Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, вказавши на його обґрунтування, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2013 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON]. Вказала, що після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею (позивачем), на підставі чого рішенням суду з відповідача на її (позивача) користь було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що 26.12.2014 року вона (позивач) уклала шлюб з [PERSON], донька проживає разом з нею (позивачем) та її чоловіком, в свою чергу, відповідач з моменту розірвання шлюбу участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться успіхами дитини, не надає їй будь-якої допомоги. У квітні 2017 року, вона (позивач) звернулася до органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав та 24.04.2017 року органом опіки та піклування Кіровоградської міської ради було складено висновок № 2237/49-05-24 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки, як такого, що не бере участі у вихованні дитини та її матеріальному утриманні, при цьому, відповідач на виклики органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради не з'являвся, пояснень, заяв або звернень не надавав. Крім того, дитина [PERSON] під час надання особистих пояснень в органі опіки та піклування Кіровоградської міської ради не заперечувала проти позбавлення відповідача відносно неї батьківських прав та зазначила, що її (дитини) батько участі у її вихованні не приймає. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 19, 141, 150, 154, 155, 164, 165, 171 СК України, позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою його фактичного місця проживання, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 03.07.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2013 року. Судом також встановлено, що від шлюбу з відповідачем, сторони мають дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 66, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько «[PERSON]» та мати «[PERSON]». Крім того, 26 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1156, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Також судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради» № 1623 від 21.03.2017 року, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Відповідно до довідки позашкільного центру «Школа Мистецтв» Навчально-виховного об'єднання № 32 від 23.03.2017 року № 18 дитина [PERSON] відвідує гурток студію театру моди «MIX Model» та на час навчання дитини, батько жодного разу не приходив і не цікавився її успіхами, також не оплачував навчання дитини. Згідно з довідкою НВК - «Кіровоградський колегіум - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровограсдької міської ради Кіровоградської області від 21.03.2017 року № 166 дитина [PERSON] навчається у 7-Д класі вказаного навчального закладу. Мати одна виховує доньку. Батько участі у вихованні доньки не приймає. За час навчання [PERSON] батько жодного разу не приходив до шкоди і не цікавився донькою. Крім того, відповідно до виконавчого листа № 405/5375/13-ц, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 10.07.2013 року про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2013 року і до досягнення повноліття, тобто до [INFO]. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам [PERSON], складеного старшим державним виконавцем Стороженко Л.І. заборгованість по аліментам [PERSON] за виконавчим листом № 405/5375/13-ц, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда 10.07.2013 року з [PERSON], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2013 року і до досягнення повноліття, тобто до [INFO], станом на 01.03.2017 року становить 37043,84 грн. Окрім того, відповідно до письмових пояснень дитини [PERSON] наданих службі у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, дитина [PERSON] згодна з тим, що її батька [PERSON] потрібно позбавити батьківських прав відносно неї ([PERSON].)., так як батько не цікавиться її навчанням, захопленнями; одяг, їжу їй купує мама, яка також забезпечує її всім необхідним. Зазначені пояснення дитина надавала у присутності провідного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила факт надання дитиною зазначених пояснень. Відповідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 24.04.2017 року № 2237/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.04.2017 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено, що шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2013 року. Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим 26.12.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, громадянка [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] і змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Дитина [PERSON] проживає в сім'ї матері [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, наданою КЗ «ЖЕО №2» Кіровоградської міської ради» від 21.03.2017 року № 1623. Батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON], що підтверджується письмовими поясненнями громадян [PERSON], [PERSON]. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Подільським ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області у заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.03.2017 року становить 37 043,84 грн. Згідно з довідкою НВК - «Кіровоградський колегіум - Спеціалізований загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 21.03.2017 року № 166, дитина [PERSON] навчається у 7-Б класі навчального закладу. Батько не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не приходив до школи, успішністю дочки не цікавився. Відповідно до довідки від 23.03.2017 року № 18 позашкільного центру «Школа мистецтв» навчально-виховного об'єднання № 32, [PERSON] відвідує гурток-студію театру моди «MIX Models». За час навчання дитини батько жодного разу не приходив, успіхами дочки не цікавився. На запрошення служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, направлене поштовим листом за адресою: [ADDRESS], громадянин [PERSON] не з'явився, будь-яких пояснень не надавав, із заявами не звертався. З бесіди з працівником служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради малолітня [PERSON] повідомила, що не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини з часу розірвання їх з відповідачем шлюбу, позивач обґрунтовувала тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, успіхами, не надає будь-якої допомоги на утримання дитини, не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя та праці, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності, при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. (ч. ч. 2,3 ст. 169 СК України) На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved