Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

19.05.2016 заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким оголосити громадянина України: [PERSON], [INFO], усиновлювачем та дозволити йому усиновити громадянина України малолітню дитину: [INFO] [PERSON], сказавши його батьком дитини. Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 1577 від 08.09.2011 року на ім'я [PERSON], [INFO], змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по батькові змінивши з «[PERSON]» на «[INFO]». У графі «відомості про батька» вказати [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, що з жовтня 2015 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якої є син, [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу. Заявник вказує на те, що батько дитини не бере участі у його вихованні, матеріально не забезпечує та життям сина не цікавиться. Заявник зазначає, що він, дружина та дитина проживають разом однією сім'єю. Також пояснив, що він, бажаючи надати дитині належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, прийняв для себе тверде рішення про усиновлення, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, пояснивши, що кохає [PERSON] як рідного сина. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала заяву, проти усиновлення її сина не заперечувала, вказуючи на те, що між її чоловіком та дитиною склались дуже гарні стосунки, а рідний батько не приймає участі у вихованні дитини. Представник зацікавленої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради - Чорнобай О.А. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 2252, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». До реєстрації шлюбу з заявником [PERSON] перебувала в шлюбних стосунках з [PERSON], від яких [INFO] народився син [PERSON]. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2015 року було позбавлено [PERSON] 1989 року народження батьківський прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мати усиновленої дитини, гр. [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, якою надала згоду на усиновлення малолітнього сина [PERSON], [INFO], її чоловіком [PERSON]. Справжність підпису було посвідчено 01 квітня 2016року Сизоненко Д.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 1013. Заявник [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] мешкають за адресою [ADDRESS], відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради від 04.05.2016 року, в квартирі для дитини створено всі необхідні умови. Заявник [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Європол Україна» на посаді директора, його дохід, з урахування утримання, в період з жовтня 2015 року с по березень 2016 року клав 19 312, 80 гривень, що підтверджується довідкою про доходи від 13.04.2016 року. Відповідно до довідки КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» № 945 від 01.04.2016 року; довідки КУ «Міський психічний диспансер» Серії 10ААД № 937340 від 01.04.2016 року; висновку про стан здоров'я від 14.04.2016 року; довідки КУ «Міський шкірно-венерологічний диспансер» від 2016 року; довідки Одеського протитуберкульозного диспансеру № 355 від 14.03.2016 року заявник на обліках не значиться, протипоказань щодо усиновлення не має. Згідно довідки Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції в м. Києві № 842-15032016/80210 на території України станом на 29.03.2016 року гр. [PERSON], [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно висновку про стани здоров'я, виданого головним лікарем КУ «Дитяча міська поліклініка № 6» м. Одеси, малолітній [PERSON], [INFO], здоровий. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтвердив, що з правами та обов`язками усиновлювача він ознайомлений, зі станом здоров`я дитини ознайомлений, усвідомлює всю відповідальність прийнятого ним рішення взяти дитину в свою сім`ю. Відповідно до ч.4,5,6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок № 28 ДСК-0 від 17 травня 2016 року про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], громадянином України [PERSON], де зазначено, що усиновлення малолітнього заявником є доцільним, відповідає інтересам дитини та проводиться на його користь. Враховуючи пояснення сторін, висновки, надані в матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заявника та надати згоду на усиновлення малолітньої дитини. При винесенні рішення суд бере до уваги, що [PERSON] з дитинства був позбавлений піклування батька, в той час як саме заявник тривалий час виконує усі обов`язки батька, дбає про [PERSON] як за власним сином. При винесенні рішення суд бере до уваги, що відповідно до Конституції України ст. 52 діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Суд враховує також той факт, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України та відповідно до закону. Як передбачено ст. 3 Конвенції "Про права дитини" (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все, той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу України передбачено право усиновлювача на зміну відомостей про місце народження та дату народження дитини, а також зміну прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена. Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника [PERSON] та дозволити йому усиновити [PERSON], [INFO].

Outcome: approved