Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПрАТ «УАСК АСКА», ТОВ «СТГ», третя особа без самостійних вимог: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої ДТП, в якому просять стягнути з ТОВ «СТГ» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 477531,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн; стягнути з ТОВ «СТГ» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 30000 грн.; стягнути з ТОВ «СТГ» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до уточненого позову, свої вимоги обґрунтовують тим, що 01 серпня 2018 року о 15:30 год. на 19км. автодороги Н-14-1 Південний обхід м. Кропивницький, водій ТОВ «СТГ» [PERSON] , керуючи належним ТОВ «СТГ» автомобілем DAF TE95XF, реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті з автодорогою Н-23. Кропивницький-Запоріжжя, здійснюючи поворот ліворуч без ввімкненення сигналу повороту,не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , який рухався йому назустріч і допустив з ним зіткнення. Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відновлювальний ремонт належного [PERSON] автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 1006953,35 грн., але оскільки ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складала 577531,30 грн., то нанесений [PERSON] , як власнику транспортного засобу, відповідно до висновку експерта матеріальний збиток складає 577531,30 грн. Оскільки власник автомобіля ТОВ «СТГ» застрахував свою цивільно-правову відповідальність, страхова компанія ПрАТ «УАСК АСКА», відповідно до ліміту страхування відшкодувала [PERSON] суму у розмірі 100000 грн., а суму 477531,30, на думку позивача, повинна відшкодувати ТОВ «СТГ». Крім матеріальної шкоди, позивачу також спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач був шокований тим, що відбулось. Автомобілем керував його зять, [PERSON] , який в результаті ДТП потрапив до лікарні. Відсутність автомобіля позбавила позивача можливості вести звичайний спосіб життя. [PERSON] також спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що останній був шокований діями водія [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, тривалий час знаходився на лікуванні, що призвело до порушення його життєвих зв`язків, можливістю приділяти увагу сім`ї. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» в судове засідання не з`явився. 23.03.2020 року подали до суду відзив на позовну заяву в якому просили відмовити позивачу у задоволені позовної заяви та розглянути справи без їх участі. В обґрунтування відзиву зазначили, що поліс АК/7405451, яким застрахований транспортний засіб DAF, державний номер [NUMBER] було укладено між ПрАТ АСКА та ТОВ «СТГ» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановленими у ньому у сумі 510,00 грн. та лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну у розмірі 100000 грн. Вказана ДТП трапилась внаслідок допущеного порушення ПДР водієм [PERSON] , що підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2019 року, відповідно до звіту № 18-157 від 17.08.2018 року відновлювати даний транспортний засіб економічно недоцільно. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Фольксваген» державний номер [NUMBER] складає 1006953,35 грн. Ринкова вартість ТЗ «Фольксваген», державний номер [NUMBER] на момент ДТП складає 577531,30 грн. Ринкова вартість ТЗ «Фольксваген», державний номер [NUMBER] з урахуванням ушкоджень складає 178828,21 грн. ПрПТ «УАСК АСКА» визнало випадок страховим та на підставі страхового акту № 8509 від 23.04.2019 року виплатила потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7102 від 25.07.2019 року, № 7110 від 26.07.2019 року, № 7109 від 22.07.2019 року, № 7108 від 19.07.2019 року, № 7103 від 15.07.2019 року, № 7103 від 09.07.2019 року., № 7105 від 03.07.2019 року. Таким чином ПрАТ «УАСК АСКА» повністю виконала вимоги, щодо відшкодування шкоди завданої ДТП та вважає позовні вимоги щодо ПрАТ «УАСК АСКА» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача ТОВ «СТГ», Захарченко І.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. 10.03.2020 року подали до суду відзив, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позову у частині стягнення з ТОВ «СТГ» матеріального та морального збитку. В обґрунтування відзиву зазначили, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 07.02.2019 року, судом враховано пояснення потерпілого [PERSON] , згідно яких від 01.08.2018 року близько 15:30 год. їхав по кільцевій дорозі зі сторони Аеропорту в напрямку с. Первозванівка на швидкості близько 80 км/год та наблизившись до перехрестя з автомобільною дорогою Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя виявив, що у зустрічному йому напрямку рухався вантажний автомобіль DAF з напівпричепом, який на відстані близько 15 метрів від нього раптово став виконувати маневр повороту ліворуч та не встигши застосувати гальмування став скеровувати свій автомобіль правіше, але уникнути зіткнення не вдалося. Зіткнення відбулося передньою лівою частиною кабіни вантажного автомобіля DAF з лівою боковою частиною його автомобіль, після чого на клумбі відбулося зіткнення з опорою електропередач. Врахувавши висновки експерта, за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема залежно від ступеню вини кожного володільця. При цьому водій автомобіля «Фольксваген туарег» [PERSON] до участі у справі як співвідповідач не залучений. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, відповідно до наданих позивачем матеріалів, наступне. Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 07.02.2019 року, 01.08.2018 року о 15:30 год. на 19 км автодогори Н-14-1 Південий обхід м. Кропивницький, водій ТОВ «СТГ» [PERSON] , керуючи автомобілем DAF, який належить ТОВ «СТГ», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті з автодорогою Н-23 Кропивницький-Запоріжжя, здійснюючи поворот ліворуч без ввімкнення сигналу повороту, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Touareg реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , який рухався йому на зустріч і допустив з ним зіткнення. Водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту про експертну оцінку колісного транспортного засобу № 18-157 від 17.08.2018 року матеріальний збиток на відновлюваний ремонт належного [PERSON] автомобіля Volkswagen Touareg реєстраційний номер [NUMBER] складає 577 531, 30 грн. з яких 100 000 грн. відшкодовано потерпілому відповідно до Полісу №АК/7405451 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіля DAF, номерний знак [NUMBER] . Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 15.08.2018 року, пошкодження автомобілю Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] пошкодження завдані лівій боковій частині автомобіля. Відповідно до висновку експерта № 60 від 22.04.2020 року, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 01.08.2018 року становить 529 621,11 грн. Вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля на момент проведення експертизи становить 1071150,71 грн. Відповідачем надано наступні матеріали. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 07.02.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7405451 від 23.08.2017 року, відповідно до якого автомобіль DAF TE95XF було застраховано в ПрАТ «УАСК АСКА». З Протоколу огляду місця ДТП від 01.08.2018 року, до якого додано схему ДТП, з якого вбачається, що місце зіткнення автомобілів Volkswagen Touareg реєстраційний номер [NUMBER] та DAF TE95XF, реєстраційний номер [NUMBER] трапилось на полосі руху автомобіля Volkswagen Touareg. Пояснення водія [PERSON] , відповідно до яких останній перебував на відстані близько 15 метрів від автомобілю ДАФ, який раптово для [PERSON] став виконувати маневр повороту ліворуч. Останній не втигши застосувати гальмування, став скеровувати свій автомобіль правіше, наскільки це було можливо, щоб уникнути зіткнення. Зіткнення відбулося передньою лівою частиною вантажного автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля Volkswagen Touareg. Пояснення водія [PERSON] відповідно до яких він не побачив автомобіль Volkswagen Touareg, який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення з вищезгаданим автомобілем. Відповідно до висновку експерта від 04.03.2020 року № 19/104-9/2/330, автомобіль DAF під керуванням [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.16.13 ПДР України, чим визначалась технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля DAF. Водій автомобіля Volkswagen Touareg реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України та мав можливість уникнути ДТП своєчасними застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення, тобто встановленно винність обох водіїв. Тобто встановлена винність обох водіїв транспортних засобів. Рецензію на Звіт 18-157 про експертну оцінку транспортного засобу марки Volkswagen Touareg 3.0. станом на 15.08.2018 року, яка вказує на те, що звіт про експертну оцінку транспортного засобу марки Volkswagen Touareg 3.0., виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] станом на 01.08.2018 року класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний. Страховий акт ПрАТ «УАСК АСКА» № 8509 від 23.04.2019 року, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 100000 грн., що є максимальним розміром страхового відшкодування, передбаченого полісом. Відповідно до Висновоку експерта від 26.10.2018 року № 6/10.1/76, покази водія [PERSON] в частині того, що він вививши автомобіль DAF з напівпричепом на відстані 15 метрів, почав зміщуватись праворуч з лівої смуги руху, при цьому з моменту початку зміщення до моменту зіткнення згідно схеми до протоколу огляду місця ДТП та матеріалів адміністративної справи подолав 7 метрів з технічної точки зору не спроможні. Аналіз матеріалів справи свідчить про наступне. З матеріалів наданих позивачами вбачається, що водія [PERSON] було визнано винним Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 07.02.2019 року за ст.124 КУПАП. Тобто винність водія [PERSON] в спричиненні ДТП вже встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Висновком про експертну оцінку №18-157, яка долучена до матеріалів справи встановлено ринкову вартість автомобілю Volkswagen Touareg, належного позивачу. Після надання відповідачем до суду рецензії на вказаний звіт 16.03.2020р. позивачем був замовлений і в подальшому наданий до суду висновок іншого експерта № 60 від 22.04.2020р. Натомість з матеріалів долучених відповідачем ТОВ «СТГ», а саме пояснення водія [PERSON] вбачається, що останнім було допущено зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg, що спростовує наданий ТОВ «СТГ» висновок експерта, згідно з яким водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення. Також рецензією на звіт 18-157, про експертну оцінку транспортного засобу спростовано результати Звіту, як такого, що не відповідає вимогам нормативно-правовим актам з оцінки майна, а тому суд не бере його до уваги. Крім того, відповідачем ТОВ "СТГ" долучено висновок експерта № 19/104-9/2/330 від 04.03.2020 року, згідно якого встановлена винність обох учасників ДТП, що не узгоджується з поясненням водія [PERSON] , схемою ДТП та іншими матеріалами справи. Вказаний висновок був складений «на підставі заяви ТОВ «СТГ» про призначення експертизи, яку виніс директор ТОВ «СТГ»; обставини пригоди та вихідні дані повідомлені експерту заявою про призначення експертизи, зокрема: автомобіль DAF зупинився перед перехрестям, що суперечить поясненням водія [PERSON] ; переконавшись що в зустрічному напрямку нема транспортних засобів, поновив свій рух з поворотом ліворуч, у випадку відсутності зустрічного транпорту не трапилась би ДТП; побачивши Фольксваген зупинився на межі з перехрещувальною дорогою щоб дати можливість об`їхати його, якби автомобіль DAF зупинився на смузі, що розділяє зустрічні потоки, ДТП не сталась би; відбувся контакт передньою частиною DAF з лівою бічною частиною Фольксваген; з моменту поновлення руху і до моменту зіткнення DAF подолав не менше 15м. за час не менше ніж 10 сек., вантажний автомобіль з напівпричепом подолавши вповороті 15 метрів, перекрив би смугу зустрічного руху повністю. На переконання суду вказані обставини, крім місця (частин автомобілів) контакту учасників ДТП суперечать як всьому механізму розвитку подій, так і є взаємовиключними та такими що суперечать здоровому глузду. Крім того в даному висновку вказано, що автомобіль Фольксваген рухався зі швидкістю 80 км/г. Висновок експертного дослідження від 26.10.2018 року № 6/10.1/76, який було долучено представником ТОВ «СТГ» складений в рамках справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП тотожній з висновком № 19/104-9/2/330 від 04.03.2020 року. Твердження, яке зазначене у висновку, що під час зіткнення відбувся контакт передньою частиною автомобіля DAF TE95XF з лівою бічною частиною автомобіля Volkswagen Touareg, само по собі виключає винність водія [PERSON] так як останній не міг в"їхати бічною частиною свого автомобіля у передню частину автомобіля DAF TE95XF. Виходячи з вказаного, суд не може погодитись із вказаними висновками експертів та критично ставиться до позиції представника відповідача щодо наявності обопільної вини учасників ДТП в її спричиненні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не спростували обставини викладені в позовній заяві, на які посилається як на підставу своїх вимог позивач. Поліс № АК №7405451 обов`язкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії до 27.08.2018 року на момент дорожньо-транспортної пригоди договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був чинний. Відповідно до вказаного позивачу відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 100000 грн., що також підтверджується платіжними дорученнями ПрАТ «УАСК АСКА». Крім того, висновком експерта № 60 від 22.04.2020 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] на дату проведення експертизи, складає - 529621,11 грн., а враховуючи, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а також того, що страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн., яка підлягає стягненню зі страхової компанії, суд приходить до висновку, про необхідність стягнути з ТОВ «СТГ» у відшкодування завданої [PERSON] різницю вартості відновлювального ремонту та страхової виплати в сумі 429 621,11 грн. Даний висновок суд приймає, оскільки він є належним, обґрунтованим, не спростовується матеріалами справи та не оспорювався сторонами у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 32.1. статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на загальних правилах, встановлених ЦК України. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення. Так, Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Також позивачі просять відшкодувати їм моральну шкоду, яку вони оцінюють у розмірі: на користь [PERSON] - 10,000 грн та на користь [PERSON] - 30,000 грн. Згідно з ч. 1, ч.3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п.4 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які зумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності. Отже, спричинення моральної шкоди позивачам має своє підтвердження в тому, що в результаті ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, пережив фізичний біль, витрачав час на лікування, що призвело до порушення його життєвих зв`язків та власнику автомобіля Volkswagen Touareg, [PERSON] , який був шокований даною подією, а сама відсутність автомобіля позбавила його можливості вести звичайний спосіб життя. А тому з урахуванням вимог справедливості, виваженості та розумності, суд приходить до висновку, що моральна шкода позивачам має бути задоволена у розмірі 5 000 грн. на користь [PERSON] та 20 000 грн. на користь [PERSON] . За таких обставин, зваживши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до ПрАТ «УАСК АСКА», ТОВ «СТГ», третя особа, без самостійних вимог: [PERSON] , про відшкодування шкоди завданої ДТП, слід задовольнити частково. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує ким були понесені відповідні судові витрати.

Outcome: partial