Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його рідного брата [PERSON], [INFO], зазначаючи, що брат є інвалідом 1 групи з дитинства, в зв'язку з хронічним психічним захворюванням перебуває на диспансерному обліку в Криворізькому психоневрологічному диспансері, його стан здоров'я не дозволяє йому самостійно за собою слідкувати, він не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватись в простих життєвих ситуаціях, потребує сторонньої допомоги та контролю. Для реалізації прав та інтересів просить визнати [PERSON] недієздатним. Визнання брата недієздатним заявнику необхідно для оформлення над ним опіки, яку просить встановити в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 237 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки міжрайонною психіатричною МСЕК від 19.05.1989, [PERSON] є інвалідом першої групи інвалідності з дитинства, у зв'язку з чим є непрацездатним та потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с. 11). Через захворювання [PERSON] перебуває на обліку в Комунальному закладі "Криворізький психоневрологічний диспансер "ДОР" з 1976 року. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 92 від 19 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] страждає на глибоку розумову відсталість (F-73.0, згідно МКБ -10), за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦК України, ст.\~241 ЦПК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Вирішуючи питання про призначення опікуна над [PERSON], суд враховує подання відділу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2015 року № 7/29-3691 щодо можливості призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], а також додані докази - відомості про місце проживання, родинні зв'язки, характеристику з місця роботи на [PERSON], згідно якої він позитивно характеризується за місцем роботи, стан здоров'я [PERSON], який за станом здоров'я може бути опікуном [PERSON] Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, які перешкоджають призначенню заявниці опікуном [PERSON], судом не встановлено. На підставі викладеного, беручи до уваги вищенаведені обставини, а також те, що [PERSON] фактично здійснює догляд за своїм братом, опікується його здоров'ям, справами, заявник наполягає на призначенні його опікуном, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON], який за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, суд вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved