Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПП «МІКОМ» та просив суд постановити рішення, яким стягнути з ПП «МІКОМ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 21943 грн. 68 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 02.04.2014 р. Апеляційним судом м.Києва прийняте рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПП «МІКОМ» яким задоволено позовні вимоги позивача і серед іншого стягнуто з ПП належні позивачу при звільненні суми : 7233 грн. 99 коп. заборгованість по заробітній платі, 7200 грн. вихідну допомогу при звільненні, 610 грн. 96 коп. компенсації за невикористану відпустку, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41184 грн. 42 коп. та середній заробіток за час вимушеного прогулу. Однак, відповідач належних позивачу сум не сплатив, від виконання судового рішення ухиляється. Також відповідач не виконує і дане рішення в частині вимог немайнового характеру, а саме не вніс правильний запис про звільнення в трудову книжку позивача, не видав новий наказ про припинення трудового договору №7/4/2-12 від 04.07.2012 р. не змінив формулювання причини звільнення в трудовій книжці працівника. Так, відповідно до постанови ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва від 15.09.2014 р. виконавче провадження ВП №43398998 закінчено у зв»язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення, державним виконавцем направлено подання до шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про порушення кримінальної справи за ст..382 КК України відносно директора боржника [PERSON] Враховуючи наведене, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток не охоплений рішенням апеляційного суду м.Києва від 02.04.2014 р. а саме за період з 03.04.2014 р. до 31.12.2014 р. ( дня звернення до суду) що згідно з розрахунку проведеного за правилами «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою КМУ від 08 лютого 1995 р. №100 складає 21943 грн. 68 коп. Посилаючись на ст..ст.117, 235 КЗпПУ позивач просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 02 квітня 2014 р. Визнано незаконним наказ Приватного підприємства «МІКОМ» № 11/5/1-12-тк-0000148 від 05.11.2012 р. про припинення трудового договору від 08.10.2012р., за яким звільнено [PERSON] із займаної посади згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом). Зобов'язано Приватне підприємство «МІКОМ» (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 2А, фактична адреса: 04128, м. Київ, вул. Блюхера, 12, код ЄДРПОУ № 30523162) змінити формулювання причини звільнення із «звільнений на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом)» на «звільнений на підставі ст. 39 КЗпП України - розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника у зв'язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю» та дату звільнення «з 08.10.2012р.» на «з 22.10.2012р.» шляхом видачі нового наказу про припинення трудового договору № 7/4/2-12 від 04.07.2012р. та внесення в трудову книжку [PERSON] правильного запису про звільнення на підставі ст. 39 КЗпП України. Стягнуто з Приватного підприємства «МІКОМ» (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул.Верхній Вал, 2А, фактична адреса: 04128, м. Київ, вул. Блюхера, 12, код ЄДРПОУ № 30523162, п/р 260030102028 в ПАТ «ПроКредитБанк», м. Київ, МФО 320984, ІПН 305231626563, свідоцтво платника ПДВ 38304136 або з інших виявлених рахунків підприємства, відкритих в банківських установах) на користь [PERSON]: - заборгованість по заробітній платі в сумі 7233 грн. 99 коп.; - вихідну допомогу при звільненні в розмірі 7 200 грн.; - компенсацію за невикористану відпустку в сумі 640,00 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 41 184, 42 грн.; - середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 594,14грн. грн., а всього - 75 853, 34 грн. Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення виплати заробітної плати за один місяць в сумі 2 400,00 грн. ( а.с. 5-7). На виконання даного рішення суду видано 14 травня 2014 р. виконавчий лист від 02 квітня 2015 р. ( а.с. 8). Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.09.2014 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/759/1795/13 від 14.05.2014 р. виданого Святошинським районним судом м.Києва в зв»язку тим, що рішення суду не виконано, в зв»язку з чим направлено подання до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про перевірку в діях директора ПП «МІКОМ» [PERSON] наявність складу злочину. ( а.с. 9). Судом встановлено, що на підставі наказу відповідача №7/4/2-12 mk -0000148 та письмового строкового трудового договору №7/4/2-12 від 04 липня 2012 р. позивач [PERSON] був прийнятий на роботу в ПП «Міком» строком на 1 рік на посаду юрисконсульта з окладом згідно штатного розпису. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24 грудня 1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до п.2 зазначеної Постанови - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до довідки №10/18/2-12 від 18.10.2012 р. ( а.с. 11) вбачається отримана заробітна плата [PERSON] за період серпень, вересень, однак оскільки позивач в вказані місяці працював не повний місяць тому в розрахунку слід використовувати призначений позивачу оклад в розмірі 2400 грн., що становить 21943 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з Приватного підприємства «Міком» на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved