Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

22.05.2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.07.2017 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом збільшився до 17000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що також підтверджується її підписом у анкеті-заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач не надавав(ла) своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 28.04.2020 року має заборгованість на загальну суму 39036,46 грн., яка складається з наступного: - 24405,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 24405,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованим відсотками; - 1790,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 10504,54 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; - 0,00 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1835,07 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.07.2017 року в розмірі 39036,46 грн., яка утворилась станом на 28.04.2020 року, та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та позивач просив розглядати справу без участі їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлявся(лась) про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, однак, до суду не з`явився(лась), про причини неприбуття суду не повідомив(ла), не використав(ла) наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] звернулась до Банку з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої на ім`я [PERSON] було оформлено кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 16, 68-69) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав(ла). У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 28.04.2020 року утворилась заборгованість, яка складається із: - 24405,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 24405,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованим відсотками; - 1790,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 10504,54 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; - 0,00 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1835,07 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафів та пені становить 39036,46 грн. (а. с. 7-11) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить смт Райгородок Слов`янського району Донецької області. Враховуючи те, що відповідач на момент укладання договору і на даний час зареєстрований(а) у смт. Райгородок Слов`янського району Донецької області, суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у зв`язку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховані штрафи за період з 14 квітня 2014 року. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафів та пені не підлягають задоволенню, оскільки вони були нараховані після 14.04.2014 року. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.07.2017 року, яка станом на 28.04.2020 року становить 36701,39 грн. та складається з наступного: - 24405,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 24405,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованим відсотками; - 1790,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 10504,54 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 36701,39 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 94,02 % ((36701,39 грн. - задоволені вимоги) * 100% / (39036,46 грн. - заявлені позовні вимоги )). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1976,30 грн. (2102,00 грн. - сплачений судовий збір * 94,02 %), який слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial