Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/2 до 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що за рішенням суду від 04.08.2015 року з нього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення цього рішення його заробітна плата становила 2 000 гривень, тому постійно сплачував половину розміру свого доходу в сумі 1 000 гривень щомісячно. Нині працює на посаді начальника відділу оперативно-чергової служби та отримує щомісячний дохід в сумі 28 687,95 гривень, з яких стягується 1/2 частка аліментів, що становить 14 343,98 гривень. У зв`язку із цим вважає необхідним встановити передбачений п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України розмір аліментів на рівні 1/4 заробітку (доходу). На даний час бажає створити нову сім`ю та забезпечити її належним чином. Вважає, що грошовий вираз 1/4 частки його доходу, який становитиме 7 171,99 гривень, на гідному і достатньому рівні забезпечить утримання дитини та відповідатиме розміру аліментів, встановленому законодавством, оскільки у три рази перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Провадження в справі відкрито ухвалою від 18.05.2020 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримала копію ухвали з примірником матеріалів позову 27.05.2020 року. 21.07.2020 року відповідач подала в канцелярію суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2006 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 24.06.2015 року. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . На підставі рішення Любомльського районного суду від 04.08.2015 року з позивача в користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Із цього рішення суду вбачається, що на час його ухвалення позивач працював у Любомльському РВ УМВС України у Волинській області, його середньомісячний дохід становив 2 456,00 гривень. Копією довідки від 22.04.2020 року стверджено, що позивач на даний час працює начальником відділу оперативно-чергової служби територіального управління Служби судової охорони у Волинській області, розмір його щомісячного грошового забезпечення становить 28 687,95 гривень. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема в ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я. При цьому зі змісту ст.192 СК України слід дійти висновку, що законодавець не обмежує право платника аліментів на звернення до суду із позовом про зменшення аліментів з підстав зміни його майнового становища виключно у сторону погіршення. Становище "погіршення" стосується лише стану здоров`я як платника аліментів, так і їх отримувача. Отже, зменшення розміру присуджених аліментів за позовом платника аліментів допускається й в разі покращення його майнового стану. Саме з цієї підстави позивач звернувся до суду із даним позовом і це об`єктивно підтверджується вищенаведеними письмовими доказами. Зокрема, у справі встановлено, що середньомісячний дохід позивача з дня присудження у 2015 році збільшився у 12 разів (був 2 456,00 гривень, нині 28 687,95 гривень). За таких обставин 1/2 присуджених аліментів на дитину на даний час становить 14 344,00 гривень. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Дочка сторін [PERSON] на час розгляду справи досягла 13 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становить 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. Із наведеного слідує, що запропонований позивачем розмір аліментів на рівні 1/4 його заробітку (доходу), а це 7 172,00 гривень, відповідає вимогам ст.182 СК України, оскільки очевидно є суттєво більшим не лише від мінімального гарантованого розміру аліментів, а й від мінімального рекомендованого розміру. Такий розмір аліментів, на думку суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам згідно віку, є суттєво вищим від встановленого рекомендованого мінімуму, а тому забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку. Обставин, які б вказували на необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі, по справі не встановлено. У зв`язку із цим суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів самої дитини. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підставними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку із визнанням відповідачем позову та звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідача в користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору згідно ставки, встановленої Законом України "Про судовий збір".

Outcome: approved