Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

11.07.2019 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовані тим, що з 01.06.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Стосунки з відповідачем погіршились і тому позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 26.07.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача заперечила проти позову, надала відзив та заяву про визнання доказів недопустимими, в яких зазначила, що висновок органу опіки та піклування, оскільки немає доказів надсилання його відповідачу, довіреність представника органу опіки та піклування належним чином не засвідчена, окрім того у відзиві зазначено, що відповідач надає матеріальну допомогу дітям, від своїх батьківських обов`язків не ухиляється, щодо позасудового вирішення спору позивачка до нього не зверталась . Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримують наданий висновок, проти визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не заперечують. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Судом встановлено, що з 01.06.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Діти на даний час проживають разом з матір`ю, що не заперечувалось сторонами. Згідно висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 360/01-11 від 02.03.2020 року, орган опіки та піклування, з метою забезпечення виключно прав та інтересів дитини, вважає можливим визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вже досягли 14 років, та мають право, самостійно обирати з ким із батьків їм проживати, тому питання визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не розглядалось. Також вказаним висновком встановлено, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 27.11.2019 р. працівниками територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі за місцем проживання [PERSON] , [INFO] , встановлено наступне. Квартира розташована на 11-у поверсі 16-ти поверхового будинку, складається з 4-х кімнат. Для розвитку та виховання дітей створені задовільні умови. За місцем свого проживання [PERSON] , [INFO] , характеризується виключно з гарної сторони, займається вихованням та освітою дітей, приділяє їм багато уваги, про що свідчать характеристики від громадян [PERSON] , [PERSON] , прот. [PERSON] . Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає в країні Ізраїль. Відповідно до інформації, наданої адміністрацією Одеського економічного ліцею Одеської міської ради Одеської області, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , вчиться в 11- Б класі означеного учбового закладу. Мати - [PERSON] , цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання. Батько - [PERSON] , за весь період навчання доньки в ліцеї (з 2016 року) жодного разу успіхами в навчанні дитини не цікавився, батьківських зборів ніколи не відвідував, участі в житті ліцею не брав. Відповідно до характеристики, представленої адміністрацією Одеського економічного ліцею Одеської міської ради Одеської області, на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що мати неповнолітнього, приділяє належну увагу вихованню сина. Відповідно до інформації, представленої Приватним закладом "Заклад загальної освіти "Початкова школа Острівець" від 02.12.2019 року за №02/12-19 проінформовано, що мати дитини - [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню доньки, приймає участь у батьківських зборах. Про участь батька, [PERSON] , у вихованні, піклуванні та розвитку інформації не має, він не приймав участь у батьківських зборах, групових заходах, внесені оплати за школу та співбесідах із вчителем. Відповідно до інформації адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 27.11.2019р. №01-03/ 784 повідомлено, що декларація на медичне обслуговування підписана [PERSON] . Відповідно до протоколів бесід складених 28.11.2019 року спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, з неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітньою [PERSON] , [INFO] , зазначено, що діти бажають проживати з матір`ю. Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти того, щоб діти проживали разом з матір`ю, але проти встановлення місця проживання дітей разом з матір`ю як у судовому порядку, так і органами опіки та піклування. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 13.02.2020 року, була присутньою [PERSON] , [INFO] , неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] , [INFO] , та представник [PERSON] , [INFO] - адвокат Шалько Олександра Андріївна. Враховуючи вимоги законодавства України, малолітнього неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , було заслухано на вказаному засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, на якому діти зазначили що бажають проживати разом з матір`ю. Адвокат батька, [PERSON] , на зазначеному засіданні зазначила, що батько дітей не заперечує проти проживання дітей разом з матір`ю, але проти того, щоб це було визначено рішенням суду.? Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 року було витребувано з Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо визначення місця проживання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Посилання представника позивача про те, що висновок є недопустимим доказом, оскільки орган опіки не надав сторонам його копії суд не приймає до уваги, оскільки даний висновок було надано суду на ухвалу про витребування доказів, та процесуальним законодавством не передбачені вимоги, щодо надіслання копій витребуваних доказів всім сторонам. Окрім того, представник відповідача був присутній на засіданні органу опіки та піклування та мав можливість надавати свої заперечення, клопотання та докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також отримати копію вказаного висновку безпосередню від органу опіки та піклування. До суду висновок надійшов 13.04.2020 року, представник відповідача мав змогу з ним ознайомитись та надати свої докази та заперечення, які спростовують вказаний висновок. Окрім того, суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування має для суду рекомендаційний характер, та суд ухвалюючи рішення оцінює його в сукупності з іншими наданими сторонами доказами. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що на даний позивачка має постійне місце проживання, належним чином піклується про дітей, враховуючи також те, що діти, які досягли 14 років виявили бажання проживати разом з матір`ю та позивачка не перешкоджає батькові бачитися з дітьми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved