Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Заступник військового прокурора Львівського гарнізону, який діє в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, в якому зазначив, що відповідно до наказу начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] №23-КС від 28.07.2015 року [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON], Наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] від 28.07.2015 року №173 (по стройовій частині) [PERSON] зараховано до списків особового складу Академії, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта. Також, 28.07.2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] та курсантом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. [PERSON] було написано рапорт про відрахування його з числа курсангтів Академії, у зв'язку небажанням продовжувати навчання та зобов'язання ним провести відшкодування вартості навчання. Наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] від 30.12.2017 року №109-КС (по особовому складу) із солдатом [PERSON] розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу у зв'язку з небажанням продовжувати навчання та відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби. Просить стягнути з [PERSON] на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 19217 грн. 56 коп. Ухвалою від 18.05.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду та постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Заступник прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону [PERSON], який діє в інтересах держави, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.\~\~\~\~ Представник Національної академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі довіреності №5556 від 28.12.2012 року в судове засідання не з'явилася, при цьому подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно із ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із п.1 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964\~(далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Вимогами ч.10\~ст.25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно із п.8 Порядку, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони. Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] №23-КС від 28.07.2015 року [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON], Наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] від 28.07.2015 року №173 (по стройовій частині) [PERSON] зараховано до списків особового складу Академії, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта. 28.07.2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] та курсантом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] від 30.12.2017 року №109-КС (по особовому складу) із солдатом [PERSON] розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу у зв'язку з небажанням продовжувати навчання та відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби. Відповідно до довідки-розрахунку № 1016 від 30.12.2017 року витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] у навчальному закладі складають 19217,56 гривень. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах»\~визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Суд погоджується із правильністю здійсненого вищим військовим навчальним закладом розрахунку суми витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки розрахунок витрат здійснено у відповідності до встановленого порядку, затвердженого\~Постановою КМ України №964 від 12.07.2006 року, згідно з нормами утримання курсантів. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, повязаних з утриманням, визначено з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого військового навчального закладу. Відповідно до вимог\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~із ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими та підставними, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1762,00 грн. в користь позивача.

Outcome: approved