Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Богодухівської міської ради Харківської області, треті особи: Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом, за якою просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 5,01 умовних кадастрових гектар, після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №176. Позивач зазначає, що він являється спадкоємцем за заповітом, крім нього інших спадкоємців не має. До складу спадкового майна входить: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі рішення Краснокутського районного суду від 23 липня 1976 року; право на земельну частку (пай) розміром 5,01 умовних кадастрових гектарів, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР №0148971, виданого на підставі рішення Богодухівської районної адміністрації №484 від 03.09.1996 року, який є втраченим. Після смерті [PERSON] в Богодухівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за №569/2009. 27 листопада 2009 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в цілій частині. В видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на спадкове майно та для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Згідно Листа відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19.02.2019 року, відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» Богодухівського району Харківської області на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат а право на земельну часку (пай) серія ХР №0148971, зареєстрованого №299, виданого Богодухівською РДА на підставі рішення №484 від 03.09.1996 року, розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавиця отримала, про що свідчить її підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] сертифікату у Відділі на зберіганні немає. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив розглядати справу за його відсутності, уточнив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Надав заяву, відповідно до змісту якої праву просить розглядати без участі представника міської ради, уточнив, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Богодухівської РДА в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, відповідно до змісту якого справу просив слухати без участі представника РДА, уточнив, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив справу слухати у відсутність представника контори, питання задоволення позову залишив на розсуд суду. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії заповіту, складеного 12 лютого 1988 року [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Селютіною Л.П., [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, де б таке не містилось, і з чого б воно не складалось, яке на день її смерті їй належатиме. (а.с.9). Згідно наявних матеріалів справи, померла - [PERSON] доводиться бабусею [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.15) Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №22252535 від 27 листопада 2009 року [PERSON] зареєстрована, як спадкодавець. Після смерті [PERSON] позивачем - [PERSON] було оформлено частину спадкового майна, а саме: будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.11.2009 року (а.с.11) Крім цього, судом на підставі Листа відділу у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області №240/104-20 від 16.07.2020 року встановлено, що відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну (пай) по КСП «Україна» Богодухівського району Харківської області на ім`я гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР №0148971, зареєстрованого №299, виданого Богодухівською райдержадміністрацією на підставі рішення №484 від 3 вересня 1996 року, розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримувала, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХР №0148971 на ім`я померлої гр. [PERSON] у відділі на зберіганні немає.(а.с.41) Даний сертифікат за життя спадкодавиці було втрачено. Згідно копії Розпорядження Богодухівської РДА №484 від 03.09.1996 року «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП Україна» ім.Леніна, «Зарябинка», був затверджений розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах: по КСП «Україна» - кількість осіб, що мають право на земельну частку - 328, вартість земельної часки /паю/2389000тис.крб., розмір земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах 5,01 кад.га (а.с.39) Відповідно до копії Протоколу засідання комісії по організації робіт, пов`язаних з приватизацією та роздержавленням в агропромисловому комплексі Богодухівського району від 14 серпня 1996 року, було прийнято рішення рекомендувати райдержадміністрації затвердити розрахунки вартості земельної частки та її розміру в умовних кадастрових гектарах: по КСП «Україна» - кількість осіб, що мають право на земельну частку - 328, вартість земельної часки /паю/2389000 тис.крб., розмір земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах 5,01 кад.га (а.с.40) Як вбачається з відповіді нотаріуса Богодухівської ДНК в Харківській області №343/02-17 від 19.02.2019 року, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, Свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, в зв`язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) (а.с.13) За змістом ст. ст.1,9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч.1 до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч.1 ст.1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , частину якої оформив на своє ім"я, що підтверджується копією наданої суду спадкової справи. Відповідно до п. г ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірну земельну ділянку (пай), а відтак позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню.

Outcome: approved