Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

15 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив постановити рішення про усиновлення [PERSON] дитини [PERSON], [INFO]. Внести зміни до актового запису про народження № 298 від 06 червня 2002 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, вказавши прізвище дитини «[PERSON]» замість «[PERSON]», ім'я залишити «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» замість - «[PERSON]», в графі «батько» вказати «[PERSON], [INFO], громадянин України» замість «[PERSON]», дані про народження та матір залишити без змін. Свої вимоги мотивував тим, що з 25 червня 2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якої є донька [PERSON], [INFO], від попереднього шлюбу. Заявник вказує на те, що батько дитини - [PERSON] з дитиною не спілкується, надав нотаріальну згоду на усиновлення своєї доньки [PERSON]. Заявник стверджує, що він, його дружина [PERSON] та її донька від першого шлюбу проживають разом однією сім'єю. Також пояснив, що він, бажаючи надати дитині належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, прийняв для себе тверде рішення про усиновлення, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, пояснивши, що майже з самого народження дитина була позбавлена батьківського піклування і саме він став їй рідним батьком. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала заяву, проти усиновлення [PERSON] її доньки не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутність. Представник зацікавленої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області 31 січня 2004 року, актовий запис №298, де батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. Згодом, 25 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 213, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Мати дитини, гр. [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, якою надала згоду на усиновлення малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], гр.[PERSON]. Справжність підпису було посвідчено 16.09.2013 року [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 850. Батько дитини, гр.[PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву, якою надав згоду на усиновлення малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], гр.[PERSON]. Справжність підпису було посвідчено 20.09.2013 року [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 804. Заявник [PERSON], [INFO], разом з дружиною [PERSON] та малолітньою [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради від 10.10.2014 року, в квартирі для дитини створено всі необхідні умови. Заявник [PERSON] працює на судах компанії Bernhard Schulte Shipmanagement з 2006 року по теперішній час, на посаді другого механіка на т/х «Gaz United», з щомісячною заробітною платою 9 750 дол. США. Згідно витягу з довідки реєстру № 699-18092014/51210 Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області на території України станом на 22.09.2014 року [PERSON], [INFO] засудженим (за кримінальними справами) не значиться і в розшуку не перебуває. Згідно довідок про стан здоров'я заявник [PERSON], [INFO], здоровий, протипоказань до усиновлення не має. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтвердив, що з правами та обов`язками усиновлювача він ознайомлений, зі станом здоров`я дитини ознайомлений, усвідомлює всю відповідальність прийнятого ним рішення взяти дитину в свою сім`ю. Відповідно до ч.4,5,6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок № 41 ДСК-0 від 04.11.2014 року про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], громадянином [PERSON], де зазначено, що усиновлення малолітньої заявником є доцільним, відповідає інтересам дитини та проводиться на її користь. Враховуючи пояснення сторін, висновки, надані в матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заявника та надати згоду на усиновлення малолітньої дитини. При винесенні рішення суд бере до уваги, що [PERSON] з дитинства була позбавлена піклування батька, який її долею, здоров`ям, розвитком та навчанням не цікавився, в той час як саме заявник [PERSON] тривалий час виконує усі обов`язки батька, дбає про [PERSON] як за власною донькою. При винесенні рішення суд бере до уваги, що відповідно до Конституції України ст. 52 діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Суд враховує також той факт, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України та відповідно до закону. Як передбачено ст. 3 Конвенції "Про права дитини" (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все, той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу України передбачено право усиновлювача на зміну відомостей про місце народження та дату народження дитини, а також зміну прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена. Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника [PERSON] та дозволити йому усиновити [PERSON], [INFO].

Outcome: approved