Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулось „Державний ощадний банк України" (далі - АТ «Ощадбанк», позивач, банк), посилаючись на те, що 10.12.2018 між позивачем та [PERSON] , було укладено договір №1963 020 про споживчий кредит. Банк встановив відповідачу кредит у сумі 42500 грн. з фіксованою процентною ставкою за кредитом - 56 процентів річних за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. У порушення ст. ст. 525- 527, 530, 536, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 120-121) станом на 13.01.2020 відповідач за вказаним договором має заборгованість в сумі 36818, 05 грн., з яких 32365, 42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1856,18 грн. - сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 1925, 37 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом, 418, 14 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 197,45 грн. - 3 % річних від прострочених сум по кредиту із червня 2019 року по січень 2020 року, 39,93 грн. - 3 % річних від прострочених сум по відсоткам з травня 2019 року по січень 2020 року, 15,56 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості з червня 2019 року по грудень 2019 року. Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 120-121) просить суд стягнути з відповідача на користь AT „Державний ощадний банк України" вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та 3% відсотки, розраховані органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду з дати набрання рішенням суду законної сили до повного його виконання, та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1921 гривню. Представник позивача Березюк Є.О. в судовому засіданні, що відбулось 13.02.2020 р. підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, та подала суду вищевказану заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 120-121). Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений (а.с. 117), в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 119) причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір № 1963_020 про споживчий кредит, за яким відповідачу було надано кредит у сумі 42500 грн., з фіксованою процентною ставкою за кредитом - 56 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно з п. 2.4.1 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56,0 % річних. Кредит надається на споживчі цілі (п. 2.3. кредитного договору) (а.с. 11-15). Згідно п. 2.4.2 Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку із настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1. та 3.10.2.2. цього Договору, нарахування процентів по кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом (п. 2.4.3 Кредитного договору). Пункт 4.3.2. Кредитного договору передбачає обов`язок Позичальника у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. Окрім того, п. 3.3.3. Кредитного договору покладає на Позичальника обов`язок здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 708 грн. 33 коп. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної, цим Договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим банком розрахунком відповідач станом на 13.01.2020 (а. с. (а.с. 122-126) та витягом з особового рахунку відповідача (а. с. 55-111) за вищевказаним договором має наступну заборгованість: 32365, 42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1856,18 грн. - сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 1925, 37 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом, 418, 14 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, а всього 36565 грн. 11 коп., та крім того, відповідно з ч. 2 ст. 625 ЦК 197,45 грн. - 3 % річних від прострочених сум по кредиту із червня 2019 року по січень 2020 року, 39,93 грн. - 3 % річних від прострочених сум по відсоткам з травня 2019 року по січень 2020 року, 15,56 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості з червня 2019 року по грудень 2019 року. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач [PERSON] суду не надав та не спростував доказів наданих позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь АТ „Державний ощадний банк України" вказану суму заборгованості за кредитним договором та зазначені суми 3 % річних від прострочених сум по кредиту і відсоткам та суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості. Стосовно вимоги сторони позивача про нарахування та стягнення 3,0 % річних відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, - суд не вбачає за необхідне її застосування. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: partial