Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], третя особа - Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №35, в буд. 13/8 в м. Харкові. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за місцем своєї реєстрації фактично не проживає більше десяти років, комунальні платежі не сплачує, станом квартири не цікавиться. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". У відповідності до приписів ч. 5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи - Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника Департаменту реєстації ХМР. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивачі не заперечували проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та допитавши свідків, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55103320 від 14.03.2016р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] ( а.с. 3) Відповідно до довідки Обєднання житлових кооперативів «Екран» №74 від 09.02.2016р. в [ADDRESS] зареєстровані:[PERSON], [INFO], та сини [PERSON], 1997р.н. та [PERSON], [INFO] (а.с.4) Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилаються на те, відповідач [PERSON] більше десяти років за адресою: [ADDRESS], не з'являється, комунальні послуги не сплачує, будинком не цікавиться, ще з 2001р. з матірю, колишньою дружиною позивача виїхав проживати до Російської Федерації. Зі змісту акту, складеного комісією ОЖК «Екран» від 20.04.2016р. вбачається. Що [PERSON] з 2001 року по цей час не проживає за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, повідомили суду, що відповідач [PERSON] не мешкає у\~ [ADDRESS] близько десяти років, його особистих речей в квартирі немає. При цьому, свідки наголосили, що перешкод у проживанні відповідача у вказаному будинку ніхто не чинив. Свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, пояснила. Що в зазначеній квартирі вона з 2002 року проживає за своїм чоловіком позивачем по справі та їхнім малолітнім сином. Відповідача ніколи не бачила, його речей в квартирі немає, житлом він не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація -внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:\~ заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно зі ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем в [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved