Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому зазначила, що в період з 20.11.2010 року по 24.07.2013 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем . Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2013 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2015 року змінено розмір аліментів на тверду грошову суму, а саме на 400 гривень щомісячно, до повноліття дитини . На момент звернення до суду з даним позовом малолітній [PERSON] має хронічні захворювання, а тому потребує додаткових витрат на лікування та профілактику захворювань . Крім того в зв'язку з підвищенням цін на продовольчі товари та товари повсякденного вжитку [PERSON] не має можливості самостійно утримувати дитину, оскільки середньомісячний розмір її заробітної плати становить близько 1400 гривень, інших джерел доходів вона не має . Вказані обставини, змусили позивача порушити питання про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина . Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, поважних причин своєї неявки та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . Представник позивача ( який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області ) заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги визнали частково. А саме погодилися відшкодувати позивачеві половину вартості придбаних нею медикаментів на загальну суму 2140 гривень 71 копійка . Вимогу про відшкодування додаткових витрат на санаторно-курортне лікування малолітнього [PERSON] не визнали повністю, вважаючи її передчасною . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : [PERSON] народився [INFO] в смт. Добровеличківка Кіровоградської області. Батьками дитини записані сторони по справі ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.06.2011 року, видане ВДРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області ( а.с. 8 ) . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 ( однієї/третьої ) частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму. Стягнення аліментів розпочато з 24.09.2013 року (а.с.11). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року змінено розмір аліментів сплачуваних [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], які визначені рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2013 року по справі № 387/1520/13-ц, номер провадження 2/387/467/13 з 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму на тверду грошову суму в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно до повноліття дитини. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації . Аліменти у зміненому розмірі стягувати від дня набрання чинності рішенням суду (а.с.15-16). З довідки № 20/01-15 від 24.07.2015 року та виписки із медичної картки амбулаторного хворого, виданих КЗ " Добровеличківський РЦ ПМСД " встановлено, що [PERSON] з вересня 2013 року знаходиться в групі часто та довготривалохворіючих . Діагноз: гострий фарінгит , ацитономічний синдром, диспепсія, залізо-дефіцитна анемія. В зв'язку з цим йому рекомендовано проходження амбулаторного лікування два рази на рік, в ході якого необхідно : дотримуватися дієти ; проводити медичне обстеження ; дотримуватися режиму дня ; дотримуватися особистої гігієни ; проходити санаторно-курортне лікування ; уникати переохолодження ; приймати два рази на рік на протязі двох тижнів медичні препарати : "Укрлів", "Мезим", "Альтан", "Холосас", "Мальтофер", мінеральну воду "Боржомі", противірусну терапію "Лаферобіон", полівітаміни "Кіндербіовіталь", щеплення протигрипозною вакциною ( а.с.52). З видаткової накладної № 38-Рн-0000104 від 24.07.2015 року, виданої Добровеличківською філією - ЦРА № 21 ПАТ "Ліки Кіровоградщини ", встановлено, що позивач понесла витрати на придбання зазначених вище лікарських форм в сумі 2140 гривень 71 копійка . Таким чином вартість медичних препаратів, які дитині необхідно буде вжити на протязі року становитиме 4281 гривня 42 копійки . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно . З огляду на вказане суд вважає, що відповідач зобов' язаний відшкодувати позивачеві 1/2 частину витрат, пов'язаних з придбанням медичних препаратів, що в грошовому виразі становить 2140 гривень 71 копійку . Позовна вимога про стягнення з відповідача витрат на санаторно - курортне лікування малолітнього [PERSON] на переконання суду не обґрунтована належними та допустимими доказами . Так долучені до метеріалів справи витяги із сайту санаторія " Карпатія " не мають ознак офіційного документа . Інших доказів, які б обґрунтовували розмір витрат на санаторно-курортне лікування стороною позивача не надано . Крім того згідно довідки № 21/01-15 від 12.08.2015 року, виданої КЗ Добровеличківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON] [INFO] рекомендовано проходження у 2015 році санаторно-курортного лікування по захворюваннях органів дихання у місті Ужгород санаторій "Карпатія " тривалістю 21 день . Проте з наявних у справі доказів датою народження малолітнього [PERSON] є [INFO]. Місцем знаходження санаторію " Карпатія "є село Шаян Хустського району Закарпатської області . Наведені обставини ставлять під сумнів зазначену вище довідку, як належний доказ . З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що в задоволенні вимоги про відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування слід відмовити за необґрунтованістю . На підставі ст. 185 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: partial