Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві послалася на наступне. З 06 березня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних стосунків дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, просила постановити рішення про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. У судове засідання позивачка не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається письмове підтвердження. Відповідач, допитаний Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, проти задоволення позовних вимог позивачки заперечень не мав, згоден сплачувати на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини доходу. Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Тімірязівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 06 березня 2013 року, актовий запис №1 (а.с.2). Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Тімірязівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 06 травня 2013 року, актовий запис №6 (а.с.3). Сторони припинили спільне проживання та проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, про що надана довідка виконавчого комітету Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року за вих. №918 (а.с.4). Відповідач по справі зареєстрований в с.Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області, а проживає фактично в с.Тімірязівка Вознесенського району Миколаївської області (а.с.19-21). Відповідач згідно журналу судового засідання від 21 листопада 2016 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області є працездатною особою, аліменти іншим особам не сплачує, стан його здоров"я задовільний, а тому взмозі надавати на утримання дитини матеріальну допомогу у розмірі, заявленому позивачкою. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, як визнаний відповідачем. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 551грн.20 коп.

Outcome: approved