Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 17.04.2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксвавген» д.н.з №АА42791IX. 03.11.2013 року у м.Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Фольксвавген» д.н.з №АА42791IX під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. №АІ 6707 СК, яким керував відповідач. На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь відповідача - [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 39 568 грн.47 коп. Оскільки винним в скоєні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON], позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь, як відшкодування шкоди, суму 39 568 грн.47 коп. і судові витрати по справі. Позивач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Так, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та/або клопотань на адресу суду не надходило, а тому, суд вважає, за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 03.11.2013 року у м.Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Фольксвавген» д.н.з №АА42791IX під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. №АІ 6707 СК, яким керував відповідач [PERSON] ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Дарницького районного суду від 28.11.2013 року, внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1 ПДР. З матеріалів справи вбачається, що станом на момент ДТП автомобіль «Фольксвавген» д.н.з №АА42791IX був застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2828-0794/18 від 17.04.2013 року. До ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник [PERSON], із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору № 28-2828-0794/18. Встановлено, що 12.11.2013 року на підставі Страхового акту №СТОКА-460 від 06.11.2013 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із Рахунку №С4206933-2 від 06.11.2013, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 39 568 грн.47 коп., що підтверджується платіжним дорученням №20542 від 13.11.2013 р. (а.с.15-18). Відповідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1188 ЦК України передбачене відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Вст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Отже, відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 22 п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов"язок, він має підтвердити це документально. Згідно до ст. 38 п. 38.1.1 (ґ) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 39 568 грн.47 коп. Крім вказаного, відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по справі які складаються із: судового збору в сумі 1378грн., що підтвержується платіжним дорученням №10936 від 26.08.2016 року. На підставі ст.ст. 1188, 1191 ЦК України, Закону України Про страхування, Законом України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved