Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив наступне. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2015 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року заяву [PERSON] задоволено, накладено арешт на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,15 га, кадастровий [NUMBER], що належить [PERSON], який зареєстрований [INFO], та накладено арешт на автомобіль [NUMBER] об'єм 3972 см3 1986 р.в. та автомобіль [NUMBER] 2006 р.в., об'єм 2798 см3, що належить на праві власності [PERSON] Як вказує позивач, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 05.11.2015 р. позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з відповідача № 1 [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором безпроцентної позики № 12/13 від 22 грудня 2013 року в сумі 4 476 740,77 грн., у тому числі: основний борг - 589998,20 грн., пеня - 3876288,17 грн., 3% річних - 10 454,40 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики № 09-10/14 від 09 жовтня 2014 року в сумі 272 721,84 грн., у тому числі: основний борг 134 090,50 грн., штраф - 134 090,50 грн. 3% річних - 4540,84 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] штраф за договором безпроцентної позики № 12/13 від 22 грудня 2013 року у сумі - 193 600,00 грн.; Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки загальною площею 0,1533 га., кадастровий [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 14.12.2015 р. та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. за № 1489; Скасовано рішення № 27065090 від 14.12.2015 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1533 га., кадастровий [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за [PERSON], яке прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. Позивач зазначає, що відповідачу № 1 [PERSON] достовірно було відомо про вжиття заходів забезпечення - арешту майна, зокрема, ухвалу про забезпечення позову від 05.11.2015 р. було направлено [PERSON] та вручено 13.11.2015 р. Проте, незважаючи на наявність з 05.11.2015 р. арешту на майно, 05.12.2015 р. [PERSON] протиправно шляхом укладення договору купівлі-продажу № 134, складеного ТСЦ № 8044 МВС в м. Києві, здійснив відчуження автомобіля [NUMBER] 2006 р.в., що перебував під арештом на користь (зі слів позивача) співмешканки - відповідача № 2 [PERSON] Також на підставі даного договору було здійснено державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] 2006 р.в. за відповідачем № 2 [PERSON] та видано [PERSON] свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу. При цьому позивач вважає, що даний договір має бути визнаний недійсним, оскільки відповідачем № 1 [PERSON] з моменту постановлення ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (земельну ділянку та автомобілі) не мав права розпоряджатися таким майном, зокрема, відчужувати автомобіль [PERSON], а останній не міг набувати таке майно у власність, так як ухвала про забезпечення позову була обов'язковою до виконання з моменту її постановлення, і сторони договору купівлі-продажу мали утриматись від вчинення даного договору. Крім того позивач вважає, що державна реєстрація (перереєстрація) «Івеко-Дайлі» д/н [NUMBER] 2006 р.в. за [PERSON] також є недійсною та має бути скасована, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Івеко-Дайлі» д/н [NUMBER] 2006 р.в., видане [PERSON], має бути визнано недійсним. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу № 134, складеного ТСЦ № 8044 МВС в м. Києві, щодо продажу автомобіля [NUMBER] 2006 р.в., укладений між [PERSON] та [PERSON]; скасувати державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] 2006 р.в. за [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] 2006 р.в., видане [PERSON] та стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача змінила позовні вимоги, що стосується стягнення судових витрат тільки із відповідача № 1, а в іншому залишила без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання так і не з'явився. При цьому представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Представник 3 особи - [PERSON] у судовому засіданні також позов не визнала та надала письмові заперечення, у відповідності до виданої її керівництвом довіреності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 24.10.2015 р. відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. При цьому ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 05.11.2015 р. заяву [PERSON] було задоволено та судом було накладено арешт на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,15 га., кадастровий [NUMBER], що належить [PERSON], арешт на автомобіль [NUMBER] об'єм 3972 см3 1986 р.в. та автомобіль [NUMBER] 2006 р.в., об'єм 2798 см3, що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 05.11.2015 р. позов [PERSON] було задоволено та стягнуто із відповідача № 1 [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором безпроцентної позики № 12/13 від 22.12.2013 р. в сумі 4476740,77 грн.,; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] штраф за договором безпроцентної позики № 12/13 від 22.12.2013 р. у сумі - 193600 грн. При цьому визнано недійсним договір дарування земельної ділянки загальною площею 0,1533 га., кадастровий [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 14.12.2015 р. та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. за № 1489, було скасовано рішення № 27065090 від 14.12.2015 р. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1533 га., кадастровий [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за відповідачем № 1 [PERSON], яке прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. Як з'ясував суд, відповідачу № 1 [PERSON] було відомо про вжиття заходів забезпечення - арешту майна, зокрема, ухвалу про забезпечення позову від 05.11.2015 р. було йому направлено та вручено 13.11.2015 р. Про даний факт свідчить також дії представника відповідача № 1 (на той час) адвоката [PERSON], яка оскаржувала ухвали суду. У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому, як з'ясовано судом, 05.12.2015 р. [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу №134, складеного ТСЦ № [NUMBER] в м. Києві, здійснив відчуження автомобіля [NUMBER] 2006 р.в., на користь співмешканки - [PERSON].(а.с. 27-28). Також на підставі даного договору здійснено державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] 2006 р.в. за [PERSON] та видано [PERSON] свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу. У відповідності до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою етапі 203 ЦК У країн и. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність па підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із абз. 1 п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з облік) автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документі в. У відповідності до абз. 1 п. 8 Порядку державної реєстрації транспортних засобів державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. За змістом ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"). У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином суд приходить до висновку, що державна реєстрація (перереєстрація) автомобіля «IVECO-DAILY», 2006 р.в., кузов (VIN) [NUMBER], д/н [NUMBER], за відповідачем № 2 [PERSON] є недійсною та має бути скасована відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля "Івеко-дейлі» 2006 р.в., об'єм 2798 см3, кузов (VІN) [NUMBER] видане [PERSON] визнано недійсним, така як таким чином відповідач № 1 - [PERSON] ще у грудні 2015 р. зробив неможливим виконання рішення суду щодо стягнення із нього грошових коштів, а тому задовольняє позов [PERSON] у повному об'ємі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору. Тому враховуючи вище викладене, на підставі ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 202, 203, 215, 216 ЦК України, ст. 12. 17. 57 Закону України "Про виконавче провадження", Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388, ст. 10, 60, ст.. 84, 88, 213-215, ст. 224 - 233 ЦПК України суд, -

Outcome: approved