Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банку 55813,88 грн. боргу за кредитним договором №б/н від 02 вересня 2013 року, в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4884,18 грн., заборгованість за процентами в сумі 44795,71 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн., заборгованість по штрафам в сумі 3133,99 грн. та 1600 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В клопотанні, що надійшло до суду разом з позовною заявою, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд відповідно до статей 280, 281 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17 липня 2017 року справу було призначено до судового розгляду. Ухвалами Жмеринського міськрайонного суду від 27 вересня 2017 року, 26 жовтня 2017 року та 20 листопада 2017 року розгляд справи було відкладено для надання можливістю представнику позивача організувати виклик відповідача в судове засідання шляхом розміщення оголошення в пресі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року на підставі статті 19, пункту 9 частиної першої Перехідних положень ЦПК України продовжено розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, а виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як видно з матеріалів справи, 02 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредитну картку "Універсальна". 14 січня 2014 року цю картку було переоформленона картку "Універсальна Голд", відповідно до якої відповідач отримав кредит у в сумі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт надає свою згоду у будь-який момент його змінити. Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.4.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати із картрахунків суми грошових коштів у розмірі здійснених клієнтом операцій, а також вартість послуг, визначених тарифами банку. Відповідно до п.4.8. Умов та правил надання банківських послуг банк зобовязаний продовжити термін дії карти з новою датою закінчення терміну дії при наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку. Відповідно до п.4.11. Умов та правил надання банківських послуг клієнт, що порушив виконання кредитних зобовязань, доручає приймати та розподіляти грошові кошти для погашення простроченої заборгованості в черговості, визначеній банком самостійно. Відповідно до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, про що, окрім виключення випадків зміни розміру наданого кредиту, зобовязаний повідомити клієнта за сім днів до таких змін, в тому числі у виписці по картрахунку. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.6.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків і про здійснених по них операціях. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 6.7. держатель зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Відповідно до п. 9.3. Умов та правил надання банківських послуг картрахунки, відкриті на невизначений термін, за виключенням обставин, що викладені у п.п.9.6., 9.7. умов. Відповідно до п. 9.6. Умов та правил надання банківських послуг при відсутності на картрахунку грошових коштів у розмірі достатньому для оплати послуг банку для продовження дії картки і при ненадходженні грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту закінчення строку дії картки, банк нараховує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів щомісячно. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обовязку. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним договором станом на 17 травня 2017 року виникла прострочена заборгованість за кредитом у сумі 4884,18 грн., заборгованість за процентами в сумі 44795,71 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн., заборгованість по штрафам в сумі 3133,99 грн., а всього 55813,88 грн. (а.с.4-5). Відповідач припинив погашати кредитну заборгованість після 28 серпня 2014 року. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка була висловлена в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафу одночасно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, відсотками та штрафними санкціями, нарахованими у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання. Крім того, з відповідача, в силу ч.1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1) в розмірі 1600 грн..

Outcome: partial