача після розірвання шлюбу за її бажанням суд змінює на дошлюбне. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved