Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просять встановити факт укладання договору купівлі-продажу від 21.06.2017р. квартири [ADDRESS] між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] та факт припинення нею права власності на квартиру [ADDRESS] з 21.06.2017р., обґрунтовуючи її тим, що встановлення такого факту необхідно їй для відображення та підтвердження припинення права власності на нерухоме майно, у зв`язку з поданням її чоловіком декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, оскільки існують розбіжності з даними у відповідному Державному реєстрі. Представник заявника та заявник підтримали вимоги заяви. Заінтересована особа у судове засідання не явилася, мешкає на території проведення операції Об`єднаних сил. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, що дійсно на підставі довіреності, яка була видана їй заявницею 21.06.2017р [INFO] уклала в м.Луганську договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] , передавши йому ключі від квартири, а він передав їй 380000 грн. які вона в подальшому передала заявниці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він є батьком [PERSON] . чоловіка заявниці, проживає в м.Луганську та підтвердив факт того, що зазначена квартира була продавана 21.06.2017р. і в ній мешкає [PERSON] . \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник на підставі договору купівлі продажу №3310, посвідченого Приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Алейніковою К.Л., придбала у [PERSON] квартиру, розташовану в [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано 1.10.2010р. 21.06.2017р. [PERSON] , на підставі довіреності яка була видана заявницею, в м.Луганську продала зазначену квартиру [PERSON] ,\~передавши йому\~ключі від\~квартири,\~а [PERSON] \~передав їй\~грошові кошти\~за квартиру\~у сумі\~380000\~грн.\~Договір купівлі-продажу\~був посвідчений нотаріусом Любінецькою В.Р. [PERSON] отримала від [PERSON] зазначену суму грошових коштів в подальшому передала їх заявниці. Отже сторони виконали усі істотні умови укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу. В подальшому чоловік заявниці [PERSON] , який працював в органах Національної Поліції України, вніс у декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави відповідні зміни, зазначивши в п.11 джерелом доходу від продажу нерухомості дружини 380000 грн. В цей час покупець квартири [PERSON] відмовляється виїхати на підконтрольну територію України для укладання відповідного договору купівлі-продажу квартири за нормами законодавства України. У зв`язку з тим, що заявник не має можливості зареєструвати угоду купівлі-продажу квартири на території підконтрольній Україні, виникли розбіжності з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому власником квартири після внесення відомостей у зазначену Декларацію, залишилися заявник. Місто Луганськ є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ст.ст.9,11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України. За державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, у тому числі територіальною громадою міста Севастополя, державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України. На тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 953/3 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17.06.2014р. вбачається, що Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово припинити доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України Луганської та Донецької області. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до\~ст.346\~ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт відчуження заявником зазначеної квартири відбувся 21 червня 2017 року, що підтверджується доказом - «Договором купли-продажи квартиры 21 июня 2017 года, зарегистрированного в реестре за №394 нотариусом [PERSON] .». Судом при\~наданні оцінки\~«Договора купли-продажи\~квартиры 21\~ [INFO] 2017\~года»,\~як доказу,\~приймається до\~уваги,\~що хоча\~такий документ\~не є\~юридично дійсним,\~оскільки виданий\~після 20.02.2014р.,\~але він\~може підтверджувати,\~що певна\~юридична особа,\~яка не\~діє у\~відповідності з\~українським законодавством,\~але de\~facto\~існує на\~окупованій території,\~зареєструвала факт відчуження квартири. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Тобто суд зазначає, що жодним іншим доказом підтвердити факт відчуження зазначеної квартири 21.06.2017р. та припинення права власності заявниці на цю квартиру неможливо, хоча заявниця і не мешкає постійно в м.Луганську, однак таке знаходження її або її родини в м.Луганську може бути небезпечним для її життя. Таким чином, хоча національним законодавством передбачено припинення права власності у разі проведення відповідної його державної реєстрації, однак, враховуючи обставини справи та сукупність доказів, і те, що зробити реєстрацію зазначеної угоди купівлі-продажу квартири не є можливим, суд вважає необхідним застосувати загальне правило, передбачене нормою ст.346ч.1п.1 ЦПК України та встановити факт укладання договору купівлі-продажу від 21.06.2017р. квартири [ADDRESS] між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] і встановити факт припинення права власності [PERSON] на цю квартиру саме з 21.06.2017р. На підставі викладеного,

Outcome: approved