Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

08.08.2018 року позивач ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за газопостачання, в якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 34488,52 грн на р/р 26031111277168 у відділенні №329/16 АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ЄДРПОУ 39581002. В обгрунтування свої вимог вказав, що на обліку у ТОВ «ТД «Лубнигаз» як споживач природного газу за адресою: [ADDRESS] перебуває абонент [PERSON] з особовим рахунком абонента [NUMBER]. Факт споживання відповідачем природного газу та здійснення ним оплати за це є підтвердженням приєднання його до умов типового договору. Він свої зобов'язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску виконав належним чином, однак, відповідач як споживач природного газу свої договірні зобов'язання щодо оплати за споживчий газ виконує недобросовісно, що зумовило виникнення заборгованості, яка складає 34488,52 грн. Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи. Згідно довідки Виконавчого комітету Засульської сільської ради від 22.08.2018 року №164, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії довідки №24 від 09.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Засульської сільської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON], який є власником. 07.12.2017 року в присутності представником ПАТ «Лубнигаз» в присутності споживача (відповідач по справі) [PERSON] за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок, [NUMBER], було проведено відключення газопостачаннґ шляхом опломбування стояка пломбою №17113957 через наявність заборгованості. Показники лічильника типу G-6 №432433, випущеного у листопаді 2001 року, опломбованого пломбою ПАТ «Лубнигаз» серії ЛН №25083, стрічка 002417, станом на день відключення газопостання становили 45663. Зазначене підтверджується актом про відключення газових приладів від 07.12.2017 року, складеного представником ПАТ «Лубнигаз», який було засвідчено власноручним підписом абонента [PERSON] З розрахунку заборгованості за газопостачання абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з особовим рахунком [NUMBER], вбачається, що газопостачання за вказаною адресою було відключене 07.12.2017 року та заборгованість абонента з газопостачання станом на 01.08.2018 року складає 34488,52 грн (розрахунковий період з 01.11.2015 року по 01.08.2018 року). При цьому, відповідно до наданого розрахунку, площа приміщення за вказаною адресою становить 64,4 кв.м., тариф за газопостачання складає 6,9579 грн/м.куб. та використовується метод розрахунку по лічильнику. ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" надавало споживачу [PERSON] послуги з постачання газу за адресою: [ADDRESS] Споживач [PERSON] послугами з газопостачання, що надавав позивач, користувався, що підтверджується показниками газового лічильника, вказаними в акті про відключення газових приладів від 07.12.2017 року, та сплатою ним нарахованих за споживання газу платежів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за абонентським рахунком [NUMBER], але оплату проводив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на серпень 2018 року виникла заборгованість в розмірі 34488,52 грн. Таким чином, з огляду на вищевикладене, між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з газопостачання, про що свідчить факт споживання відповідачем природного газу. Вказане передбачено п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, форма якого затверджена постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року, згідно якого фактом згоди споживача до умов цього договору є: отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ; факт споживання природного газу. В цьому контексті суд відзначає, що укладений між сторонами договір, в силу положень статей 633 та 634 ЦК України є публічним договором та договором приєднання, та відповідно до ст. 629 ЦК України обов'язковим для виконання. Відповідно до типового договору постачання природного газу побутовим споживачам споживач взяв на себе зобов'язання проводити оплату за надані послуги з постачання газу на підставі даних оператора ГРМ про об'єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця, за квитанціями розрахункової книжки Постачальника. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (надалі - Правила №2496). В силу положень ст.ст. 11, 14 та 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну, дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов\\язки. Підставами виникнення прав та обов\\язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов\\язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається Відповідно до ст. 322 ЦК власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Правил №2496, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Відповідно до п. 15 розділу ІІІ Правил №2496, у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатковим до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи не оплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу припинити або обмежити постачання природного газу на об'єкт споживача до повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Правил № 2496, побутовий споживач зобов'язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Отже, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що відповідач, який являється власником приміщення по туп. В. Савіцького, буд. 2, с. Нижній Булатець, Лубенського району Полтавської області та на нього законом покладений обов'язок утримання майна, зобов'язаний здійснювати оплату отриманих послуг з газопостачання, що надає позивач. Однак враховуючи, що таку оплату він здійснював не в повному обсязі, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають приходить до висновку про необхідність їх задоволення та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання природного газу в сумі 34488,52 грн. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved