Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання осіб, такими, що втратили права користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на наступні обставини. Він є власником 14/25 частки у праві власності житлового будинку № 4, квартири №2 по вул. Херсонській в м. Нікополі Дніпропетровської області на підставі договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1032 та витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №45330466 від 08 жовтня 2015 року. В грудні 2015 року позивач дізнався, що в належній його квартирі зареєстровані колишні власники - [PERSON] та [PERSON],однак не проживають, місце їх перебування йому не відоме. У зв"язку з тим, що відповідачі зареєстровані, однак не проживають позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Крім того просить суд зобов"язати Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою реєстрації. [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу заслухати за його відсутності на підставі наданих суду доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 18). Відповідачі про день слухання справи повідомлялися та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідачів зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак конверт було повернуто за строками зберігання (а.с.19). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~Згідно ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник,\~\~ який\~\~ має\~\~ підстави\~\~ передбачати\~\~можливість порушення свого права власності іншою особою,\~\~може звернутися\~\~до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,\~\~які можуть порушити його право,\~\~або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,\~\~що втратила право\~\~користування\~\~жилим приміщенням\~\~внаслідок\~\~відсутності\~\~цієї\~\~особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 4, квартири №2 по вул. Херсонській в м. Нікополі Дніпропетровської області на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1032 від 08 жовтня 2015 року (а.с.5-6). Згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №45330466 від 08 жовтня 2015 року власником вищевказаного житлового будинку є [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.7). Як вбачається з довідки, виданою квартальним комітетом № 17 від 05 грудня 2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач по справі та відповідачі [PERSON], [PERSON], однак з 2012 року у вищевказаному будинку не проживають (а.с.12). Факт не проживання відповідачів за адресою реєстрації підтверджується актом від 05 грудня 2015 року, виданого квартальним комітетом №17 м. Нікополя Дніпропетровської області (а.с.13). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що[PERSON], [PERSON], не проживають за адресою реєстрації з 2012 року без поважних причин, не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по\~\~утриманню квартири та\~\~добровільно не усувають ці порушення, крім того уклавши договорі дарування тим самим позбавили себе права володіти, користуватися та розпоряджатися житловим приміщенням. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати особу такою, що втратила права проживання в квартирі є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Суд не може зобовязати третю особу вчиняти, які то не було дії. Зважаючи на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вище викладенного,

Outcome: partial