Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

17 жовтня 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом скасування обтяження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,963 га, що розташована на території Димитрівської сільської ради. Правовстановлюючим документом на згаданий об`єкт нерухомості є Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №0013 від 23.06.2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації №324 від 29.11.2002 року. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44. Наразі позивач має намір звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку з метою подальшої передачі її в оренду. При здійсненні підготовчих дій позивачу стало відомо, що на все належне йому нерухоме майно накладено арешт. Вказані відомості підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №181947683 від 23.09.2019 року. У цій інформаційній довідці наявні відомості про те, що підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №21902899) від 14.10.2010 року, винесена відділом ДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області (державний виконавець Косенко Л.С.). При зверненні до відповідача - Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надано інформацію щодо стану виконавчого провадження №21902899 (в межах якого накладався арешт на майно). Так, виконавче провадження №21902899 відкрито 14.10.2010 року на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.10.2010 року у справі №2-1587. В його рамках накладено арешт на майно та кошти, що належать позивачу - [PERSON] . 28.10.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчою провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Отже, виконавчим документом у даному провадженні №21902899 була ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.10.2010 року у справі №2-1587, якою накладено арешт на належне позивачу майно та кошти. Ця ухвала виносилася судом для забезпечення позову [PERSON] до позивача про стягнення коштів. Справу №2-1587 за 2010 рік судом було розглянуто 17.10.2010 року з винесенням рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнуто з позивача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 10750 грн., державне мито у сумі 107,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 10977,50 грн. На підставі цього рішення 29.12.2010 року видано виконавчий лист №2-1587, за яким 14.01.2011 року тим же відділом Державної виконавчої служби заведено виконавче провадження №23664409. Позивачу надано строк для добровільного виконання рішення. 14.01.2011 року заборгованість перед [PERSON] погашена у повному обсязі, позивачем на рахунок виконавчої служби переказано 11000 грн. Призначенням платежу у банківській квитанції зазначено: борг згідно виконавчого листа №2-1587 від 17.12.2010 року. Таким чином, рішення суду є виконаним. За таких обставин 17.02.2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Про те, що заходи забезпечення позову скасовано не було, позивачу стало відомо тільки тепер. Однак ці заходи вживалися з метою забезпечення позовних вимог про сплату боргу, який за судовим рішенням погашений у повному обсязі. Інших боргових зобов`язань перед [PERSON] позивач не має. На рухоме майно накладався арешт в межах того ж виконавчого провадження №21902899, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №28841272 від 14.10.2010 року. Проте у подальшому з цього реєстру вилучено вказаний запис . Таким чином, у зв`язку із наявним арештом нерухомого майна, що належить позивачу, він не має можливості ним вільно користуватися та розпоряджатися. Позивач прохає усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ), права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10361244 від 14.10.2010 року, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 21902899, що винесена 14.10.2010 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області Косенко Ларисою Сергіївною. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає, прохає їх задовольнити. В судове засідання Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову, відзиву на позовну заяву, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без його участі не надавав. Представник відповідача Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову, відзиву на позовну заяву, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без його участі не надавав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства, заслухавши позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,963 га, що розташована на території Димитрівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП №0013 від 23.06.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації №324 від 29.11.2002 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44. Наразі позивач має намір звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку з метою подальшої передачі її в оренду. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №181947683 від 23.09.2019 року на все належне позивачу нерухоме майно накладено арешт. Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №21902899 від 14.10.2010 року, винесена державним виконавцем Відділу ДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Косенко Л.С. При зверненні до відповідача - Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надано інформацію щодо стану виконавчого провадження №21902899 в межах якого накладався арешт на майно. Так, виконавче провадження №21902899 відкрито 14.10.2010 року на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.10.2010 року у справі №2-1587. В його рамках накладено арешт на майно та кошти, що належать позивачу - [PERSON] . 28.10.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчою провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Отже, виконавчим документом у даному провадженні №21902899 була ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.10.2010 року у справі №2-1587, якою накладено арешт на належне позивачу майно та кошти. Ця ухвала виносилася судом для забезпечення позову [PERSON] до позивача про стягнення коштів. Справу №2-1587 за 2010 рік судом було розглянуто 17.10.2010 року з винесенням рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнуто з позивача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 10750 грн., державне мито у сумі 107,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 10977,50 грн. На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.10.2010 року, 29.12.2010 року видано виконавчий лист №2-1587, за яким 14.01.2011 року тим же відділом Державної виконавчої служби заведено виконавче провадження №23664409. Позивачу надано строк для добровільного виконання рішення. 14.01.2011 року заборгованість перед [PERSON] погашена у повному обсязі, позивачем на рахунок виконавчої служби переказано 11000 грн. Призначенням платежу у банківській квитанції зазначено: борг згідно виконавчого листа №2-1587 від 17.12.2010 року. Таким чином, рішення суду є виконаним. За таких обставин 17.02.2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Про те, що заходи забезпечення позову скасовано не було, позивачу стало відомо тільки тепер. Однак ці заходи вживалися з метою забезпечення позовних вимог про сплату боргу, який за судовим рішенням погашений у повному обсязі. Інших боргових зобов`язань перед [PERSON] позивач не має. Крім того, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №28841272 від 14.10.2010 року , на рухоме майно позивача також накладався арешт в межах того ж виконавчого провадження №21902899. Проте, у подальшому з цього реєстру вилучено вказаний запис . Таким чином, у зв`язку із наявним арештом нерухомого майна, що належить позивачу, [PERSON] не має можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першоїстатті 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, чинне законодавство передбачає можливість скасування обтяження нерухомого майна за рішенням суду. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи те, що борг позивачем за судовим рішення погашений у повному обсязі, інших боргових зобов"язань позивач перед [PERSON] та Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має, та у зв"язку із наявним арештом на нерухоме майно - земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,963 га, що розташована на території Димитрівської сільської ради, яка належить позивачу, позовні вимоги позивача задовольнити та усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ), права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом скасування обтяження нерухомого майна. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved