Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Краснолиманського суду із позовною заявою про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. Позивні вимоги мотивовані тим що вона є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується записом про батька в свідоцтві про народження. Позивач зареєстрована разом з матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні. Мати забезпечує її їжею, одягом, а також всім необхідним. На теперішній час вона продовжує навчання, є студенткою Бєлгородського державного національного дослідницького університету. Закінчує навчання 30 червня 2020 року. Просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня початку її навчання в учбовому закладі до закінчення навчання - до 30.06.2020 року. В судове засідання позивач не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с. 8). Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій зазначив що позовну заяву визнає частково, а саме погоджується виплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, просить справу розглянути без його участі (а.с.16). Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 066031, що його видано Краснолиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області 12 березня 1998 року, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивач досягла повноліття та продовжує навчання, є студенткою денного відділення Бєлгородського державного національного дослідницького університету, до якого вступила 01.09.2015 року, закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки форма навчання є денною, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, навчання відбувається на контрактній основі, навчальний заклад знаходиться не за місцем постійного мешкання, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Встановлюючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. ст. 182, 200 СК України враховує як обовязок матері позивача надавати йому матеріальну допомогу, так і обовязок відповідача робити те саме. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. На підтвердження того факту, що позивач потребує матеріальної допомоги та відповідно її витрат на навчання, позивачем суду надано довідку про навчання, в якій зазначено, що навчання - безкоштовне (а.с.13), щодо отримання або неотримання стипендії вказана довідка не містить. З матеріалів справи встановлено, що позивач зареєстровна у [INFO] (а.с.7), навчається в м. Бєлгород Російської Федерації (денне відділення), тобто, несе у зв"язку із навчанням додаткові витрати на оренду житла та проїзд до місця розташування учбового закладу, проте розмір цих витрат суду не наданий. Відповідач інших дітей, які потребують від нього матеріальної допомоги, в тому числі неповнолітніх, не має. Згідно заяви відповідача від 12.09.2016 року про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги він визнає частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів (а.с. 16). Враховуючи наведене, суд, вважає, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання в розмірі 1/6 частки доходу щомісяця. При цьому суд також виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також враховує, що позивач є повнолітньою та працездатною особою і, бажаючи продовжувати навчання після досягнення 18 років на денній формі, мусить докладати певних зусиль для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що початком строку стягнення аліментів, є дата звернення позивача до суду 01 вересня 2016 року (а.с. 2). Матеріальна допомога повнолітнім дітям призначається за умови продовження їх навчання. Відповідно до довідки від 29.06.2016 року № ИС-11020-865, що її видано Бєлгородським державним національним дослідницьким університетом, позивач закінчує навчання в 30.06.2020 року (а.с.13). Таким чином, підлягають стягненню аліменти до закінчення позивачем навчання, тобто, до 30 червня 2020 року. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стягнути з відповідача\~\~на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial