Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

20.03.2017р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначає, 05.08.2016 року о 16.10 год. [PERSON] внаслідок порушення Правил дорожнього руху України здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, що стверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.08.2016 року. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої [PERSON], був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є [PERSON] Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту № 130 від 31.10.2016 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 146 155 грн 26 коп. Вартість послуг ФОП [PERSON] у зв'язку із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження становила 1 400 грн. 00 коп. На огляд автомобіля [NUMBER], що проводився 25.10.2016 року, відповідач не з'явився. 06.01.2017 року на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 49 500 грн.00 коп. як виплата страхового відшкодування № 161/ЦВ/16. Оскільки, відповідач [PERSON] не вжив належних заходів для відновлення попереднього стану автомобіля [NUMBER] та не відшкодував позивачу всієї майнової шкоди, останній змушений звернутись в суд з даним позовом про відшкодування 96 655 грн. 26 коп. вартості відновлювального ремонту, 1 400 грн. 00 коп. вартості проведених експертних досліджень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. В зв'язку з цим зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову зтаких мотивів. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15: «право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована». Судом встановлено, що 05.08.2016 року [PERSON], порушивши п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Під час дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої [PERSON], був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є [PERSON] Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до СПД ФО [PERSON] для здійснення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту. Згідно висновку № 130 від 31.10.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 146 155 грн 26 коп. Вартість послуг ФОП [PERSON] у зв'язку із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження становила 1 400 грн. 00 коп., яку сплатив позивач відповідно до квитанції № 130 від 25.10.2016 року. 06.01.2017 року на рахунок [PERSON] від ПрАТ "АСК "Скарбниця" надійшли кошти в розмірі 49 500 грн.00 коп. як виплата страхового відшкодування № 161/ЦВ/16 (стараховик [PERSON] АЕ7418635). Решта суми, яка підлягає відшкодуванню, а саме 96 655 грн. 26 коп. майнової шкоди, на час розгляду справи позивачу не виплачена. Суд вважає доведеним право позивача на відшкодування вартості відновлювального ремонту, так як згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути різницю між визначеним розміром матеріального збитку та страховою виплатою 96 655 грн. 26 коп. З приводу позовної вимоги про стягнення вартості експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, суд вважає таку безпідставною, оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, що беруть участь у справі мають рівні права щодо щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, які підлягають відшкодуванню, включаються витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Отже, витрати, які передували зверненню до суду з цим позовом і пов'язані з оплатою автотоварознавчого дослідження до судових не відносяться і не відшкодовуюся позивачу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial