overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві зазначила, що з 14.09.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них 23.11.2011р. народилася дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останього часу вони живуть як чужі люди, порозумітьсь не можуть. Внаслідок цього вони близько двох років не підтримують подружніх відносини, проживають окремо один від одного, не ведуть спільно господарство, не мають спільного б"юджету. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з"явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, зазначив, що на розлучення згідний, просив суд позов задоволити. \~ \~ Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб 14.09.2011року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 159. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують близьких подружніх відносин проживають окремо, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, їх поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі . Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві зазначила, що з 26.02.1994 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяв сім"ї належної уваги, вчиняв конфлікти, сварки. Протягом останього часу відповідач не проявляв інтересу до подружнього життя, вони живуть як чужі люди, не спілууються та не бачаться. Їй відомо, що відповідач проживаає з іншою жінкою. Внаслідок цього вони не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з"явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, зазначив, що вони з позивачкою вже 3 роки проживають окремо, просив суд позов задоволити. \~ \~ Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб 26.02.1994року, який зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 342. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо вже близько трьох років, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивач та відповідач наполягають на розрванні шлюбу, їх поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі . Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що з 13.11.2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відповідач безпричинно влаштовував сварки, принижував її та ображає її дочку від першого шлюбу яка з ними проживала. Через вказане вона з дітьми вимушена була переїхати з будинку чоловіка. Вони перестали проживати однією сім"єю, вести спільне господарство, та не спілкуються. Участі у вихованні дитини відповідач не приймає, через що вона подала в суд позов про стягнення аліментів. Вони не підтримують шлюбних відносин, бажання проживати однією сім"єю відсутнє. Крім цього, формальні подружні стосунки обмежують її право на особисту свободу та створюють перешкоди в здійсненні правочинів для яких необхідна згода подружжя. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видно, що 13 листопада 2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні було зареєстровано шлюб між подружжям. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, стали проживати окремо. Ні позивач на відповідач не бажає примиритися. Сім»я їх розпалась через відсутність взаєморозуміння між ними, через сварки та образи. Шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересм обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Колісниківської сільської ради Ніжинського району в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], що належали її покійному чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] в с. Григорівка Ніжинського району померла ї свекруха, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв син померлої - [PERSON], який проживав разом з спадкодавцем, та вступив в управляння та володіння спадковим майном. [INFO] помер її чоловік - [PERSON], спадщину після якого вона прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним. 19 червня 2014 року вона звернулася в Ніжинську районну державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, і отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. В видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу частину житлового будинку нотаріусом їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про право власності на дану частину будинку на ім.»я [PERSON] було видано Колісниківською сільською радою Ніжинського району 27 березня 2006 року, в замін свідоцтва про право власності від 20 березня 1992 року. А оскільки відповідно до поданого документу право власності на житловий будинок виникло у спадкодавця вже після його смерті, то дане майно не може входити до складу спадкового. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Колісниківської сільської ради Ніжинського району за викликом в судове засідання не з"явився. З Колісниківської сільської ради до суду надійшла письмова заява в якій сільська рада визнає позовні вимоги позивачки і не заперечує проти їх задоволення, а також просить розглянути справу у відсутність її представника. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним його прийняти. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення", за змістом частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в якій просить розірвати договір строкового банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] від 23 липня 2014 року укладеного між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь 20000 гривень депозитного вкладу, три проценти річних від простроченої суми, та три відсотки пені від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] частково змінив позовні вимоги викладені в позовній заяві і пояснив, що 23 липня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] строком на два місяці, з датою повергнення 23 вересня 2014 року. Відповідно до договору позивачка внесла в банк на депозитний рахунок 20000 гривень. Після закінчення дії договору позивачка звернулася до відповідача з приводу повернення депозитного вкладу, проте до цього часу вклад позивачці не повернуто. Тому просив стягнути з відповідача на користь позивачки депозитний вклад у розмірі 20000 гривень без процентів та пені. Представник відповідача за викликом у судове засідання не з"явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому суд, з урахуванням думки представника позивача у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність представника відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи є копія договору строкового банківського вкладу (депозиту) [NUMBER], від 23 липня 2014 року, укладеного між сторонами, відповідно до якого вкладник вносить в банк грошовий внесок у сумі 20000 гривень зі строком зберігання 2 місяці, і дата повернення вкладу є 23 вересня 2014 року ( а.с. 4 ). В матеріалах справи є копія квитанції про прийняття банком від позивачки 20000 гривень 23 липня 2014 року ( а.с. 5 ). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. В матеріалах справи є копія заяви позивачки від 23.09.2014 року адресованої на ім"я директора відділення банку «Демарк» в м. Ніжині про повернення депозитного вкладу в розмірі 20000 грн. ( а.с. 6 ). Проте сума депозитного вкладу не повернута відповідачем позивачці до теперішнього часу, про що пояснив у судовому засіданні представник позивачки. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки і стягнути з відповідача на її користь 20000 гривень в рахунок повернення депозитного вкладу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до територіальної громади с. Вороняки в особі [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим , що 25 грудня 2014 року в с. Вороняки Золочівського району Львівської області померла її мачуха - [PERSON] [PERSON] ще за життя склала заповіт яким все своє майно заповіла - [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно , що складається із житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами по вул. Гористій, 24 в с. Вороняки Золочівського району Львівської області . Інших спадкоємців окрім неї в померлої не має. Після смерті мачухи вона фактично прийняла спадщину , вступила у володіння і управління майном померлої, взявши у користування всі її речі домашньої обстановки і вжитку , веде підсобне господарство на землі. Коли [PERSON]І, звернулася до нотаріуса за оформленням права на спадщину, то виявилось, що будинок на праві власності не зареєстрований. Це позбавляє її можливості оформити в нотаріальному порядку право на спадщину. Тому вона звернулася в суд з позовом, який просила задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради , яка представляє інтереси громади в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з копій свідоцтва про смерть серії І-СГ 371270 видно, що [PERSON] померла 25.12.2014 року. Із копії заповіту [PERSON] від 15.04.2013 року видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON] Довідкою [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області №147 від 19.02.2015 року підтверджено, що останнім місцем проживання померлої було с. Вороняки Золочівського району Львівської області . Заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON]І не змінено і не відмінено. З договору - купівлі продажу від 24.03.1977 року укладено між [PERSON] та [PERSON] вбачається, [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок в с. Вороняки Золочівського району Львівської області Із технічного паспорта на будинок видно, що він складається з коридору, житлової кімнати, кухні, веранди і загальна його площа становить 51,2 кв.м. який належав [PERSON] Довідкою КП ЛОР " Золочівського МБТІ" " 102 від 26.02.2015 року підтверджується, що будинок з господарськими спорудами по вул. Гористій № 24 у с. Вороняки Золочівського району Львівської області на правах приватної власності за [PERSON] не зареєстрований. Ця обставина позбавляє позивачку можливості оформити право власності на вказаний будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про зміну розміру аліментів, позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Богородчанського районного суду [PERSON] повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі 400 грн. На даний час її матеріальне становище складне, ніде не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Крім того, стан здоров"я дочки [PERSON] погіршився, часто хворіє. Просить збільшити розмір аліментів визначених рішенням Богородчанського районного суду 07 квітня 2010 року, стягувати з відповідача, в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і проводити до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що відповідач працює сезонно та не має можливості платити аліменти у розмірі 1200 грн. Просить врахувати, що відповідач платить аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Богородчанського районного суду від 07.04.2010 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. Згідно рішення Богородчанського районного суду від 18.12.2014 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн щомісячно до досягнення повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоров"я когось із них. Позивачкою надані суду докази про погіршення здоров"я дочки [PERSON], а саме: копія виписки з історії хвороби №484/13 видана Івано - Франківською обласною дитячою клінічною лікарнею (а.с.8), копії довідок Солотвинської поліклініки, (а.с.6-7). Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи наведені позивачкою доводи щодо витрат, які вона несе на утримання дочки, яка часто хворіє, а також беручи до уваги, що відповідач не бере особистої участі у житті дитини та догляді за нею, зважаючи, що відповідач має аліментні зобов'язання на утримання сина в розмірі 800 грн, суд вважає, що розмір аліментів встановлених рішенням Богородчанського районного суду 07 квітня 2010 року, слід збільшити до суми 750 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2004 року помер її дід [PERSON], після смерті котрого відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме: земельні ділянки, що розташовані на території Колтівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення документів для прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та розяснено право звернення до суду з відповідним позовом. Строк вона пропустила у зв"язку з тим, що в період з 01.08.2004 року по 01.03.2005 року перебувала за кордоном в Італії Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Позивач в судове засіданняне з"явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову просить задоволити. Представник відповідача - Колтівська сільська рада Золочівського району Львівської області у судове засідання не зявився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON] м.М. та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову визнали. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з Свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 13.08.2004 року у віці 76 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 17. Позивачка [PERSON] є онучкою [PERSON] Вказане підтверджується свідоцтвом про її народження серії IV-СГ № 347222, свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 113768 , сваідоцтвом про народження [PERSON] серії І-УР № 307950, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії ІІ-СГ № 355181. Як вбачається із Довідки від 25.04.2016 року, виданої виконавчим комітетом Колтівської сільської ради Золочівського району Львівської області, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок та земельні ділянки. в с. Верхобуж Золочівського району Львівської області, які відносяться до Колтівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Рішенням Брусилівського районного суду від 13 червня 2016 року позовні вимоги позивачки [PERSON] були задоволені. Однак , при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати по позовній вимозі позивачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд за власною ініціативою розглянув це питання в судовому засіданні, щоб постановити по цьому питанню додаткове рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. В судове засідання сторони не з"явились, про розгляд питання були повідомлені належним чином. Розглянувши ініційоване судом питання, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд прийшов до наступного : З позовної заяви слідує, що позивачем по позову заявлені позовні вимоги немайнового характеру. По позовним вимогам немайнового характеру при подачі позову було оплачено судовий збір в розмірі 551грн.20 коп. , що підтверджується квитанцією року ( а.с. 1 ) . Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що станом на дату подання позову складає 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved