Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням-житловим будинком [ADDRESS], з посиланням на те, що позивач є власником помешкання №1 даного будинку, з 2007 року відповідач зареєстрований в даному помешканні №1, фактично відповідач не вселявся до даного будинку і ніколи в ньому не проживав, що порушує право позивача на користування належною власністю, при цьому позивач у зв"язку з реєстрацією відповідача у будинку не має змоги оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідач є її племінником, останній зареєстрований у будинку з дозволу її матері [PERSON], яка була власником будинку, відповідач ніколи не проживав у будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] є племінником позивача, останній ніколи не проживав у [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] є сином брата позивача, відповідач ніколи не проживав у [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] є сином брата позивача, відповідача бачила 6-7 років тому, відповідач ніколи не проживав у [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідно до якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином,-шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку,-[ADDRESS], клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач в судовому засіданні не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. За змістом ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справу в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів; доказування не може грунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Позивач [PERSON], [INFO], є власником 1 / 3 частки буд.[ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], державна реєстрація права власності проведена 14 березня 2014 року, та власником 1 / 12 частки даного будинку на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 грудня 2014 року, державна реєстрація права власності проведена 05 грудня 2014 року. Згідно копії будинкової книги та довідки органу реєстру виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 05 вересня 2016 року відповідач [PERSON], 1991 року народження, з 04 вересня 2007 року має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS]. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Спір виник між позивачем, як співвласником будинку, та відповідачем, як членом сім"ї колишнього співвласника будинку [PERSON], яка померла [INFO] року, і цивільна правоздатність якої припинилась у момент її смерті. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Стосовно збереження права користування житлом членами сім'ї колишнього власника слід зазначити про усталену практику Верховного Суду України з цього питання. Так, відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із врахуванням припинення цивільної правоздатності попереднього співвласника будинку [PERSON], непроживання відповідача у вищезазначеному будинку, відсутності перешкод останньому у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як співвласником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування даним будинком, наявні підстави для визнання останнього таким, що втратив право користування житловим примішенням,-буд.[ADDRESS]. Належні та допустимі докази на підтвердження наявності відокремленої у встановленому порядку (з наданням окремої адреси) квартири №1 даного будинку відсутні, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.88 ЦПК України 551 грн. 20 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved