Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

10.08.2021 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « ЄВРОІНС Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача 23111,80 грн. страхового відшкодування, а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.2018 р. в с.Березина по вул. С.Стрільців,5 Миколаївського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] та мопеда без державних номерних знаків, під керуванням [PERSON] . Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2018 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 21.08.2018року ПрАТ «СК « ЄВРОІНС Україна» складено розрахунок страхового відшкодування та 28.08.2018року Страховий акт по справі №19229/18 на суму 23111,80грн. 28.08.2018року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 23111,80грн, що підтверджується платіжним дорученням №12305 від 28.08.2018. Оскільки на даний час сума страхового відшкодування відповідачем не повернута, позивач змушений звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задоволити посилаючись на обставини викладенні у позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Заслухавши учасників, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступних висновків. 30.10.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та Спільним Українсько-Італійським ТзОВ «Манулі Україна ЛТД» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 111010-2101-0000007, предметом якого є страхування автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 07.08.2018 р. 0 15год.50хв. в с.Березина по вул. С.Стрільців,5 Миколаївського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] та мопеда без державних номерних знаків, під керуванням [PERSON] . Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2018 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 09.08.2018р. представник страхувальника [PERSON] звернувся до ПрАТ « СК «ЄВРОІНС Україна» із повідомленням №19229 про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування з автомобілем «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09.08.2018р. складено акт огляду транспортного засобу «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в якому відображено наявні пошкодження. 21.08.2018року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» складено розрахунок страхового відшкодування та 28.08.2018року Страховий акт по справі №19229/18, в якому визначено що сума страхового відшкодування становить 23111,80грн. 28.08.2018року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу СУІ ТОВ МАунлі Україна ЛТД у розмірі 23111,80грн, що підтверджується платіжним дорученням №12305 від 28.08.2018. Станом на день розгляду справи сума страхового відшкодування Відповідачем не погашена. Крім цього, судом встановлено, що станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013року " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", обов"язок відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом) покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки - особу, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому із врахуванням вищевказано, визнання відповідачем позову,суд вважає, що вимоги ПрАТ «СК « ЄВРОІНС Україна» до [PERSON] є обгрунтованими і підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved