Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 03 травня 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.12.2015 року по справі № 227/6050/15-ц. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітня дитини залишилася проживати з матір'ю. З того часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням доньки з 2015 року позивач займається самостійно. Відповідач дитину матеріально не забезпечує, станом на 10.07.2017 року має заборгованість з виплати аліментів в розмірі 26 472,85 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання (а.с. 37, 45, 53). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у його відсутність до суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу в порядку заочного розгляду у відсутності відповідача на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі доручення № 110 від 09.10.2017 року, виданого Виконавчим комітетом Добропільської міської ради (а.с. 47), в судовому засіданні зазначила, що представникам органу опіки та піклування Добропільської міської ради під час відвідування відповідача за місцем його проживання двері ніхто не відчинив, внаслідок чого дослідити умови проживання відповідача не вдалося. Відповідач дитину матеріально не забезпечує, має заборгованість зі сплати аліментів, жодних відносин з дитиною не підтримує, чим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи зазначене, Виконкомом Добропільської міської ради було підготовано висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача [PERSON], яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Шлюб доньки було розірвано в 2015 році, після чого дитина залишилася проживати разом із позивачем. Батька дитини свідок бачила останній раз у вересні 2015 року, з того часу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, аліментів не сплачує, життям дитини не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що протягом 2 останніх років проживає разом з позивачем та її дитиною [PERSON]. Вихованням дитини займається позивач, дитина відвідує дитячий садок. Відводить та забирає дитину з дитячого садочку позивач. Відповідач до дитячого садочку жодного разу не навідувався. Батька дитини свідок ніколи не бачив, 2 роки назад відповідач телефонував позивачу та ображав її, побачення з дитиною не просив, жодного разу до дитини не приходив, ніякої матеріальної допомоги не надавав. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивач та відповідач з 03 травня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області. Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.12.2015 року по справі № 227/6050/15-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, рішення набрало законної сили 30.12.2015р. (а.с. 13). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON], [INFO].н., що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Виконкомом Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області 08 вересня 2014 року, актовий запис № 10 від 08 вересня 2014 року (а.с. 8) В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім"ї, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 24.07.2017р.(а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, дитину матеріально не забезпечує, і станом на 10.07.2017 року має заборгованість з виплати аліментів в розмірі 26 472,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області (а.с. 15). Відповідно до висновку Виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], Орган опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] (а.с. 21). Згідно характеристики, виданої дошкільним навчальним закладом № 36 «Пролісок» Відділу освіти Добропільської міської ради від 11.07.2017 року, який відвідує малолітня [PERSON], відповідач дошкільний навчальний заклад не відвідував, працівники закладу жодного разу його не бачили (а.с. 14). Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2014 року по кримінальній справі № 235/2624/14-к відповідач був засуджений до п'яти років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, на підставі ст.75 КК звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на три роки (а.с. 16-17). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутового положення(а.с.18) [PERSON] за адресою : [ADDRESS] проживає без реєстрації, квартира не впорядкована. [PERSON] працює в ШУ "Святопокровське"(а.с.18) З наведеного вбачається, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не проявляє відносно своє дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості у її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоухиляється від виконання батьківських обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради та отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім'я та державну допомогу при народженні дитини(а.с.10). Згідно побутової характеристики, позивач за місцем проживання характеризується як неконфліктна, ввічлива особа, спиртними напоями не зловживає(а.с.12). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного службою у справах дітей Добропільської міської ради 07 липня 2017 року, комісія дійшла висновку, що для дитини [PERSON] позивачем створені добрі умови для проживання та розвитку (а.с. 20). В судовому засіданні не було встановлено фактів перешкоджання відповідачу в спілкування зі своєю дитиною [PERSON] з боку позивача або будь-яких інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, тому є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки, [PERSON], [INFO]. Згідно ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн., які були сплачені позивачем під час подачи позову (а.с. 28). На підставі викладеного,

Outcome: approved