Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 24.12.2014 він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 11. В шлюбі у них народився син- [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали в їх сім"ї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім"ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях поваги, любові, взаємодопомоги. Протягом шести місяців спільно із відповідачем не проживають та не підтримують жодних відносин. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.12.2014, що вбачається із повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.12.2014 (а.с.11). В шлюбі народився син- [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2014 (а.с.11) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище - «[PERSON]», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved