Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному об'ємі та пояснив суду, що 04.04.2006р. відповідач отримав кредит в розмірі 10000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір та підтверджується підписом у заяві. Відповідач в порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, п.6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. В судовому засіданні [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що банком пропущений строк звернення до суду за захистом свого права, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2006 року між ПАТ КБ«ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а згідно п 6.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 зазначених Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. +5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Твердження відповідача про відсутність між ним та позивачем договору, на думку суду, є необґрунтованим, оскільки відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, та підтверджується його підписом у заяві. Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, як на підставу відмови у задоволенні позову не заслуговують уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, останній діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 зазначених Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та /або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком в тому числі і заборгованість яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт виданих держателю і його довіреним особам, а при незгоді зі списанням коштів по картрахунку, письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору і до даного часу сторони не заявили про намір його припинити, а відповідач, у свою чергу, письмової заяви про закриття картрахунку банку не надав. Станом на 31.10.2013р. відповідачем було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість в сумі 19905 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ять ) гривень 87 копійок. Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється і заборгованість за договором не погашає. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладе,

Outcome: approved