Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою заінтересована особа: Придніпровський відділ Управління Державної міграційної служби у Черкаській області, [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначено, що заявник в 2003 році прибув до України. З моменту прибуття проживав у [INFO], з червня 2011р. по 2015р. у м. Золотоноша, вул. Бараннікова,14. На даний час зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. З 2001р. по 2012р. навчався в Черкаській гімназії №9 та отримав атестат про середню освіту. Батько заявника [PERSON], 1068р. народження, уродженець [INFO], проживав на території України з 16.03.1989р. по 21.12.1991р. та був зареєстрований в [INFO]. Факт постійного проживання на території України з 16.03.1989р. по 21.12.1991р. підтверджується даними довідки Бубнівсько-Слобідської сільради від 04.06.2014р., а також даними по господарської книги. Родинний зв»язок між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 22.09.1993р. З березня 2014р. батько заявника є громадянином України. Крім того, зазначено, що встановлення факту проживання батька заявника на території України до серпня 1991р., необхідно заявникові для отримання громадянства України та паспорту громадянина України. Посилаючись на ст. 8 ЗК «Про громадянство», Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р. №215/2001, заявник просить суд встановити факт постійного проживання його батька [PERSON] на території України з 16.03.1989р. по 21.12.1991р. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали доводи поданої до суду заяви і просили її задовольнити. Зазначили, що з заявами до органів міграційної служби з питань отримання громадянства України та паспорту громадянина України, [PERSON] не звертався. Відповідно, відмову в отриманні паспорту гр.-на України не отримував. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Придніпровського РВ УДМС за довіреністю [PERSON] заперечувала проти задоволення поданої [PERSON] заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначила, що [PERSON] не звертався до органів міграційної служби щодо набуття громадянства України та отримання паспорту гр.-на України Батько заявника є громадянином України і питання щодо набуття громадянства заявника слід вирішувати відповідно до ЗУ «Про громадянство України». В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] зазначив, що він є батьком заявника [PERSON] і являється громадянином України з березня 2014 року. Не заперечує проти задоволення поданої заяви. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні докази, суд вважає, що вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що заявник [PERSON], 27.06.1995р. народження, уродженець [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 12.08.2015р., що підтверджується даними посвідки на постійне проживання серія ЧР №17002. На час звернення до суду з даною заявою є повнолітнім. Батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження УІІІ-СЛ №482161. При цьому, [PERSON], 04.04.1968р. народження є громадянином України, про що свідчать дані паспорту СТ №416424, виданого Золотоніським РВ УДМС в Черкаській області 18.03.2014р. За положеннями ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Крім того, статтею 256 ЦПК передбачено перелік справ про встановлення факту. Зокрема, частиною 2 цієї статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та, з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ст. 258 ЦПК). Таким чином, аналізуючи чинне процесуальне законодавство, суд вважає, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Закон України «Про громадянство України» від 06.12.2012р. (N 2235-III) відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Крім того, питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону N 2235-III, також Указом Президента України від 27 березня 2001р. N 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. З»ясувавши обставини справи, судом встановлено, що [PERSON], звертаючись до суду з даною заявою в порядку окремого провадження, фактично має на меті оформити набуття (прийняття) громадянства України та отримання паспорту гр.-на України. Між тим, як встановлено під час розгляду справи, заявник [PERSON] не звертався до органів міграційної служби за місцем свого проживання з відповідною заявою та документами, що визначені у переліку за вказаним Порядком №215/2001 щодо вирішення питання про оформлення набуття (прийняття) ним громадянства України та отримання паспорту гр-на України; відсутні будь-які підтверджуючі дані, що він дотримався визначеної законодавством процедури та документи, які б свідчили про причини відмови державних органів чи їх посадових осіб у вирішенні зазначених [PERSON] питань щодо громадянства. Крім того, судом з»ясовані обставини, що заявник народився в 1995р. на території республіки Вірменія, і з 2003р. приїхав в Україну з Вірменії, про що зазначено у посвідці на постійне проживання. Також беззаперечним є факт, що його батьком є [PERSON], який з березня 2014р. є громадянином України, що підтверджується даними паспорту гр.-на України, і був таким на час звернення заявника [PERSON] до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed