Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ „Дельта Банк" про звільнення майна з-пі арешту. В заяві позивач зазначила, що під час виконання виконавчого напису на користь ПАТ «Дельта Банк» у відповідності до якого звернуто стягнення на належну їй на праві приватної власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0704/0708/24-025 від 10.07.2008 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №38603342 та накладений арешт на вищевказану квартиру. На теперішній час заборгованість позивача перед відповідачем відсутня, кредитні зобов'язання виконані у повному обсязі. Виконавче провадження ВП 38603342 на виконання виконавчого напису завершене. Позивач вважає, що вказаний арешт перешкоджає їй реалізувати своє право на розпорядження власним майном та у відповідності до статті 391 ЦК України просить усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності, шляхом звільнення вказаної квартири з-під арешту накладеного постановою Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 24.07.2013 року. В судове засідання представник позивача та третьої особи не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача, ПАТ „Дельта Банк" в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. 01.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого звернуто стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] що належить на праві приватної власності [PERSON]. За рахунок коштів від реалізації квартири задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» в сумі 524 909,98 грн. за кредитним договором №0704/0708/24-025 від 10.07.2008 року, укладеного між [PERSON] і ВАТ „Сведбанк". Даний виконавчий напис був зареєстрований в реєстрі за №1221 01.06.2013 року. ПАТ «Дельта Банк», було подано виконавчий напис на виконання до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ. Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ 26.06.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП 38603342 на підставі виконавчого напису №1221 виданого 01.06.2013 року. 27.11.2014 року стягувач, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУ із заявою про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису №1221, вчиненого 01.06.2013 року на підставі п.1 ч.1. ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». 28.11.2014 року ВП 38603342 було завершено у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Під час виконання виконавчого напису 24.07.2013 року державним виконавцем, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №38603342 та накладений арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], який був зареєстрований у Єдиному державному реєстру обтяжень нерухомого майна 07.08.2013 за №2038602. У відповідності до довідки ПАТ «Дельта Банк» № 05-2554173 від 13.11.2014 року заборгованість Позивача перед Відповідачем відсутня, кредитні зобов'язання виконані у повному обсязі. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №1633 від 10.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. Право власності зареєстровано 17.07.2008 року за №17808341 у відповідності до витягу ОП ЗМБТІ №19573032 від 17.07.2008 року. У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що всупереч Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було здійснено необхідних дій передбачених законом у разі закінчення виконавчого провадження, а саме: зняття арештів накладених на належне позивачу майно та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Наявність арешту в Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у вже закінченому виконавчому провадженні обмежує позивача вільно розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи, що дане виконавче закінчене, арешт з майна позивача не знято, суд вважає позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна доведеними, та такими що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved