Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

10.03.2020 року позивач [PERSON] звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до [PERSON] , [PERSON] , в якій просив: встановити факт родинних відносин, а саме того, що він [PERSON] [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] ; визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на житлову квартиру [ADDRESS] між: [PERSON] - 46/100, [PERSON] - 27/100, [PERSON] (мати позивача) - 27/100; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 27/100 частин житлової квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі того, що зазначенні питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Трунова О.А., надала до суду заяву про слухання справи за відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надала заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення. Згідно зі ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] являється сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Новоівановською сільською радою Баштанського району, Миколаївської області 30.09.1949року [INFO] [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 16.09.2010 року. За життя матір`ю позивача було складено заповіт, яким вона заповідала позивачу свою частку у спільному частковому майні, а саме квартири [ADDRESS] . Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.06.2006року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності наступним особам: [PERSON] - 1/3 частка ; [PERSON] - 1/3 частка; [PERSON] - 1/3 частка. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.06.2006року у справі № 2-1298 за [PERSON] визнано право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, а саме: в квартирі [ADDRESS] житлова площа збільшена на 6,7 кв.м. за рахунок переобладнання кухні в жилу та складає 36,2кв.м. Загальна площа збільшена на 18 кв.м. за рахунок нежитлової прибудови та складає 62,90кв.м. Цим же рішенням суду зобов`язано Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації внести в єдиний реєстр державної реєстрації прав власності на вищезгадане нерухоме майно. Дане рішення суду прийняте КП ММБТІ 02.06.2006 року та приєднано до архівної справи №2-1298/20060. Однак, КП ММБТІ не здійснило відповідних реєстраційних дій та не визначили нових ідеальних часток співвласників з урахуванням даного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва. Після смерті матері (співвласника квартири), позивач у встановлений законодавством строк звернувся до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи для вступу у спадок. Листом за вих. № 335/02-14/64-2011 від 20.03.2012року П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора повідомила позивача про те, що вчинити нотаріальні дії по переоформленню права власності в порядку спадкування частини квартири у зв`язку з невизначеністю ідеальних часток співвласників, та запропоновано звернутись до суду для вирішення зазначеного питання, а саме про визнання права власності за спадкоємцем на належну йому частку у спадковому майні. В свою чергу, здійснення перерозподілу ідеальних часток у праві спільної часткової власності на нерухоме майно можливе за згодою всіх співвласників. Однак, через те, що одна із співвласників-мати позивача, померла, отримати згоду всіх співвласників неможливо, а позивач, тим часом, не має можливості здійснити переоформлення права власності на належну померлій частку в нерухомому майні. Відтак у Позивача виникли перешкоди у реалізації свого права на власність, шляхом оформлення спадку. В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що залежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі в:го порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам інзільного законодавства. Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, тагема, одним із них є визнання права власності. За змістом ст. 13 Конвенції яро захист прав і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна особа жж траво на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, упереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 372 ЦК України, частка в нерухомому майні, яке знаходиться у спільній сумісній власності та яка має належати [PERSON] (матері позивача) та відповідачам: [PERSON] та [PERSON] , фактично становить по 1/3 від загальної. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду іивільних справ про спадкування» (п.3.4.) відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, залежної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи факт визнання відповідачем зазначеного позову, що як з"ясувалося в ході розгляду справи не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved