Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою зняти арешт з майна накладений на підставі постанови № 1212 від 11.06.2003 року виданої Новгородківським відділом ДВС та припинити чинність дії запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна по обтяженню за реєстраційним номером 8070845. Свої вимоги мотивував тим, що у вересні 2017 року під час звернення до Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (далі по тексту Новгородківський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області ), йому стало відомо, що на все його майно накладено арешт. 14.09.2017 року він звернувся до Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області з заявою про зняття арешту з його майна по обтяженню №8070845 у звязку з закінченням виконавчого провадження. Дане обтяження було накладено відповідно до постанови № 1212 від 11.06.2003 року винесеної Новгородківським ВДВС та зареєстровано реєстратором Новгородківською районною державною нотаріальною конторою. 15.09.2017 року листом за № 3690 Новгородківським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області відмовлено у задоволені його заяви, у звязку з відсутністю на день звернення будь-яких відомостей при примусовому виконанні якого виконавчого провадження було накладено арешт на його майно за обтяженням № 8070845, оскільки відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки. Також йому було рекомендовано звернутися до Новгородківського районного суду з заявою про вирішення питання про зняття арешту. У звязку з тим, що дане провадження було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Новгородківською районною державною нотаріальною конторою, він звернувся із заявою в даний орган про надання копій документів виконавчого провадження на підставі яких було внесено в реєстр дане обтяження. Згідно відповіді за вих..№ 33/844 від 15.09.2017 року, йому було повідомлено, що постанови ДВС згідно діючого законодавства України зберігаються на протязі лише трьох років, тобто постанови №1212 від 11.06.2003 року в Новгородківській РДНК не має. Позивач в судове засідання не зявився, до суду звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує, наполягає на його задоволенні. У разі неявки відповідача просив суд ухвалити заочне рішення по справі. Представник відповідача Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Згідно відповіді за вих. № 3690 від 15.09.2017 року начальника Новгородківського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області [PERSON] на заяву позивача, вбачається що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, встановлено, що обтяження № 8070845 було накладено відповідно до постанови № 1212 від 11.06.2003 року Новгородківським ВДВС на все майно боржника. Обтяження зареєстровано реєстратором, Новгородківською районною державною нотаріальною конторою. Додатково повідомив, що відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання становить 1 рік. Тому, Новгородківський РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області не може вилучити обтяження № 8070845 та рекомендувало звернутися до Новгородківського районного суду з заявою про вирішення питання про знаття арешту з майна. Згідно повідомлення завідувача Новгородківського РДНК [PERSON] від 19.09.2017 року на заяву [PERSON], повідомлено, що згідно діючого законодавства України постанови ДВС зберігаються на протязі трьох років, тобто постанови № 1212 від 11 червня 2003 року в Новгородківській РДНК відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 98758735 від 28.09.2017 року, вбачається, що постановою Новгородківського відділу ВДВС № 1212, від 11.06.2003 року накладено арешт на все майно, невизначене майно [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження" (яка діяла на час виникнення спору), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 6 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ст.50 Закону України „Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно пунктів 2 та 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016р., позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт на все майно позивача [PERSON] завершене, арешт не знято, що порушує законні права позивача як власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Тому є всі підстави для задоволення позовних вимог про \~\~зняття арешту з майна накладеного на підставі постанови № 1212 від 11.06.2003 року виданої Новгородківським відділом ВДВС

Outcome: approved