Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Галицької сільської ради Ніжинського району про визнання права власності по 1 / 2 частці на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування після свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Позов обґрунтовуються тим, що даний будинок відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживала [PERSON], яка померла [INFO], спадщина якої прийнята її сином-батьком позивачів [PERSON]. Станом на 31 грудня 2012 року будинок не зареєстрований, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює позивачам оформлення прийнятої спадщини після свого батька [PERSON] в нотаріальному порядку. Просять позов задовольнити. Відповідно до заяв від 02 квітня 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності, голова Галицької сільської ради [PERSON] проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачами по справі є [PERSON], [INFO], місце проживання в [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], місце проживання в [ADDRESS], батьком яких є [PERSON], який помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. Відповідно до довідки Галицької сільської ради Ніжинського району від 02 жовтня 2018 року станом на 15 квітня 1991 року у [ADDRESS] проживала та була зареєстрована [PERSON], статус двору-робочий. Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року N 697-XII майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на даний будинок. Докази на підтвердження інших членів робітничого двору відсутні. Даний будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки ФОП [PERSON] від 03 вересня 2018 року №459 не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на садибний житловий будинок від 08 серпня 2018 року засвідчує його прийняття до експлуатації. [PERSON] померла [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, реєстрація смерті проведена Галицькою сільською радою, [PERSON]-батько позивачів, є дитиною спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем за її заповітом від 04 липня 1998 року, спадщину прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про її прийняття, що підтверджується матеріалами спадкової справи після [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, реєстрація смерті проведена Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області, позивачі є дітьми спадкодавця [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом до майна останнього, прийняли спадщину відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи після [PERSON]. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Бублик В.М. від 09 липня 2018 року відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Із врахуванням викладеного вищезазначений будинок входить до складу спадщини [PERSON], цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок перешкоджає позивачам оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачами права власності на даний житловий будинок в судовому порядку,-по 1 / 2 частці. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Outcome: approved