Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відсотків, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, захист прав споживача, стягнення пені. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 листопада 2014 року між ним та ПАТ «Надра» укладено договір № 20003009380588 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, відповідно до якого він передав на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 130\~000,00 грн. терміном по 24 лютого 2015 року. Незважаючи на те, що строк розміщення вкладу закінчився та на новий термін не продовжувався, відповідач відмовляється повертати йому кошти. 06 липня 2015 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій вказав, що після судового засідання 11 червня 2015 року від відповідача 12 червня 2015 року на його імя надійшов переказ в сумі 130\~844,61 грн. Тобто відповідач виплатив всю суму вкладу 130\~000,00 грн., а також раніше не виплачені відсотки у сумі 640,00 грн. та донараховані ним відсотки 204,61 грн. визнавши тим самим обовязок донарахувати відсотки. Але донараховані відсотки відповідачем не вірно визначені, занижені, вони повинні становити 644,56 грн. Тобто на доплачено 439,95 грн. відсотків, які підлягають стягненню на його користь . Пеню відповідач взагалі не виплатив. Просить стягнути на його користь відсотки з 24 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року в сумі 439,95 грн. та пеню в сумі 27\~434,40 грн., а всього 27\~874,35 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю за мотивів, що викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просив їх задоволити. При цьому вказує, що вказані нарахування првоедені з 24.02.2015 року, з моменту закінчення строку банківського вкладу до 03.03.2015 рорку, моменту введеня тимчасової адміністрації. З моменту закінчення строку банківського вкладу, банк йому кошти не віддавав, а користувався ними. \~Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, в звязку з чим задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому порядку згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», просить в позові відмовити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 листопада 2014року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір № 20003009380588 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, відповідно до якого він передав на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 130\~000,00 грн. терміном по 24 лютого 2015 року. 12 червня 2015 року на імя [PERSON] від відповідача надійшов переказ в сумі 130\~844,61 грн., що підтверджується копією заяви на виплату переказу від 12.06.2015 року. 02 березня 2015 року Правління НБУ прийнята постанова № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра»», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до положень ст.ст.\~525-526, 530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно з ч. 1\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно ст.\~ 610,\~ 612 ЦК України\~ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбчається з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору. Позивачем було надано розрахунок заборгованості, який долучено до матеріалів справи і прийнятий судом до уваги. Погіршення фінансового стану, яке призвело до віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації не звільняє Банк від виконання зобов'язання. Застосування\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику захищати у встановленому порядку порушені права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті, за системою гарантування, виходячи із наведених норм\~ЦК України\~та умов договорів банківського вкладу. Судом також встановлено, що позивач отримав банківський вклад та проценти по ньому тільки під час розгляду справи в суді. За період з 24.02.2015 року, моменту закінчення строку банківськогов кладу по 02.03.2015 року моменту введення тимчасової адміністрації, банк користувався коштами [PERSON], чим порушив свої грошові зобов"язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк, а також 3% річних та інші зобов"язання, з 24.02.2015 року по 02.03.2015 року. Крім того, суд виходить з того, що позивачем подано позов до суду 02.03.2015 року, тобто до моменту введення тимчасової адміністрації у вищевказаному банку. Що стосується розрахунку вказаних грошових коштів позивачем, то суд приймає їх до уваги, оскільки відповідачем заперечень щодо розрахунку не подано, а також не подано своїх розрахунків вказаних виплат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-39цс/13. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При задоволенні позову, суд виходить з загальних засад цивільного законодавства, а саме вимог справедливості, добросовісності та розумності. При цьому суд виходить з вимог Конституційного суду України у рішенні від 2 листопада 2004 року, де вказано, що справедливість є одним із загальнолюдських вимірів права. На підставі викладеного та

Outcome: approved