Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ Фірма Сервісний центр «Аладін» про відновлення порушених прав споживача та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.11.2013р. він надав відповідачу на не гарантійний ремонт монітор TFT 22" ASUS LS221N, серійний номер № 86LMVD046081, у зв'язку з проблемою у вмиканні апарата. Окрім потертості на корпусі апарату інших дефектів не має. З 16.11.2013р. по 11.12.2013р. повідомлень про хід ремонтних робіт позивача ніяким чином не повідомлялось, а 11.12.2013р. він звернувся до відповідача з проханням повідомити про результат проведення ремонтних робіт, на що отримав відповідь про неможливість здійснення ремонту, повернення апарату та необхідність оплати за здійснений огляд у сумі 40,00 грн. Вказану суму він оплатив, однак при поверненні йому апарату він виявив розбиту навпіл задню панель ніжки монітору. 08.01.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про приведення його апарату до стану, який був на момент здачі останньому для проведення ремонту, на що отримав відмову з посиланням на те, що позивач надав їм уже ушкоджений монітор. Вказана відмова є порушенням прав споживача. Позивач стверджує, що неправомірними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає в емоційних стражданнях, пов'язаних з відмовою приведення його апарату до первинного стану, затягуванням здійснення ремонту, неможливістю працювати на комп'ютері тривалий час. Понесену моральну шкоду він оцінює в 5000,00 грн. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив про їх задоволення. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.11.2013р. [PERSON] звернувся до ТОВ Фірма Сервісний центр «Аладін» із заявою про здійснення перевірки на можливість виконання ремонту монітору ASUS LS221N, серійний № 86LMVD046081, в післягарантійний період. Свідченням чого є відповідна Квитанція до наряд-замовлення № 1311385, що міститься в матеріалах справи. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Положеннями ч. 2 ст. 873 ЦК України визначено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. За змістом ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, замовник має право на розірвання договору та відшкодування збитків. Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимгати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не припустив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що 16.11.2013р. від замовника - [PERSON] був прийнятий по Квитанції до наряд-замовлення № 1311385 для проведення перевірки на можливість виконання ремонту в післягарантійний період монітор ASUS LS221N, серійний № 86LMVD046081, із заявленим дефектом - не включається, не має індифікації. Виріб із згоди власника прийнято без розбирання та перевірки пошкоджень. Позивач погодився, що всі пошкодження, які можуть бути виявлені у виборі при його технічному обслуговуванні, виникли до прийому виробу. Вказане підтвержується квитанцією к наряд-заказу №1311385. Відповідачем була здійснена перевірка монітору та виявлена необхідність заміни головної плати. У зв'язку з відсутністю головної плати, яка необхідна для ремонту монітору, 10.12.2013р. позивача повідомили про відсутність можливості виконати ремонт та запропонували забрати ремонт без ремонту. За такого, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача зробити заміну ушкодженої деталі монітора та приведення його у робочий стан є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 40,00 грн. є також безпідставними, оскільки 40,00 грн., які були сплачені за Квитанцією № 228561 від 11.12.2013р., були сплачені за здійснення технічного огляду монітора, який відповідачем був здійснений. Положеннями статті 23 ЦК України передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Аналізуючи роз'яснення п.9 Постанови ПВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та приписи ст.1167 ЦПК України моральна шкода відшкодовується позивачу в разі заподіяння шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача за наявності його вини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. є безпідставними, тому що не заподіяно шкоду позивачу, не вбачається в діях відповідача протиправності та вини. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed