Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У січні 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно з договором № б/н від 31.10.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на отримання кредиту при вказаних умовах, про що підписала заяву разом з Умовами надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.11.2013 р. утворилась заборгованість на загальну суму 11906,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки в примусовому порядку, а також судовий збір у розмірі 229,40 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Із заявою про розгляд справи в її відсутність не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 31.10.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31.10.2013р. відповідачка має заборгованість в сумі 11906,70 грн., яка складається з наступного: - 6257,65 грн.- заборгованість за кредитом; - 4466,92 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; - 138,95 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 543,18 грн. - штраф (процентна складова). Однак суд не погоджується з нарахуванням фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, оскільки такий розмір штрафу зазначений в пункті 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які викладені в новій редакції цього документу. За попередньою редакцією Умов, що діяли на момент укладення кредитного договору, пунктом 5.10 Умов було визначено, що клієнт за порушення строків платежу зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. та 5 % від суми позову. Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягає штраф (фіксована частина) в розмірі саме 250 гривень, а не 500 гривень, як того просить позивач. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Із заявою про закриття карткового рахунку, як то передбачає п.3 Умов та правил, відповідач до банківської установи не звертався, а отже вказаний кредитний договір є пролонгованим. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з урахуванням зменшеного розміру фіксованого штрафу до 250 гривень, та вважає, що позов підлягає задоволенню на загальну суму 11656,70 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 229,40 гривень.

Outcome: partial