Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

15 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.\~ Розмір аліментів, який визначений судом, недостатній для належного утримання дитини, тому просить суд змінити розмір раніше стягнутих аліментів. Крім того, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн 00 коп., щомісяця, до досягнення дитиною трьох років, тобто по 14.01.2019. Позовну вимогу мотивувала, тим що їх спільний син [PERSON] зареєстрований та проживає з нею, дитина відвідую дошкільний навчальний заклад (ясла-садок). Всі витрати на дитину несе тільки вона сама, оскільки відповідач аліменти не сплачує і має заборгованість по ним. Хоча вона і працює, забезпечувати себе і всім належним дитину, вона сама не може. Відповідач є людиною працездатного віку, має добрий стан здоровя, а тому може надавати таку допомогу.\~ 03 грудня 2018 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження\~ про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. (а.с.12) 28 грудня 2018 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] від 15.11.2018. Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, [PERSON] зазначив, що приймає участь у матеріальному забезпеченні їх спільного\~ сина. Окрім аліментів, він додатково придбав дитині необхідний одяг, взуття, іграшки, купував продукти харчування. Крім того, зазначає, що на даний час він офіційно не працює. Після розірвання шлюбу значно погіршився стан його здоровя, він лікує тяжку форму псоріазу, на лікування якої витрачено багато коштів. Він матеріально допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами і\~ отримують мінімальну пенсію, якої не вистачає на проживання та лікування хвороб. Його матері зробили складну операцію в 2017 році, та тепер щомісяця вона потребує дослідження\~ та щоденного приймання ліків. У звязку з вищенаведеним, просить відмовити позивачці у зазначених позовних вимогах. суд також звертає увагу на те, що відзив на позовну заяву не містить підпису відповідача, а тому не може вважатися належним чином оформленим.(а.с.20-25) \~ [PERSON], 28.12.2018 до суду подала відповідь на відзив відповідача, в якому наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив зазначила,\~ що все вказане відповідачем є недоведеним і бездоказовим. Спростувала твердження відповідача стосовно заборгованості по аліментам, довідкою з Шосткинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області. (а.с.28,29) Станом на 01 лютого 2019 року відповідачем не надано заперечень на відповідь на відзив від 28 грудня 2018 року. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 25.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2011 року. (а.с.6) Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №197283 виданого 19 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. (а.с.3) З довідки №149 від 13 листопада 2018 року виданою ПП «Івушка Шостка», вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] за адресою: [ADDRESS]. До складу її сімї входить син [PERSON], [INFO], який зареєстрований спільно з матірю та знаходиться на її утриманні. (а.с.8) Як вбачається з виконавчого листа №589/3184/16-ц виданого 02 грудня 2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 25.07.2016 року\~ до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9) Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Шосткинському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №53046147) від 06.12.2016. (а.с.19)\~ З довідки\~ від 26.12.2018, вбачається, що [PERSON] відвідав лікаря дерматолога, яким постановлено, що останній заразними шкірними захворюваннями не страждає. Діагноз: «псоріаз, загострення». (а.с.25) Згідно довідки №1 від 01.01.2019 Шосткинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції, заборгованість по аліментам, за виконавчим листом №589/3184/16-ц від 02.12.2016 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 600,00 грн на утримання сина [PERSON], [INFO] , за період з 25.07.2016 по 01.01.2019 складає 2900,00 грн. (а.с.31) У відповідності до положень ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; та згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років\~ складає: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень) та мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.\~ У звязку з зазначеним, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. Дослідивши доводи відповідача, матеріали справи, виходячи з справедливих й розумних критеріїв, беручи до уваги, що відповідач, є батьком малолітнього [PERSON], і як батько, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, і є обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Враховуючи, що заявлений розмір аліментів в силу частини 2 статті 182 СК України є мінімальним гарантованим розміром аліментів, а відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він на належному рівні матеріально утримує сина та забезпечує його відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 141, 150 СК України, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум є обгрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що на час подачі цивільного позову до суду, дитина не досягла трирічного віку, позивач здійснює за нею догляд та потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка- батька дитини. Згідно з вимогами ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. В силу вимог ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що шлюб між сторонами\~ розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року. На даний час подружжя проживає окремо. Син [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем. Позивач в силу своїх можливостей працює, дитина відвідує дитячий садок. Тобто, з огляду на викладене, позивач намагається забезпечити і себе і дитину самотужки.\~\~\~ Відповідач є молодою особою, працездатного віку, офіційно не працює , на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб немає, не є інвалідом. Вивчивши всі надані докази, що містяться в матеріалах справи, суд критично оцінює доводи відповідача проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, оскільки законодавче визначення «..за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу» слід розуміти таким чином, що не існує обєктивних труднощів для чоловіка у матеріальній підтримці жінки, котра доглядає за їх спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] не надав переконливих доказів аж настільки важкого власного стану здоровя та власної зайнятості, які унеможливлюють його бажання пошуку роботи з метою здійснення ним матеріальної підтримки позивача хоча б у незначному розмірі. Разом з тим, і позивачем не доведено те, що відповідач [PERSON] отримує доходи, на підставі, яких спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 500 грн, щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач офіційно ніде не працює, сталого, регулярного доходу не має, та\~ виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі\~ 200 грн, щомісячно, починаючи стягувати з 15 листопада 2018 року і до досягнення дитиною трьох років. Оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом ставки судового збору були меншими ніж на даний час, суд

Outcome: partial