Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У січні 2021 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 28.09.2017 у розмірі 15153,94 грн. та судових витрат у розмірі 2102,00 грн. Позивач зазначає, що до АТ КБ "ПриватБанк" звернувся [PERSON] з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 28.09.2017, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у анкеті- заяві. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку з кредитним лімітом до 15000 грн. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.11.2020 має заборгованість у сумі 15153,94 грн., з них: заборгованість за тілом кредита - 11707,36 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 3446,58 грн. Ухвалою судді від 14.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 09 год. 30 хв. 16 лютого 2021 року, яке було неодноразово відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання, призначені на: 16.02.2021, 01.03.2021 та 24.03.2021 не з"явився, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що до АТ КБ "ПриватБанк" звернувся [PERSON] з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 28.09.2017 підписав заяву б/н, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У подальшому, 19.09.2018 АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] підписали умови кредитування, на виконання яких відповідачу видано кредитну картку із кредитним лімітом до 15000 грн. Відповідно до п. 1 статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року № 519 змінено тип банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Банк став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.09.2017, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , останній станом на 11.11.2020 має заборгованість в сумі 15153,94 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита - 11707,36 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 3446,58. З довідки АТ КБ "ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що відбулася зміна кредитного ліміту: 19.09.2018, 26.02.2019, 26.03.2019, 27.03.2019, 28.03.2019, 09.09.2019, 25.10.2019, 20.02.2020. 19.08.2018 відповідачем підписано умови кредитування та обслуговування картрахунку по кредитному продукту "Універсальна ГОЛД", згідно яких річна процента ставка у межах пільгового періоду складає 0,00001%, а поза межами пільгового періоду - 42%. Визначено відповідальність за наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою складає 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, а процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 84%. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до роз`яснень, які викладені у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦПК Ураїни договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу було відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими відповідач активно користувався. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.11.2020 становить 15153,94 грн., з них: заборгованість за тілом кредита - 11707,36 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 3446,58 грн. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми боргу по тілу кредита. У наданому банком розрахунку, за період з 01.02.2019 по 01.01.2020 (а.с.7-8), зазначено, що заборгованість по тілу кредита, окрім безпосередньо витрачених відповідачем сум позики (стовпчик №3 розрахунку), формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів (стовпчик №4 розрахунку) нарахованих банком щомісячних відсотків, що призводило до збільшення заборгованості по тілу кредита на таку суму відсотків, що відповідно збільшувало базу нарахування самих відсотків та інших платежів в подальшому. Разом з тим, у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 визначено необґрунтованість нарахування відсотків у разі відсутності умов договору щодо цього, а тому зважаючи на недоведеність існування погоджених між сторонами умов договору про можливість стягнення сум нарахованих відсотків самим банком за рахунок тіла кредиту, суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до тіла кредита відсотки в розмірі 5398,76 грн. погашені за рахунок кредита, які сформовані за період з 01.02.2019 по 01.01.2020. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків. А тому позов про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за тілом кредита підлягає задоволенню частково в розмірі 6308,60 грн., яка розраховується: 11707,36 грн. (заборгованість за тілом кредиту) - 5398,76 грн. (відсотки погашені за рахунок кредита) = 6308,60 грн. та підлягають стягненню нараховані відсотки в розмірі 3446,58 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки, [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 9755 грн. 18 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (9755,18/15153,94) * 2102,00 = 1353 грн. 14 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial