Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

04 квітня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Ще до розірвання шлюбу через складні відносини з відповідачем вони стали проживати окремо. Дочка залишилась проживати з матір'ю. Позивач надає кошти на утримання дитини, купує їй одяг та іграшки. Проте, приїжджаючи до дочки, відповідач забороняє йому зустрічатись з дитиною, не дозволяє знаходитись на території будинку, де вони проживають. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації для вирішення спору щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Незважаючи на розпорядження Локачинської РДА відповідач й надалі не дозволяє йому зустрічатися з дочкою, обмежує його у спілкуванні та участі у вихованні малолітньої дочки. Крім того, позивач зазначає, що через дії відповідача та її родини, між ним та дочкою втрачається постійний зв'язок. На підставі викладеного, просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дочкою - [PERSON], [INFO], та визначити наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні дочки, зокрема: у кожну першу та третю суботу місяця з 12 год. суботи до 20 год. наступного дня (неділі), з перебуванням дочки за місцем проживання батька та проведенням вільного часу, ініціатива вибору якого належить батькові, за узгодженням з дитиною, а також по три додаткові дні осінніх, зимових та весняних канікул, та 30 днів у період літніх канікул для особистого спілкування з дитиною за місцем проживання батька. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що відповідач перешкоджає у спілкуванні та його участі у вихованні дочки, просить надати йому відповідно до висновку служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації від 18 листопада 2015 року № 233/23/2-15 право зустрічі з дитиною [PERSON], [INFO] в присутності матері - двічі на місяць (кожної першої та третьої суботи місяця) з 12:00 години до 20:00 години за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. Відповідач та її представник у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову. Відповідач пояснила, що не заперечує у зустрічах батька з дитиною, однак вважає, що такі зустрічі повинні відбуватись за її присутності. Представник служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Водночас, у судовому засіданні представила висновок служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації від 18 листопада 2015 р. про участь позивача у вихованні малолітньої дочки. Пояснила, що відповідачу було ро'язснено про право батька дитини на побачення з донькою, участь в її вихованні. Крім того, зазначила, що відносини, які склались між батьком та матір'ю негативно впливають на психологічний стан дитини, а також на її виховання. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, представника служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що з 24 липня 2011 року по 03 листопада 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Локачинського районного суду у Волинської області від 03 листопада 2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.7). Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 13 листопада 2015 року та з якого вбачається, що відповіда є її батьком (а.с.6). 28 вересня 2016 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до виконавчого листа № 160/408/16-ц, виданого 28 вересня 2016 року, [PERSON] сплачує аліменти, заборгованість станом на 28 квітня 2017 року становить 942, 87 грн. (а.с.41). У ході судового розгляду відповідач надала копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 червня 2016 року, з якої вбачається, що після державної реєстрації шлюбу її прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» ( а.с.40). За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. Частинами 1, 2 ст. 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дочка проживає разом з матір'ю. У судовому засіданні позивач зазначив, що відповідач не дозволяє йому зустрічатись з малолітньою дитиною, перешкоджає у спілкуванні, порушує право дитини на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, а також порушує його права як батька. Домовитись з відповідачем щодо порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною у добровільному порядку неможливо. Такі відносини між батьками негативно впливають на виховання дитини, що вбачається із пояснень сторін, представника служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації та показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Разом з тим, відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини . Згідно зі ст.ст. 11, 15 Закону Україну "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Позивач звертався до Локачинської районної державної адміністрації у Волинській області з заявою щодо вирішення спору щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до розпорядження Локачинської райдержадміністрації № 233 від 23 листопада 2015 року [PERSON] дозволено приймати участь у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та бачитись з дитиною двічі на місяць. Разом з тим, вказаним розпорядженням відповідача було зобов'язано не налаштовувати доньку проти батька та не перешкоджати їх спілкуванню. Проте, як вбачається з пояснень позивача, відповідач відмовилась виконувати вимоги розпорядження Локачинської РДА і надалі забороняла йому зустрічатися з дочкою, продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні їх дитини. Вказані обставини щодо перешкод з боку відповідача у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки підтвердили у судовому засіданні також свідки [PERSON] та [PERSON] Перешкоджання позивачеві у спілкуванні з малолітньою дочкою з боку відповідача, безперечно, порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. У зв'язку із неможливістю врегулювання спору між сторонами в добровільному порядку, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. У ході судового розгляду служба у справах дітей Локачинської райдержадміністрації надала висновок від 18 листопада 2015 року № 233/23/2-15 "Про участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки», відповідно до якого служба у справах дітей вважає за доцільне надати [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] право зустрічі з дитиною [PERSON], [INFO] в присутності матері - двічі на місяць (кожної першої та третьої суботи місяця) з 12:00 години до 20:00 години за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Аналізуючи надані пояснення, докази у справі, суд дійшов висновку, що позивач піклується, проявляє турботу до своєї малолітньої дочки, цікавиться їх життям і розвитком, має на меті приймати активну участь у їх вихованні, спілкуватись з нею, купує, для неї одяг, взуття, іграшки. Зазначене стверджується товарними чеками (а.с.11-13), а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, в ході судового розгляду не доведене, що спілкування дитини з батьком буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дітей, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дітей. Отже, враховуючи обставини справи, а також інтереси та вік дитини, її психологічний стан, відсутність на даний час достатнього спілкування з батьком, беручи до уваги висновок служби у справах дітей, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та вважає за необхідне надати [PERSON], [INFO], право зустрічі з дитиною [PERSON], [INFO], в присутності матері - двічі на місяць за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved