Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

18 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом, який уточнив, та просив стягнути з відповідача ФОП [PERSON] аванс в сумі 114024, 97 грн., неустойку в розмірі трьох відсотків річних від вартості замовлення в сумі 4852,00 грн., моральну шкоду в розмірі 26000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. В обгрунтування позову зазначив, що 25.12.2014 року сторони домовились, що [PERSON] виготовить зі свого матеріалу і своїми засобами, встановить кухонні меблі, а позивач зобов'язався прийняти виконану роботу і оплатити за виготовлені меблі 6100 доларів США. Позивачем сплачено відповідачу аванс за виготовлення меблів в сумі 4300 доларів США, про що відповідач надав розписку про отримання зазначених коштів. Зобов'язання щодо виготовлення меблів повинно було виконати в строк до 25.11.2015 р. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо ходу виготовлення замовлення, той запевнював, що замовлення буде виготовлено в строк. Однак станом на день звернення до суду відповідач свої зобов'язання не виконав. Крім того, зазначає, що йому завдана моральна шкода, позивач вимушений був неодноразово звертатись до відповідача із прохангням виконання замовлення, витрачати свій час на переговори та постійно нервувати. Моральні страждання поглибились ще більше тоді, коли відповідач не виконавши замовлення, перестав спілкуватись з ним, не відповідати на телефонні дзвінки та не повернув отриманий аванс. Він перебуває в постійному стресі, його гнітять думки про те, що порушення прав споживача стає звичним явищем. Указом Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Суворовський районний суд міста Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, який розпочав роботу з 04 квітня 2016 року. 10 травня 2016 року відповідно до ст. 11-1 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення авансу за договором підряду, передана в провадження судді Ус О.В. В судове засідання позивач та його представник не зявились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Судом не встановлено, що сплачена позивачем сума є завдатком, а тому вона вважається авансом. Згідно розписки від 25.12.2014 р. [PERSON] взяв у [PERSON] передплату на виготовлення кухні в сумі 4300 доларів США. Зобов'язався виготовити кухню до 25.11.2015 року (арк. справи 8). Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 846 ЦК України якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Станом на час звернення позивача до суду, відповідач свої зобовязання щодо виготовлення та встановлення кухонних меблів не виконав. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 25,58 грн., то сума сплаченого позивачем авансу за розпискою станом на 11.11.2016 року складає 109994 грн. (4300 дол. США * 25,58 грн.). Відповідно до ч. 3 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року № 5 пеня стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. В судовому засідангні встановлено, що відповідач [PERSON] у встановлений в розписці термін - 25.11.2015 р. меблі не виготовив, аванс не повернув. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок: строк виконання обов'язку 25.11.2015 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 352 дні (з 25.11.2015 р. по 11.11.2016 р.), сума боргу 109994 грн., відповідно 3% річних 3182,29 грн. (109994 * 3%/100%/365 *352), що дорівнює 3182,29 грн. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, що встановлені чинним законодавством України, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди в т.ч. і моральної підлягають: - наявність шкоди; - протиправність діяння заподіювача шкоди; - наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями; -наявність вини особи (до якої предявлено позов) в її заподіянні, за виключенням випадків встановлених чинним законодавством. Отже, відповідно до\~Конституції України\~і положень нормативно-правових актів, в тому числі відповідних положень\~ЦК України, право на відшкодування моральної шкоди повинно бути передбачено чинним законодавством України, заподіювач шкоди повинен діяти протиправно і з його боку повинна бути вина в заподіянні шкоди, позивач повинен довести наявність такої шкоди та наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача. Разом з тим, в позовній заяві, посилання позивача про те, що йому спричинена моральна шкода (яку він в позовній заяві визначив в сумі 26 тис. грн.) належним чином не обґрунтував якими доказами це підтверджується із врахуванням відповідних положень Закону України „Про захист прав споживачів", тобто що в результаті порушення відповідачем зобов'язання щодо виготовлення кухонних меблів мало місце моральне страждання) безпідставні,оскільки у відповідності до\~ст. 10 ЦПК України\~він повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.\~ст. 57-59 цього Кодексу, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач [PERSON] не довів тих обставин, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду про стягнення якої він ставить питання у позові - позов в цій частині не підлягає задоволенню. Судові витрат, згідно до положень ч.ч. 1, 3\~ст.79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу, які за нормою\~ст. 84 ЦПК України\~несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Згідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї\~постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем на підтвердження понесених витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, надано суду квитанцію про оплату 4 тис. грн. від 17.12.2015 року (арк. справи 23 ), розрахунок суми компенсації витрат на правову допомогу. Відповідно до розрахунку адвокатом [PERSON] надані послуги з ознайомлення з матеріалами справи, бесіда з клієнтом, затрачений час 1 година, вивчення законодавства та судової практики - 2 години, складання первісного позову, роздрукування - 2 години, подача позову до суду - 0,5 годин, складання заяви про виклик свідків, роздрукування - 0,5 годин, складання уточненого позову у зв'язку з підвищенням курсу валют, роздрукування - 1 година, участь в судових засіданнях - 3 години. Загалом затрачено 10 годин. Враховуючи граничному розміру компенсації таких витрат, встановленому\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», виходячи, що граничний розмір не може перевищувати в даному випадку 487,20 грн. за годину, зазначені послуги оцінені у 4000 грн. Суд погоджується з таким розрахунком частково, виходячи з наступного. Адвокат [PERSON] приймав участь в судових засіданнях з розгляду цієї справи, на які витрачено 04 лютого 2016 року (6 хвилин), 15 березня 2016 року (13 хвилин), 17 червня 2016 року судове засідання не відбулось, оскільки суддя знаходилась у відрядження, зазначене підтверджено довідкою, наявною в матеріалах справи, 15 серпня 2016 року судове засідання не відбулось, оскільки сторони не з'явились, 23 вересня 2016 року судове засідання не відбулось, оскільки суддя знаходилась в нарадчій кімнаті. Таким чином, в судових засіданнях представник позивача приймав участь 19 хвилин, внаслідок чого сума 4000 грн., не відповідає наявним в матеріалах справи доказам. Суд вважає, що відшкодуванню відповідачем позивачу підлягає сума 154,28 грн. за 19 хвилин участі в судових засіданнях. Крім того, враховуючи позасудові дії адвоката, загальним затраченим часом є 7 годин та граничний розмір компенсації за цей час підлягає стягненню 3410,40 грн. (487,20 грн. *7 годин), що разом становить 3564,68 грн. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що судові витрати підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 3564,68 грн., та в цьому розмірі підлягають відшкодуванню відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає\~ за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суму судового збору у розмірі 1131 (одна тисяча сто тридцять одна) грн. 76 коп. Таким чином, з врахуванням вимог ст. 79, 80, 82, 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають присудженню в повному обсязі понесені ним судові витрати в загальній сумі 4696,44 грн. (судовий збір + правова допомога). На підставі наведеного та

Outcome: partial