Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У червні 2015 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 306,76 грн., обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 жовтня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON]. був укладений кредитний договір № 001-20197-251007, відповідно умов якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 1051,68 грн. строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше, ніж 24 жовтня 2008 року з процентною ставкою 12 % в рік. Відповідно п. 2.5 Договору за обслуговування кредитної заборгованості Позичальник сплачує Кредитору плату в розмірі 3,25 % в місяць. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. У свою чергу відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, у зв'язку з чим станом на 08.05.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 001-20197-251007 від 25.10.2007 року у розмірі 1 306,76 грн. Представник Публічного акціонерного товариства „ДельтаБанк" до судового засідання не з'явився, у позовній заяві прохав розглядати справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не сповістила. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON]. був укладений кредитний договір № 001-20197-251007 (а.с. 4-5). Згідно відповіді на запит, яка надійшла на адресу суду з адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, [PERSON]., [INFO] року народження, змінила прізвище на «Лубенська» (а.с. 18). Відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.2 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 939 грн. та оплату страхового платежу ЗАТ «СК «Брама життя» у розмірі 112,68 грн., а всього 1051,68 грн. строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше, ніж 24 жовтня 2008 року. Відповідно п. 2.3 Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік.. Відповідно п. 2.5 Договору за обслуговування кредитної заборгованості Позичальник сплачує Кредитору плату в розмірі 3,25 % в місяць. У разі погашення Позичальником суми заборгованості за цим Договором, а саме: заборгованості за Кредитом, до розміру, який менший, ніж один процент від суми виданих грошових коштів за цим Договором, Кредитор має право не нараховувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, з дати такого погашення. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. У свою чергу відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, у зв'язку з чим станом на 08.05.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 001-20197-251007 від 25.10.2007 року у розмірі 1 306,76 грн., яка складається із: 1) заборгованості за сумою кредиту - 882,30 грн., 2) заборгованості за відсотками - 48,48 грн., 3) заборгованості за комісіями - 375,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача (а.с. 9). У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 1054 ч. 2, 1050 ч. 2 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не було належним чином здійснено виконання своїх грошових зобов'язань, встановлених сторонами в укладеному кредитному договорі № 001-20197-251007 від 25.10.2007 року, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1 306,76 грн. Відповідно вимог п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подачі вищевказаної позовної заяви, тобто станом на 15.06.2015 року, позивач ПАТ «Дельта Банк» був звільнений від сплати судового збору, у зв'язку з чим, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved