overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 листопада 2003 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON]. 17 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/10 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з'ясовано судом, донька [PERSON] навчається у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, однак відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 листопада 2003 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON]. 17 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/10 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на неспроможність сплачувати аліменти через скрутне матеріальне становище та стан здоров'я. Крім того, вважає, що його донька [PERSON] має належне грошове забезпечення. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з'ясовано судом, донька [PERSON] навчається у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, потребує матеріальну допомогу, яку відповідач не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 березня 2014 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. 22 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року і до повноліття сина [PERSON], а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 червня 2014 року. Від спільного проживання [INFO] року в них народилася донька [PERSON]. 24 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 2000 грн. щомісячно до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 24 липня 2014 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 2 жовтня 2004 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня настання вісімнадцятирічного віку та до закінчення нею навчання у Хмельницькому національному університеті. Крім того, просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання доньки в сумі 4250 грн., посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Також, позивач просить суд стягувати з відповідача додаткові витрати, пов'язані з навчанням доньки, в подальшому. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на скрутне матеріальне становище та хворобливий стан здоров'я. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з'ясовано судом, донька сторін [PERSON], [INFO], навчається у Хмельницькому національному університеті. На її навчання позивач понесла витрати в сумі 13500 грн., а відповідач відмовляється брати участь у додаткових витратах з цього приводу. Крім того, [PERSON] не надає матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON], аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно до закінчення нею навчання у Хмельницькому національному університеті, але не пізніше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 27 квітня 2017 року. Крім того, також підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею додаткові витрати на доньку [PERSON], [INFO], в сумі 6750 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 жовтня 2012 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 26 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Окрім того, відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 26 червня 2014 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Шлюб між сторонами, зареєстрований виконкомом Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області 16.12.1983 року, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просив шлюб розірвати, оскільки їх шлюбне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї, часті сварки, на примирення не згідний, шлюб розриває вперше. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, відповідач [PERSON] в судові засідання 26.11.2014 року, 08.12.2012 року та 29.12.2014 року не з'явилась, належним чином повідомлена через оголошення в пресі, газету 'Урядовий кур"єр', відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами, зареєстрований виконкомом Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області 16.12.1983 року, актовий запис № 20.(а.с.4-5). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили різні характери, різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Шлюб між сторонами, зареєстрований палацом шлюбу м. Макіївка Донецької області 16.07.1988 року, актовий запис № 1831. Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просила шлюб розірвати, оскільки їх шлюбне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї, часті сварки, на примирення не згідна, шлюб розриває вперше. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, відповідач [PERSON] в судові засідання 22.01.2015 року, 04.02.2015 року та 03.03.2015 року не з'явивсь, належним чином повідомлений через оголошення в пресі, газету 'Урядовий кур"єр', №27 від 13.02.2015 року, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами, зареєстрований палацом шлюбу м. Макіївка Донецької області 16.07.1988 року, актовий запис № 1831 (а.с.4-5). Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с.6-7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили різні характери, різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і інтересам неповнолітньої дитини,тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Шлюб між сторонами, зареєстрований Першотравневою сільською радою Зіньківського району Полтавської області 06.02.1982 року, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просила шлюб розірвати, оскільки їх шлюбне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї, часті сварки, на примирення не згідна, шлюб розриває вперше. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, послалася на обставини викладені в позовній заяві, відповідач [PERSON] в судові засідання 07.04.2014 року, 25.04.2014 року та 22.05.2014 року не з"явився, належним чином повідомлений, заперечень проти позову не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами, зареєстрований Першотравневою сільською радою Зіньківського району Полтавської області 06.02.1982 року, актовий запис № 2 ( а.с. 7-8) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили різні характери, різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя . При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя,тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

шлюб між сторонами розірвано 03.08.2012р., від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 04.07.2014р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в розмірі 1000грн. щомісячно на двох дітей, вимоги мотивувала тим, що шлюб розірвано, відповідач з сім"єю не проживає, матеріально не забезпечує дітей, вона працює, але власних коштів на утримання дітей їй не вистарчає. В суді [PERSON] позовні підтримала, просить про стягнення з відповідача 1000 грн. щомісячно на утримання дітей, також пояснила, що після розірвання шлюбу, сімє'ю з відповідачем не проживають, утримання дітям він не дає, їй самій матеріально важко утримувати дітей. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не працює і немає постійного джерела доходу, а тому неспроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, як про це просить позивачка, згідний сплачувати аліменти по 250 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Так, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи копій свідоцтва про народження і рішення Городоцького райсуду від 03.08.2012р. (а.с. 5-6), убачається, що шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти на утриманні позивачки, відповідач батьківства не оспорює. З пояснень позивачки, а невірити таким суд не має підстав, вона працює у ТзОВ «Бадер Україна», її середньомісячний дохід становить 2 000 грн., інших доходів не має, отриманого доходу на себе та належне забезпечення дітей не вистарчає. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці самій матеріально важко утримувати дітей, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке утримання в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.07.2014р. і до повноліття дітей. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки, на утримання дітей по 400грн. на кожну дитину, тобто в меншому розмірі ніж вона просить, суд ураховує вік дітей, що позивачка працює і вважає, що така сума буде достатнім вкладом відповідача в матеріальне утримання дітей. Покликання відповідача, що він не має постійного джерела доходів, а тому неспроможний сплачувати аліментів, суд бере до уваги, але оцінює як таке, що не дає підстав до відмови у позові. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

що [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 18.11.1993р. зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання народилися два сини: Володимир, [INFO] та який на даний час повнолітній і Богдан, [INFO]. Сімейне життя не склалося, різні погляди на життя та різні інтереси призвели до втрати почуття лубові і поваги. При таких обставинах зберігати зареєстрований шлюб недоцільно, сім»я фактично розпалася. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з"явився, однак подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідачка просить справу слухати у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 18.11.1993 року /а.с. 4/. Від спільного проживання народилися два сини: Володимир, [INFO] та який на даний час повнолітній і Богдан, [INFO] /а.с.5/. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли утворити міцної сімї, мають різні погляди та інтереси. Термін на примирення позитивних результатів не дав і за заявою позивача був скорочений судом. Сторони припинили подружні стосунки, і шлюб носить формальний характер. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, та їхнього неповнолітнього сина, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Що [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 29.05.1993 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] - [INFO]. На протязі останніх трьох років відносини з дружиною погіршилися, спроби відновити нормальні сімейні відносини і зберегти сім"ю наштовхнулись на непорозуміння і небажання відповідачки. З грудня 2012 року подружжя не підтримує ніяких стосунків і фактично сімейні відносини між ними припинилися. Сумісне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а перебувати у формальних шлюбних відносинах позивач не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка подала заяву в якій зазначила, що позивач фактично створив іншу сім"ю, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Просить проводити судове засідання без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 29.05.1993 року /а.с. 4/. Від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] (а.с.5). Причиною розлучення є те, що різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, позивач створив іншу сім"ю, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved