Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач завернувся в суд із позовом до відповідача, який в подальшому уточнив, про зменшення розміру аліментів, призначених до стягнення згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що під час перебування в шлюбі у сторін народилася спільна дитина, син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Франківського районного суду м. Львова 12.08.2014р., а дитина залишилась проживати з відповідачем. Згідно заочного рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №465/5184/14-ц від 25.09.2014р., позивач виплачує на користь відповідача, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 30% від усіх видів заробітку, починаючи від 18.08.2014 року. На сьогоднішній день середня місячна заробітна плата Позивача складає 15,000 грн. відтак, виплата аліментів складає 30 %, що становить 5,000 грн. щомісячно. Він, позивач, як батько дитини, для забезпечення гідних умов виховання та життя дитини, постійно підтримував матеріально, намагаюсь створювати всі належні умови для розвитку природних здібностей сина, щиро його любить і не зважаючи на перепони Відповідача, приймав активну участь у його житті та вихованні, забезпечуючи його фізичний і духовний розвиток. Для цього виплачував не лише 30% від усього заробітку, а, враховуючи витрати на навчання, розвиток, одяг, їжу, розваги -сплачує суму, що перевищує у розрізі одного календарного місяця 60% усіх його прибутків . По мірі своїх можливостей, окрім виплат аліментів, він купував для сина речі та іграшки, відвідував з сином розвиваючі гуртки, дитячі розважальні заклади. Відтак, він, позивач, повністю, одноосібно без жодної участі матері, забезпечував свого сина, виплачуючи по 5 тис. грн. аліментів щомісяця на рахунок Відповідача. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, згідно Закону України про державний бюджет на 2017р., передбачає збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму, а саме як для сина [PERSON] , який на час подання позову мав повних 7 років та 8 місяців, складає: з 1 січня 2017 по 30 квітня - 1 689 гривень, з 1 травня по 30 листопада - 1 777 гривень, з 1 грудня - 1 860 гривень. Окрім того , зазначив, що на його утриманні перебуває непрацездатна пристаріла мати, що потребує додаткового догляду, в зв`язку з хворобою ніг, обмежена у вільному пересуванні. Пенсія матері щомісяця становить в розмірі 2 068 грн. Він, позивач, щомісяця оплачує на потреби матері комунальні послуги в розмірі 2-2500 грн., купівлю лікарських препаратів на суму більшу 7 000, а також приписане лікарем дієтичне харчування. Всього ним, позивачем, на виконання заочного рішення Франківського районного суду м. Львова у справі від 25.09.2014р. за період з серпня 2014 і - по лютий 2018 року була виплачена сума коштів у розмірі 113 631,68 грн. Однак, відповідачем не було надано підтвердження витрат цих коштів на потреби спільного сина. Із цих підстав, просить позов задовольнити , зменшвши розмір аліментів присуджених до стягнення за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року до 1/2 частини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2019 року. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позові та додатково пояснив, що з 05.06.2018 року [PERSON] знаходиться у розшуку та переховує їх спільного сина, що підтверджується листом Управління державної виконавчої служби № Я-404/04-19/02 від 01.08.2019 року та листом Головного управління національної поліції у Львівській області № Я-1-1/112/14/03 від 20.08.2019 року. Відповідач у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, хоча належним чином викликалася у порядку статей 128-130 Цивільного процесуального кодексу України. В попередньому складі суду 16 квітня 2018 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого вимоги позивача про зменшення розміру аліментів нею заперечуються, з огляду на те, що стан здоров"я та матеріальне становище дитини змінились в негативну сторону, що підтверджується долученими нею висновками психологів, у зв"язку із морально - психологічним травмування дитини батьком. Окрім того, відповідачем долучено копії чеків у підтвердження цільового використання аліментів сплачених батьком. Із цих підстав, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина, син [PERSON] , [INFO] , про що зроблено запис в Книзі реєстрації народжень від 02.09.2010 № 4511 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Франківського районного суду м. Львова 12.08.2014р. Згідно заочного рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №465/5184/14-ц від 25.09.2014р., позивач виплачує на користь Відповідача, [PERSON] ( [INFO] ) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 30% від усіх видів заробітку, починаючи від 18.08.2014 року. На підставі заочного рішення Франківського районного суду м. Львова №465/5184/14-ц від 25.09.2014, видано Виконавчий лист №465/5184/14-ц, від 21.10.2014, згідно якого із Позивача на користь Відповідача стягуються аліменти в розмірі 30% від усіх видів заробітку, починаючи від 18.08.2014 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови ПленумуВерховного судуУкраїни від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремихнорм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони, змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Листами Управління державної виконавчої служби № Я-404/04-19/02 від 01.08.2019 року та Головного управління національної поліції у Львівській області № Я-1-1/112/14/03 від 20.08.2019 року підтверджено, що 05.06.2018 року боржника [PERSON] ( справа 465/7234/16-ц) оголошено в розшук. Відтак, починаючи з 2017 року, тобто більше двох років позивач позбавлений можливості спілкуватись із сином та брати участь у його вихованні, однак продовжує сплачувати кошти на його утримання щомісячно в розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. З урахуванням вищенаведених обставин, а саме: перебування матері дитини у розшуку, відсутності спілкування батька із сином, на утримання якого стягуються аліменти, а також пояснень позивача, згідно яких кошти, що стягуються із його доходів не використовуються стягувачем, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а також відсутність цільового використання аліментних зобов"язань боржника. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року- 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України), що підлягають стягненню із 01.01.2019 року. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved