Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач 02 серпня 2021 року звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання банківських послуг №б/н від 20.12.2013 у розмірі 15807грн. 83 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20.12.2013 [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну карку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000, 00 грн. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. АТ КБ „ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту. У зв`язку з чим станом на 14.07.2021 утворилась заборгованість за договором, яка складає 15807,83 грн., з яких 14259,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1548,19 грн. - заборгованість за простроченимим відсотками. З огляду на зазначене, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 15807,83 грн., а також судові витрати у розмірі 2270 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2013 між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач зазначає, що відповідач, підписавши заяву підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, довідку про умови кредитування, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.12.2003 станом на 29.02.2016, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.12.2003 станом на 30.06.2019, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.12.2003 станом на 14.07.2021, копію заяви позичальника від 20.12.2013 та копію паспорту відповідача [PERSON] .. З довідки, виданої АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н від 20.12.2013), убачається, що 20.12.2013 відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 4 000 грн., який у вересні 2020 року був збільшений до 16000 грн. У довідці «Про умови кредитування з використання платіжної картки кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зазначено, що базова ставка в місяць, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості складає 3,6%. При цьому суд зазначає, що вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг не містять підписи відповідача, проте останній не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. З виписки по кредитному рахунку відповідача [PERSON] убачається, що за кредитними картками, які надавалися відповідачу за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] з грудня 2013 року по липень 2021 року користувалася кредитними коштами шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, а також відбувалась сплата щомісячних платежів, за результатами чого на картковому рахунку у липні 2021 року залишок після проведення всіх операцій склав від`ємне значення, а саме: - (мінус) 15807,83 грн. Як убачається з розрахунку суми боргу, відповідач взятих на себе зобов`язань перед позивачем належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 14.07.2021 утворилась заборгованість за договором, яка складає 15807,83 грн., з яких 14259,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1548,19 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14259,64 грн. та 1548,19 грн. - заборгованість за простроченимим відсотками, підлягає стягненню з відповідача у повному об`ємі. З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 2270,00 грн. судового збору. Беручи до уваги, що позов задоволено, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2270 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved