Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

14\~серпня 2019\~року заявник звернулася до Березнегуватського районного суду із заявою про встановлення факту проживання без реєстрації зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя матері належало право на земельну частку (пай) в землях, які перебувають у колективній власності КСП ім.Шевченка, розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки на момент її смерті він був зареєстрований та проживав з нею. Заявник та її сестра до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Батько заявника фактично прийняв спадщину, однак належним чином її не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримав. У квітні 2007 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до заявника за адресою [ADDRESS] , де проживав без реєстрації. В [INFO] він помер. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 5,85 га., яка розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Звернувшись до приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області заявник отримала відмову у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, так як необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі зазначеного [PERSON] просила встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] разом з нею за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього [INFO] . В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Благодатівської сільської ради направив до суду заяви про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с.20, 30). Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 1999 року Благодатівською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області та копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 25 жовтня 1997 року серії [NUMBER] (а.с.7,8). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7,04 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0224545 від 01.06.2000 року, виданим на підставі рішення Великоолександрівської районної державної адміністрації від 15.05.2000 року № 198 (а.с.10). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON] , так як згідно довідки Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області № 319 від 01.08.2019 року, на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав з нею, проте свої спадкові права належним чином не оформив та свідоцтво про право власності на зазначену вище земельну ділянку не отримав (а.с.12). У квітні 2007 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до своєї доньки [PERSON] , в [ADDRESS] . Факт їх родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , де її батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2010 року, виданого Благодатівською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області 27.04.2010 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що за життя належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХС №075362 (а.с.11). За оформленням своїх спадкових прав заявник звернулася до приватного нотаріуса Березнегувастького районного нотаріального округу Миколаївської області, проте у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, так як потрібно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частини 1 та 3 ст.1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 1.12, 1.13 п.1 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 № 296/5, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 вказаного Порядку передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з п.4.10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження Таким чином, підсумовуючи вищезазначені норми права, якщо спадкодавець проживав разом із спадкоємцем на час його смерті без реєстрації місця проживання, то спадкоємець має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц де вказано, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч.3 ст.1268 ЦК України, обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Судом встановлено, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в зв`язку з відсутністю доказів того, що спадкоємець проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Проте факт їх спільного проживання вбачається з акту, зареєстрованого в реєстрі за №27 та №28 секретарем Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, з якого вбачається, що [PERSON] з квітня 2007 року по час смерті, а саме до [INFO] постійно проживав без реєстрації зі своєю донькою в [ADDRESS] (а.с.13, 26). Зазначене підтверджується також заявою заінтересованої особи по справі, Благодітівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області з якої вбачається, що [PERSON] у квітні 2007 року виїхав із зареєстрованого місця проживання та по дату своєї смерті проживав зі своєю донькою [PERSON] в с. Біла Криниця Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.20). Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] проживав разом зі своєю донькою [PERSON] на час відкриття спадщини. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. За такого суд доходить висновку, що вказана заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved