Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

01 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21 серпня 2012 року в розмірі 106 753грн. 65 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 21 серпня 2012 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2700 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач систематично порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконувала передбачені договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 31 серпня 2019 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2598грн 81коп, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 96595 грн. 14 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2000грн 00 коп, фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн 00коп та штрафу у вигляді процентної складової у розмірі 5059грн 70коп, а всього 106753грн 65коп, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 21 серпня 2012 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7). Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.9-32). Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами (а.с.8) складає договір про надання банківських послуг. У заяві також, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомилась і згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 21 серпня 2012 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.8). Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 вище зазначених Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~ Відповідач [PERSON] \~не виконала\~належним чином\~зобов`язань щодо\~повернення кредитних\~коштів,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~за кредитним\~договором,\~яка згідно\~розрахунку (а.с.5-6)\~станом на\~31\~серпня 2019\~року становить\~106753\~грн.\~65\~коп.\~і складається\~із заборгованості\~за тілом\~кредиту у\~розмірі 2598грн\~81коп,\~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитом\~ в\~розмірі 96595\~грн.\~14\~коп.,\~заборгованості за\~пенею та\~комісією в\~розмірі 2000грн\~00\~коп,\~фіксованої частини\~штрафу в\~розмірі 500\~грн 00коп\~та штрафу\~у вигляді\~процентної складової\~у розмірі\~5059грн\~70коп. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2598грн 81 коп та нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 96595грн 14коп (всього 99193грн 95коп) є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2000 грн 00 коп,, фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 5059грн. 70 коп., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього\~Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено Костянтинівський район Донецької області, де зареєстрована відповідачка. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівку та Костянтинівський район Донецької області. Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних паспорту, відомостей реєстру територіальної громади відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою в с.Миколайпілля Костянтинівського району Донецької області (а.с.44), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем (а.с.5-6), вбачається, що станом на 31 серпня 2019 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з простроченого тілу кредиту, пені та штрафів у відповідному розмірі. При цьому, враховуючи, що період нарахування відовідачу пені згідно розрахунку - з 31 січня 2018 року по 31 серпня 2019 року, тобто після 14 квітня 2014 року, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2000 грн 00коп задоволенню не підлягають. Що стосується штрафів в розмірі 500 грн. та 5059 грн. 70 коп., нарахованих відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг, суд вважає, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині також не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані станом на 31 серпня 2019 року, тобто на час дії\~ Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань, передбачених кредитним договором б/н від 21 серпня 2012 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2598грн 81коп та заборгованість за процентами зха користування кредитом в розмірі 96595грн 14 коп, а всього 99193 грн 95коп, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: partial