Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачу [PERSON] на основі поданих нею документів та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії Д № 009043 від 13.01.2009р. , призначено з 21.01.2009р. компенсаційну виплату на харчування дитини, яка не відвідує дитячий дошкільний заклад, відповідно до п.12 ч. 1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В серпні 2014 року посадовими особами департаменту було зясовано, що дитина відповідача [PERSON] померла 19.10.2010р. , про що [PERSON] департамент не повідомила. Внаслідок неповідомлення про смерть дитини [PERSON] за період з 20.10.2010 по 31.08.2014рр. безпідставно виплачено компенсацію на загальну суму 8971,00грн. 20.10.2014р. до департаменту звернувся чоловік відповідача [PERSON], який отримував щомісячну компенсацію на харчування дитини, яка не відвідує дитячий дошкільний заклад, на дитину [PERSON], з заявою про відрахування надміру виплаченої допомоги відповідачу з наступних нарахувань компенсації в розмірі 50% За період з 01.11.2014 р. по 31.12. 2014р. відраховано 150,50 грн. Станом на день звернення до суду, надмірно виплачені кошти відповідачем позивачу в повному обсязі не повернуто. Посилаючись на наведене, позивач просить суд поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом департаменту соціальної політики Луцької міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої компенсації. Стягнути з [PERSON] в користь департаменту соціальної полі Луцької міської ради надміру виплачену компенсацію на харчування дитини, яка не відвідувала дитячий дошкільний заклад, в розмірі 8820,50 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з наведених у ній мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно поданих відповідачем до департаменту соціальної політики Луцької міської ради документів та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії Д № 009043 від 13.01.2009р. , [PERSON] з 21.01.2009р., відповідно до п.12 ч. 1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначено компенсаційну виплату на харчування дитини, яка не відвідує дитячий дошкільний заклад. Судом встановлено, що дитина відповідача [PERSON] 19.10.2010р. померла, проте [PERSON] про зазначені обставини департамент не повідомила, внаслідок чого за період з 20.10.2010 по 31.08.2014рр. їй було надмірно виплачено компенсацію на загальну суму 8971,00грн., на отримання якої відповідач не мала права. Відповідно до пункту 15 вказано Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. На адресу відповідача департаментом соціальної політики Луцької міської ради надіслано\~\~повідомлення про необхідність повернення коштів до 30.04.2015 року . Як встановлено судом, станом на день розгляду справи, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради повернуто кошти за період з 01.11.2014 р. по 31.12. 2014р. в сумі 150,50 грн. Таким чином, борг відповідача [PERSON] перед Департаментом соціальної політики Луцької міської ради становить 8820,50грн. (8871-150,50) Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Згідно Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" п. 12 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2015р. втратив чинність. Підстава для звернення до суду з позовом виникла з 01.01.2015р. , з дня втрати чинності норми Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка передбачала виплату компенсації, з якої проводилося відрахування надміру виплаченої компенсації. Як вбачається з матеріалів справи, департамент звертався суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства 25.05.2015р., тобто шестимісячний строк з моменту виникнення підстав для звернення суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.05.2015р. відкрито провадження у справі за його позовом. Проте, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 19.08.2015р., яка надійшла на адресу департаменту 02.09.2015р., (супровідний лист від 26.08.2015 №161/7917/15-ц/28) провадження у справі за зазначеним позовом закрито, з посиланням на те, що справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. Отже, слід вважати, що строк для звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача надмірно виплаченої компенсації в розмірі 8820,50грн. та понесених позивачем судових витрат по справі в сумі 1218грн.

Outcome: approved