Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в селі Замочок, вул. Шевченка 59 Жовківського району, Львівської областію Житловий будинок загальною площею 116,6 кв.м , житловою площею 78.3 кв.м. складається з коридору, ванної кімнати, веранди, 4-х житлових кімнат, 2-х підвалів. Разом із позивачем у її будинку проживає син, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON] зі своїми дітьми: дочкою [PERSON] [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO] 06 травня 2006 року дочка [PERSON] в Замочківській сільській раді Жовківського району зареєструвала шлюб з [PERSON], жителем [INFO]. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] став проживати в господарстві позивачки, а 20 серпня 2010 року зареєструвався в даному житловому будинку. За рішенням суду Жовківського р-иу Львівської області від 30.10.2015 р., шлюб між дочкою [PERSON] і відповідачем по справі розірваний. Ще до подачі заяви про розірвання шлюбу відповідач залишив дітей і дочку, забрав всі свої особисті речі та перейшов проживати до своїх батьків у село Городжів Жовківського району, де й проживає в даний час. З часу залишення відповідачем вищезгаданого господарства минуло більше десяти місяців, але відповідач не бажає знятися з реєстрації, хоча на звернення позивача постійно обіцяє це зробити. Позивачу необхідно оформити субсидії на житлово-комунальні послуги, але в зв"язку з тим, що відповідач не бажає знятися з реєстрації їх вона не можу їх оформити . Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує, просить такий задоволити. Представник відповідача Жовківського РВ ГУДМС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вбачається, що власником будинку розташованого у с. Замочок по вул. Шевченка (вул. Леніна) 59 Жовківського району Львівської області являється [PERSON]. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності / САА 439451 / від 10.05.2005 року. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області № 444/2374/15-ц, вбачається, що 30.10.2015 року шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] Павлівною та [PERSON] розірвано. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 14.11.2015 року. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 13.05.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] на даний час в житловому будинку, який належить [PERSON] зареєстрований, але не проживає, про це свідчать свідки. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 6 місяців. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку понад 6 місяців без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача йому не чинилося. Крім цього, як встановлено, відповідач добровільно залишив спірне житло і переїхав жити в інше місце. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовна вимога [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на проживання в житловому будинку № 59 по вул. Шевченка в селі Замочок, Жовківського району Львівської області, є підставною і підлягає до задоволення. Передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту порушеного права не може бути реалізований через ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки зазначена правова норма містить виключний перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, а саме: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть, тому заявлена позовна вимога про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. За таких обставин в задоволенні позовної вимоги про зобовязання зняти з реєстрації [PERSON], за адресою: вул. Шевченка, 59 в селі Замочок, Жовківського району Львівської області потрібно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача в користь позивача потрібно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, нема.

Outcome: partial