Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON] (в інтересах якого діє [PERSON]) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.02.2008 року, на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17966543 від 04.03.2008 р., реєстраційний номер 21881101. На сьогоднішній день в цьому будинку окрім позивача зареєстровані відповідачі, які вже не мешкають в цьому будинку з 20.09.2014 року, що підтверджується актом від 28.10.2015 р., складеним та затвердженим головою квартального комітету. Відповідачі не є співвласниками житлового будинку та не є членами сім'ї позивача, є лише орендаторами, які раніше орендували частину житлового будинку та попросили зареєструвати їх в будинку на 6 місяців. Відповідачі не знялися з реєстрації в обумовлений строк та вже багато часу не проживають в будинку. Місце фактичного проживання відповідачів позивачу невідоме. За комунальні послуги відповідачі не платили. З початку бойових дій в м. Луганську вони виїхали в невідомому напрямку. У зв'язку з відсутністю відповідачів в зареєстрованому житлі понад один рік позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України та примусово зняти їх з реєстраційного обліку в спірному будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання 25.04.2017 року не з'явилися, про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур"єр", причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Згідно повідомлення Мінсоцполітики України зазначені особи в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб не значаться. Представник третьої особи - Головного Управління Державної міграційної служби України у Луганській області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луганської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що служба у справах дітей обласної державної адміністрації не є органом опіки та піклування, у зв'язку з чим просив залучити до розгляду справи Білокуракинську районну державну адміністрацію. Представник третьої особа - Білокуракинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі адміністрації та зазначив, що, неповнолітній [PERSON] та його батьки не проживають на території Білокуракинського району, у зв'язку з чим неможливо з'ясувати наявність ч відсутність порушень житлових прав вказаної дитини, а тому вважав за доцільне прийняти рішення по даній справі на розсуд суду. 25.04.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Згідно домової книги, в спірному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9-11). З 20.09.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в спірному будинку, про що головою квартального комітету складено відповідний акт від 28.10.2015 р. (а.с. 8). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідачі не є членами сім'ї власника, за адресою реєстрації не проживають більш ніж один рік, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved