Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований в Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 38; неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з відповідачкою; витрати по справі покласти на відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що 24 квітня 2000 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Перебуваючи в шлюбі у них народилась дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з мамою - відповідачкою по справі. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Вже на початку їхнього подружнього життя між ними виникали різного характеру сварки та непорозуміння. Часті скандали та сварки вже набули постійного характеру. Вони остаточно переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах розірвати шлюб. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинено, оскільки вже з лютого 2018 року не проживають, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Надання терміну для примирення вважає недоцільним. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач не прибув, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення суду. Відповідачка в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачки не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Повторне свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 191989 від 30.03.2018 року (а.с.3) підтверджує, що сторони по справі 24 квітня 2000 року зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 38. \~ \~ \~ \~Від спільного проживання у сторін 06.12.2000 року народилась дочка [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії 1-НМ № 190308 (ас.4)). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки вони є зовсім різними людьми, як зазначив позивач в позові, вони з відповідачкою сімейних відносин не підтримують, з лютого 2018 року не проживають, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Беручи до уваги те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідачку. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1103128 від 28.02.2018 року позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, загальне захворювання та як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 02.08.2017 року відповідачка [PERSON] є інвалідом другої групи, загальне захворювання (а.с.5,21). Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України. Згідно вказаної статті у зв"язку зі звільненням позивача та відповідача від оплати судових витрат, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed