Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] 02.08.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.02.2015 року у виконавчому комітеті Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є син [PERSON], [INFO]. Розбіжності в характерах, ігнорування її як особистості, відсутність спільних інтересів, спричинили постійні сварки та непорозуміння. Спосіб життя, який веде відповідач не є прийнятним, оскільки він регулярно вживає алкогольні напої, ображає її. Це стало причинило того, що вони розійшлися і вже протягом одного місяця проживають окремо. Примирення між ними неможливе, спільне проживання також. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.02.2015 року у виконавчому комітеті Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №1. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні спочатку не визнавав позовні вимоги позивачки, мотивуючи це тим, що любить дитину і позивачку, хоче зберегти сім»ю, однак, в подальшому, пояснив, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 22.02.2015 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 1 (а.с.3). Від спільного подружнього життя у них є син [PERSON], [INFO], актовий запис №60 (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, проживають окремими сім»ями в різних населених пунктах, подружні відносини між сторонами фактично припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, із-за таких обставин позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд на прохання відповідача відкладав розгляд справи з метою збереження сім'ї сторін та надавав сторонам термін для примирення, але це не дало позитивних наслідків - вони не поновили подружні відносини, не примирилися, а тому з огляду на стійке волевиявлення позивачки та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, негативно впливає на її стан здоров"я, стало неможливим, шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дитину сторін залишити на вихованні з позивачкою, з огляду на те, що вона проживає з нею. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок(а.с.1). А тому,

Outcome: approved