Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] на: житловий будинок (загальною площею 61,50 кв.м., житловою площею 28,00 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,361 га (площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,111 га для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 087096 від 10.03.1999. Також просить за ним право власності в порядку спадкування за законом першої черги після смерті [INFO] його батька [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 4,5095, яка складається з ділянок площею 3,8056 га та площею 0,7039 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії КВ № 019883 від 08.04.2004, спадщину після смерті якої фактично прийняв, але юридично не переоформив при житті [PERSON] , який помер [INFO] . Посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [NUMBER] (з господарськими будівлями і спорудами), на земельну ділянку загальною площею 0,361 га (пл. 0,250 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та пл. 0,111 га - для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS] . Факт володіння померлим [PERSON] спадковим майном підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (серії КВ №019883 від 08.04.2004), на підтвердження у власності [PERSON] земельної ділянки; листом виданим Управлінням Держгеокадастру; державним актом на право власності на землю (серії ІІІ-КВ №087096 від 10.03.1999); виписками з погосподарської книги. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує свідоцтвом про смерть [PERSON] ; довідкою №232 виданою 28.07.2020 виконавчим комітетом Ташанської сільської ради; свідоцтвом про народження [PERSON] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 16.10.2020; витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі; заповітом від 06.10.2007; свідоцтвом про смерть [PERSON] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] із [PERSON] . До суду 23.11.2020 позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved