overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

16.12.2014 р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 25.11.2014 р. у справі за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк" про звернення стягнення на майно та виселення. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що текст заочного рішення від 25.11.2014 р. було отримано нею 01.12.2014 р., і тому представник вважає, що дане рішення винесено за її відсутності, так як вона (відповідач) домовлялась із позивачем - ПАТ КБ „ПриватБанк" по мирне врегулювання даного питання. Тому із вищевикладених підстав просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явилась представник заявника та підтримала дану заяву та просить скасувати заочне рішення у зв'язку із помилковістю дій суду. Також у судове засідання з'явилась відповідач [PERSON], яка також підтримала заяву про скасування заочного рішення, так як позивач - ПАТ КБ „ПриватБанк" не бажає мирним шляхом вирішувати питання скасування заборгованості. При цьому представник позивача заперечив проти даного заяви, так як порушень ні з боку позивача ні з боку суду у даній справі не має. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін вважає, що заява представника відповідача [PERSON] - [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві остання не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а у судовому засіданні ні відповідач [PERSON] ні її новий представник нових доказів на скасування заочного рішення, суду не надали. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

16 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 вересня 2003 року по 27 квітня 2007 року перебувала в зареєстрованному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття. Окрім цього, просить стягнути витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду в розмірі 158,00 грн.. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи,через оголошення в газеті "Донбас".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вони знаходяться в шлюбних відносинах з 14 грудня 2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 337. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі. Довідкою, виданою приваттним підприємством "Білицька ремонтно експлуатаційна служба "Надія" від 15 вересня 2014 року підтверджується, що неповнолітня донька [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві посилається на ту обставину, що вона є власницею квартири № 66 у житловому будинку № 12, що розташований по вул. Сагайдачного м. Володимирі-Волинському Волинської області. У вищезазначеній квартирі зареєстровані її діти [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON]. З відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.01.2011 року було розірвано. Відразу ж після розірвання шлюбу відповідач зібрав усі свої речі і залишив сім"ю. Їй відомо, що відповідач проживає у [INFO]. З часу розірвання шлюбу, тобто уже понад чотири роки, відповідач у вказаній квартирі не проживає, не утримує житлове примішення у належному стані, не сплачує ніяких комунальних платежів. По місцю реєстрації він не з"являється взагалі. Своїми діями відповідач створює їй незручності та перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй квартирою. У судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явився, будучи належним чином повідомлений про явку до суду за місцем фактичного проживання, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. Дана обставина стверджується копією реєстраційного посвідчення, копією договору міни квартирами, копією технічного паспорта. Як вбачається з копії будинкової книги, в даній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], її колишній чоловік [PERSON], який є відповідачем по справі, та їхні діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в спільному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, він втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 21 квітня 2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби\~ Коростенського\~ міськрайонного управління юстиції у Житомирській області,\~ актовий запис \~№ 91 , стягнути\~\~ із\~ відповідача\~\~\~ на її\~ користь судові витрати.\~ В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем у них не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів\~ на сімейні відносини та сімейні обовязки. Відповідач влаштовує скандали в присутності\~ сторонніх осіб і в громадських місцях, що ображає її честь та гідність. Між нею та\~ відповідачем\~ втрачено всі фізичні та духовні звязки. Спільне господарство ними\~ не ведеться, спільних дітей не мають.\~ Тому вона прийшла до висновку , що сімю\~ неможливо зберегти і шлюб необхідно розірвати. \~В судове засідання позивач \~[PERSON]\~\~\~не \~з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належно, надала суду заяву , в якій просила розглянути справу у \~\~її \~відсутності, де \~вона \~позовні \~вимоги \~підтримала. Відповідач \~[PERSON] \~в судове засідання \~не \~з"явився і \~не \~\~повідомив \~про причину \~неявки, про час \~та \~місце \~рогляду \~справи \~\~\~він \~повідомлений \~належно, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, так як судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти за закінченням терміну зберігання , направлялась відповідачу за місцем його реєстрації в с. Дібровка Баранівського району Житомирської області, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу управління ДМС України в Житомирській області від 07 та від 08 листопада 2016 року ( а.с. 27-28). Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] \~\~обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає,\~ \~відповідач \~ніяких \~заперечень щодо \~пред"явлених \~вимог \~не \~надав суду, не\~ з»явившись у\~ судове\~ засідання\~ ,\~ \~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Спільних\~\~ неповнолітніх дітей\~ сторони\~ не мають. На підставі\~ ст. 88 ЦПК\~ України суд стягує\~ із відповідача\~ на\~ користь позивача\~ понесені\~ судові\~ витрати по сплаті\~ судового збору в сумі\~ 551\~ грн. 20\~ коп.,\~\~\~ так як\~ вони\~ документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. Сторони перебували у шлюбі і з 2010 року відповідач проживав у вказаному житловому будинку як член сім'ї власника житлового будинку. З січня 2013 року відповідач за вказаною адресою не проживає і не користується вказаним житловим будинком. 25 березня 2014 року сторони шлюб розірвали. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житлом. У судове засідання сторони не з"явилися, позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила про задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі ст.224- 226 ЦПК України. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом регулюється правилами ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як свідчить торговий біржовий контракт №414-п від 13 липня 2001 року, укладений на товарній біржі "Смарагд-Південь" позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9), зміна нумерації житлового будику на [NUMBER] згідно довідки Снігурівської міської ради Миколаївської області від 24 вересня 2014 року на а.с.10 . З 06 червня 2003 року подружжя перебувало у шлюбі, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2014 року (а.с.6). З 25 лютого 2010 року у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровано місце проживання за [PERSON] (а.с.4-5). З січня 2013 року відповідач за вказаною адресою не проживає, про що свідчить акт депутата Снігурівської міської ради від 01 квітня 20014 року на а.с.7 Таким чином, судом встановлено, що відповідач користувався житловим будинком, який належить на праві власності позивачці, як член сім'ї власника житлового будинку, але з січня 2013 року не проживає у вказаному житловому будинку, тобто більше року відсутній в місці реєстрації за місцем проживання позивачки у справі. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають до задоволення, так як відповідач відмовляється у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з житлового будинку позивачки та відсутній без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

16 лютого 2015 року представник ПП "Білицька ремонтно-експлуатаційна служба "Надія" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS], з 10 жовтня 2008 року по теперішній час, однак оплату за надані послуги здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01 жовтня 2010 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 2691,72 грн., що підтверджується випискою по особовому розрахунку [NUMBER]. Перебіг позовної давності переривався сплатою за послуги у серпня 2011 року і в листопаді 2013 року. Просять стягнути заборгованість в розмірі 2691,72 грн. і суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача Какаріна Л.Г., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить отримане поштове повідомлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

16 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та про визначення місце проживання дитини разом з нею. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем 03 серпня 2010 року зареєстрували шлюб та проживали з ним однією сім"єю. З 2013 року відповідач став зловживати спиртними напоями. Вже минув рік, як сторони проживають окремо. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин зловживання останнім спиртними напоями. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому, 03 серпня 2010 року Власівською селищною радою м. Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 19. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю більше року не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Майновий спір по поділ майна відсутній. Суд задовольняє позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, стосовно визначення місця проживання спільної дитини сторін по справі, суд, відмовляє в цій частині позовних вимог та роз"яснює позивачу, що їй необхідно звернутися в суд для визначення місця проживання дитини в іншому позовному провадженню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

16 травня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2008 року належить квартира [ADDRESS]. Свого часу він надав дозвіл на проживання та реєстрацію у квартирі доньки своєї дружини, [PERSON]. Остання у квартирі з 01 травня 2013 року не проживає . Витрат по утриманню квартири відповідно не несе. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку у квартирі чинить позивачу перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю. Крім того, він вимушений нести зайві витрати по комунальним платежам. В зв"язку з чим позивач просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з вище викладених обставин. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі. В зв"язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2008року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі згідно довідки ПП «Жилсервіс» від 27.02.2014 року зареєстровані дружина власника [PERSON] та її донька [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Члени сім»ї втрачають право користування жилим приміщенням зокрема у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більше року. Вказаний факт підтверджується матеріалами справи, зокрема Актом обстеження від 04.03.2014 року, складеного комісією ПП « Жилсервіс» . Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач , на час звернення позивача з позовом , не проживає у спірній житловій площі понад рік, добровільно її залишила, перешкод у користуванні житловою площею їй не чинили, витрат на її утримання не несе, майнових прав на неї не має, у зв'язку з чим втратила право користування квартирою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши письмові клопотання в порядку ст.158 ЦПК України, про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив. У заяві, датованій 31 травня 2017 року, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає та не оспорює розмір аліментів, заявлений до стягнення. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 10 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2015 року (а.с.5) і є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] виданому 20 квітня 2006 року за актовим записом №4, місце реєстрації: Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївській області (а.с.4). Дитина проживає з матір"ю згідно довідки про склад сім'ї від виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради Миколаївської області від 16 травня 2017 року за вих.№689 (а.с.6). Позивачка ствердила про те, що відповідач після припинення спільного проживання, обов"язку утримання дитини не виконує. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та відповідача, те, що власного майна дитина не має, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд не встановив обставин, що мають істотне значення та могли б вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved