Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 04.03.2008 року отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв»язку з заборгованістю по кредитному договору та зі смертю позичальника, банк звернувся до нотаріальної контори, з якої було отримано відповідь про те, що спадкоємцем померлого є [PERSON] якій 24.11.2014 року банком було направлено лист-претензію. Законним представником малолітньої [PERSON] є [PERSON] Рішенням Бахмацького районного суду від 03.09.2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Заявник в скарзі посилається, що спадкоємці не повідомили Кредитора про час відкриття спадщини, документи, підтверджуючі факт такого повідомлення, в матеріалах справи відсутні. Позивач дізнався про смерть Позичальника лише у грудні 2014 року після отримання відповіді на запит до нотаріальної контори, а тому згідно ст.ст. 1216, 1281, 1282, 1264 ЦК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 7082,35 грн. Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта Рожка С.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права. Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, а тому банк втратив право на пред»явлення вимог до спадкоємців боржника. З таким висновком районного суду не погоджується апеляційний суд, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону виходячи з наступного. По справі встановлено, що 04.03.2008 ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] уклали договір, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке мається в матеріалах справи. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість перед банком склала 7085,35 грн., яка складається з: 6747,19 грн. - заборгованість за кредитом; 338,16 грн. - заборгованість за відсотками. 23.09.2014 року, відповідно до ст. 1281 ЦК України, банком була направлена претензія кредитора до Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с 19). 12.11.2014 року на вказану вище претензію банку отримано відповідь Приватного нотаріуса, де зазначено, що спадкоємцем померлого [PERSON] є неповнолітня [PERSON] [INFO], законним представником малолітньої [PERSON] є [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до матеріалів спадкової справи, 09.10.2014 року було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 139-152). 24.11.2014 року банком було направлено лист-претензію спадкоємцю позичальника про наявність заборгованості за кредитними договором та роз»яснено зміст ст. 1282 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину(а.с. 21). Крім того, як вбачається та підтверджується матеріалами справи, позивач дізнався про смерть позичальника лише 12.11.2014 року, а з позовом до суду звернувся 11.05.2015 року, надіславши позовну заяву поштовою кореспонденцією, де на конверті мається відбиток поштового відділення про дату відправлення, що узгоджується з приписами норми ч. 6 ст. 70 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв»язку. Отже, висновок місцевого суду про те, що позивач пропустив шестимісячний строк визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, а тому банк втратив право на пред»явлення вимог до спадкоємців боржника є помилковим. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 32 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов»язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов»язання фактично не пов»язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов»язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З копії спадкової справи, вбачається, що вартість спадкового майна отриманого [PERSON], яке зазначено в Свідоцтвах про право на спадщину за законом від 09.10.2014 року (а.с. 147, 149), становить 79377,94 грн. та 726,37 грн., тобто вартість успадкованого майна дає змогу спадкоємцю задовольнити вимоги кредитора повністю. Апеляційним судом враховано, що за загальним правилом вимоги кредитора задовольняються спадкоємцями у грошовій формі шляхом одноразового платежу, причому кредитор вправі наполягати на виконанні зобов'язання за рахунок спадкового майна саме цим способом, а при відмові спадкоємця - звернутися до суду за захистом своїх прав. Проте у випадку, коли змістом невиконаного спадкодавцем зобов'язання є не сплата грошей, кредитор більше заінтересований у виконанні зобов'язання саме у тій формі, у якій воно існувало за життя спадкодавця. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На виконання зазначених положень, ухвалою від 30.11.2015 року призначено по справі судову експертизу (а.с. 164-165) з метою визначення вартості майна одержаного у спадщину. Листом Київського науково -дослідного інституту судових експертиз від 23.02.2016 року № 3003-16 було повідомлено про неможливість виконання експертизи (а.с. 175-176). Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вартість земельних ділянок, які отримані спадкоємцем за законом у спадщину, визначається для випадків спадкування за правилами ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про оцінку землі», тобто за нормативною грошовою оцінкою, яка згідно з повідомленням відділу Держземагентства у Бахмацькому районі Чернігівської області від 27.11.2015 року становить 99148,01 грн. та 907,28 грн. (а. с. 168). За таких обставин апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України скасуванню з постановленням нового рішення, про задоволення позову. Оскільки апеляційна скарга позивача задовольняється, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути судовий збір у розмірі 243,6 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 267,96 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Outcome: approved