Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

АТ "Ідея Банк" звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави. Уточнені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.02.2012 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 910.13246, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 57598,6 грн у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу Богдан 211040, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами), [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] на строк до 15.02.2017 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному розмірі, однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути як шляхом стягнення цієї заборгованості в повному обсязі з позичальника [PERSON] , так і шляхом звернення стягнення на заставний автомобіль, актуальним власником якого є відповідач [PERSON] , оскільки зареєстроване обтяження на підставі договору застави зберігає силу і для нового власника предмету застави. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в тексті позовної заяви просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідачі будучи належним чином, своєчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися, заяв, клопотань від них не надходило. Відзив на позов відповідачі не подали. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що 15.02.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 910.13246, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 57598,6 грн у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу Богдан 211040, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами), [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] на строк до 15.02.2017 року. Строк позовної давності для стягнення боргу за кредитним договором встановлено тривалістю в 5 років (п.9 параграфу 10). У забезпечення виконання кредитних зобов`язань 15.02.2012 року між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено договір застави вказаного транспортного засобу , який належав відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Цим договором застави (п.1 параграфу 2, п.1 параграфу 5) передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. Відповідно до п.2 параграфу 2 договору застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-яким зобов`язанням здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Відповідальність позичальника за порушення грошового зобов`язання у виді пені передбачена законом (ст.549-552, 1050 ЦК України) та умовами кредитного договору (п.п.1-3 параграфу 9). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Факт отримання відповідачем [PERSON] кредиту у вказаному в кредитному договорі розмірі підтверджується меморіальними ордерами від 17.02.2012 року. Однак позичальник [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту перед банком не виконав і станом на 14.06.2019 року має заборгованість в розмірі 362063,40 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.46). Крім того, з матеріалів справи встановлено, що заставодавець [PERSON] без письмової згоди банку, за наявності зареєстрованого обтяження на предмет застави, зняв з обліку для реалізації транспортний засіб марки Богдан 211040, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами), [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] , який в подальшому відчужив. Актуальним власником даного транспортного засобу станом на день звернення до суду є відповідач [PERSON] , якому видано новий реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. Відповідно до ст.10 цього Закону, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Цією статтею визначено, що лише добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Отже, враховуючи наведені вище норми матеріального закону й те, що вказаний предмет застави було відчужено заставодавцем в порушенням умов договору застави (п.2 параграфу 2) без письмової згоди заставодержателя та за наявності зареєстрованого обтяження на предмет застави, на нового власника транспортного засобу - відповідача [PERSON] поширюються умови договору застави про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому вимога банку про звернення стягнення на належний відповідачеві [PERSON] автомобіль, який є предметом застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, шляхом продажу банком предмету застави будь-якій третій особі-покупцю, попередньо вилучивши транспортний засіб у власника з передачею його банку (заставодержателю) для подальшої реалізації, відповідає вимогам закону та умовам договору. Враховуючи те, що новим заставодавцем став відповідач [PERSON] - особа, яка є відмінною від особи позичальника, тому позовні вимоги банку, звернені до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і позовні вимоги банку, звернені до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у спосіб, вказаний позивачем в позовній заяві, відповідають вимогам закону та умовам договору та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 5430,95 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved