Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

31 березня 2014 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Після чого 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу. Внаслідок укладених договорів відбулась заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором № 1701/0108/71-015 від 31.01.2008 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 31.01.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1701/0108/71-015. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 33500 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 1701/0108/71-015-Z-1 згідно якого [PERSON] передав банку в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 31.12.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 440057 грн. 97 коп. В судове засіданняпредставник позивача не з"явився, проте до початку розгляду справи подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, та просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Після чого 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного Договору відбувся перехід Права вимоги за кредитним договором № 1701/0108/71-015 від 31.01.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON], на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ТзОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 31.01.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 1701/0108/71-015. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 33500 доларів США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 31.12.2013 року має прострочену заборгованість 440057 грн. 97 коп., а саме: заборгованість за кредитом 32703, 78 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 261401 грн.31 коп.; заборгованість по відсотках 15776, 38 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 126100 грн.61 коп.; пеня в розмірі 6575,26 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 52556 грн. 05 коп.. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 1701/0108/71-015-Z-1 згідно якого [PERSON] передав банку в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Станом на 31.12.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 440057 грн. 97 коп. Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦП України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або Законом строк. Відповідно до ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужено заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення Згідно ст. 19 Закону України „Про заставу", за рахунок заставленного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. У відповідності із ст. 20 вищевказаного Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Згідно платіжного доручення № 505 24.042013 року та № 9679 від 24.02.2014 року, позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 3654 грн. За встановлених обставин, підстави для задоволення позову, наявні. На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: approved