Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

20.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з [PERSON] аліменти на їх утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які влаштовані у Дитячий будинок «Оранта» м. Дрогобича, у зв`язку з тим, що сім`я опинилась у складних життєвих обставинах та перебуває на обліку в ДМЦСССДМ. Зазначає, що за період навчання в школі мати жодного разу дітей не відвідувала, навчанням і вихованням дітей не цікавилась, з класними керівниками дітей щодо їх навчання не спілкувалась. [PERSON] є одинокою матір`ю, яка перебувала під супроводом Дрогобицького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 2014 року. Сім`я, на час її виявлення, частково втратила здатність забезпечувати потреби дітей і потребувала комплексного втручання, мати дітей вела асоціальний спосіб життя, вживала алкоголь, часто йшла з дітьми з дому і місце її перебування залишалось невідоме, діти мали ознаки недогляду: хворобливий вигляд, неохайний одяг. [PERSON] навчаючись у ЗОШ № 4 пропускала заняття без поважних причин. З метою збереження сім`ї та гармонійного розвитку дітей був складений план соціального супроводу та надано ряд соціальних послуг [PERSON] . Однак, позитивного результату у роботі з сім`єю досягти не вдалось, [PERSON] рекомендації фахівців не виконувала, у зв`язку з чим за заявою останньої, діти були влаштовані в Дитячий будинок «Оранта» м. Дрогобича. За час перебування дітей у дитячому будинку відповідачка відвідувала їх вкрай рідко, їх життям та здоров`ям не цікавилась, канікули та святкові дні діти проводили у бабусі. Впродовж останніх трьох місяців [PERSON] щодо вирішення своїх проблем до ДМЦСССДМ не зверталась. Натомість, місце перебування відповідачки не відоме. 26.09.2018 року адміністрація Дитячого будинку «Оранта» м. Дрогобича звернулась до відділу - служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області з клопотанням щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. 17.01.2019 року рішенням виконкому Дрогобицької міської ради № 8 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Враховуючи те, що відповідачка будучи матір`ю вказаних дітей свідомо ухиляється від їх виховання та утримання, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом. 20.02.2019 року суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 07.03.2019 року. 12.03.2019 року ухвалою судді зазначену справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.03.2019 року. 28.03.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11.04.2019 року. 11.04.2019 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2019 року. Представник відділу - служби у справах дітей та органу опіки і піклування Дрогобицької міської ради Львівської області Яким І.С в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, яку просить задоволити. Не заперечив щодо заочного розгляду справи та просив стягувати аліменти саме дітям, а не на користь дитячого будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явилась без поважних причин та не повідомила суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подала, хоча була повідомлена за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Представник третьої особи Дитячого будинку «Оранта» - директор Дитячого будинку «Оранта» Дацюк О.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково вказала, мати дітей за час їхнього перебування в Дитячому будинку «Оранта» вкрай рідко приходила до них, однак навіть коли навідувала їх то не цікавилась ними як мати, не проявляла наміру змінити своє життя, забрати дітей, виховувати їх, тощо. З приводу стягнення аліментів, позов підтримала, однак звернула увагу на те, щоб такі стягувались безпосередньо на кожну дитину особисто, а не на користь ДБ «Оранта», оскільки при влаштуванні дітей в іншу сім"ю, їх усиновлення, стягнення аліментів на користь ДТ «Оранта» буде недоцільним. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Частинами 2, 3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, а також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, повинен з`ясувати безліч обставин, які дають підстави для позбавлення таких прав щодо дитини. Згідно преамбули Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження останніх серії [NUMBER] від 24.03.2011 року та серії [NUMBER] від 18.12.2007 року, а.с. 23, 24. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за № 3-35/529 від 17.01.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області з метою захисту прав дітей вважає за доцільне позбавити відповідача по справі [PERSON] батьківських прав, відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що діти перебувають у Дитячому будинку « Оранта », жодних дій щодо реєстрації своїх дітей, працевлаштування та належного виконання своїх батьківських обов`язків з боку матері [PERSON] не має та на даний час місце її перебування невідоме. За період навчання в школі мати жодного разу дітей не відвідувала, навчанням і вихованням дітей не цікавилась, з класними керівниками дітей щодо їх навчання не спілкувалась. Відзначено, що сім`я відповідачки опинилась у складних життєвих обставинах та перебуває на обліку в ДМЦСССДМ. [PERSON] є одинокою матір`ю, яка перебувала під супроводом Дрогобицького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 2014 року. Сім`я, на час її виявлення, частково втратила здатність забезпечувати потреби дітей і потребувала комплексного втручання, мати дітей вела асоціальний спосіб життя, вживала алкоголь, часто йшла з дітьми з дому і місце її перебування залишалось невідоме, діти мали ознаки недогляду: хворобливий вигляд, неохайний одяг. [PERSON] навчаючись у ЗОШ № 4 пропускала заняття без поважних причин. З метою збереження сім`ї та гармонійного розвитку дітей був складений план соціального супроводу та надано ряд соціальних послуг [PERSON] . Однак, позитивного результату у роботі з сім`єю досягти не вдалось, [PERSON] рекомендації фахівців не виконувала, у зв`язку з чим за заявою останньої, діти були влаштовані в Дитячий будинок «Оранта» м. Дрогобича. За час перебування дітей у дитячому будинку відповідачка відвідувала їх вкрай рідко, їх життям та здоров`ям не цікавилась, канікули та святкові дні діти проводили у бабусі. Впродовж останніх трьох місяців [PERSON] щодо вирішення своїх проблем до ДМЦСССДМ не зверталась, а.с. 5, 6. Натомість відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області за № 8 від 17.01.2019 року про вирішення питань, пов`язаних із захистом прав дітей вбачається, що виконавчий комітет затвердив висновок органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а.с. 4. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 зазначеної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і безумовним втручанням у права, які передбачені ч. 1 ст. 8 Конвенції, тому обставини цієї справи належить проаналізувати через призму умов ч. 2 цієї статті. Для цього суд вважає необхідним звернутись до прецедентної практики ЄСПЛ як джерела права (п. 4 ст. 10 ЦПК України). У справі «Хант проти України» (Заява N 31111/04) під час розгляду питань позбавлення батьківських прав у п. 50 Рішення Суд зазначив, що «…втручання не становить порушення статті 8, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей…» Позивач - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області порушив питання позбавлення батьківських прав для захисту інтересів малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення їх матері від виконання своїх обов`язків. Висновок компетентного державного органу також обґрунтований інтересами дітей. Тому, суд приходь до переконання, що процедура позбавлення батьківських прав у даному випадку переслідувала законну мету. Щодо «необхідності у демократичному суспільстві», суд вважає, що ця необхідність має бути пов`язана з діями матері, під час вирішення питань позбавлення його батьківських прав і прийняття рішень із цього приводу компетентними органами (органи опіки та піклування, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, суд). Як зазначено у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовані у Дитячий будинок «Оранта», відповідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 20.11.2014 року № 181, у зв`язку з тим, що сім`я [PERSON] опинилася у складних життєвих обставинах та перебуває на обліку в ДМЦСССДМ. Натомість, згідно відповідей Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 23.01.2019 року та 06.05.2015 року вбачається, що під час неодноразових перевірок за адресою: [ADDRESS] , де проживала [PERSON] , двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів матері [PERSON] , яка пояснила, що її донька [PERSON] своїх дітей віддала у Дитячий будинок «Оранта», а сама зловживає спиртним та веде розгульний спосіб життя, Також відзначила, що тривалий час дочки не бачила, та де вона може бути їй невідомо, а.с. 10, 12. Отже, судом встановлено, що відповідачка тривалий час не проживає з дітьми, не цікавиться життям дітей, не відвідує дітей, не займається їх вихованням та як встановлено - зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, матеріально дітям не помагає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. За таких обставин суд вважає, що такі дії відповідача є навмисними і свідомо направлені на звільнення від утримання, догляду і будь-якого піклування, пов`язаного з вихованням дітей. Таке ставлення матері об`єктивно не може сприяти нормальному вихованню дітей, яким потрібно постійно відчувати на собі батьківську любов, піклування, увагу та турботу. Вищенаведене дає суду підстави для задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки відмова матері від дітей є неправозгідною та суперечить моральним засадам суспільства. Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на користь дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, суд, перевіривши матеріали справи, приходить до переконання, що така вимога підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким, вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачкою доходів, достатніх для оплати аліментів дітям, суд виходить з того, що відповідачка є особою працездатного віку та може бути працевлаштованою на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2019 році не може бути меншим 4173,00 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на неповнолітню дитину. Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, в даному випадку суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлений можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ч. 6 ст.141 ЦПК України, оскільки позивач при поданні даного позову не сплатив судового збору, суд приходить до переконання про необхідність стягнення такого з відповідача в дохід держави, за немайнову позовну вимогу про позбавлення батьківських прав - 768,40 грн., та за майнову вимогу про стягнення аліментів - 768,40 грн., а всього 1536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved