Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та з урахуванням уточнень до позовних вимог від 10.12.2018 року, просив стягнути з відповідача 550,00 доларів США основного боргу за позикою, 384,62 доларів США відсотків за позикою, 62,70 доларів США - 3% річних, всього 997,32 доларів США, що станом на 10.12.2018 року складає 27 708,34 грн. (а.с. 59-62). В обгрунтування вимог вказано, що 21.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу 550,00 доларів США в строк до 21.03.2015 року. Проте, [PERSON] позику не повернув. На підставі чого та статей 536, 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача борг в зазначеному розмірі. 13.11.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач не визнав вимоги та пояснив, що гроші за договором позики було повернуто у більшому розмірі а саме в сумі 730,00 доларів США. до 03.08.2015 року, а передача грошей підтверджується записами в журналі за підписами [PERSON] . Оскільки ні письмово ні усно сторони не домовлялись про переведення боргу в національну валюту, відповідач вважає розрахунки позивача безпідставними. [PERSON] вважає, що повернувши позику в більшому розмірі ніж отриманому, він сплатив позивачу відсотки, 3% річних та штраф, передбачений п. 5 договору позики (а.с. 36-41). Ухвалою суду від 23.08.2019 року призначено комплексну судову техніко-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22.11.2019 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні 23.01.2020 року позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, зазначив, що кошти не повернуті, записи в книзі після проведення експертизи визнав, проте зазначив, що між сторонами існували інші фінансові зобов"язання за якими і повертались кошти, відповідні докази у позивача не зберіглись. Відповідач та його представник - адвокат Забродська Н.Л. просили відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначили, що відповідач в повному обсязі повернув борг, крім того зазначили, що борг повертався невчасно тому було повернута значно більшу суму. Пояснили, що записи вносились до журналу обліку коштів, який вів відповідач та містять підписи позивача про отримання повернутих коштів. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 550,00 доларів США, терміном на один місяць (з 21.02.2015 року по 21.03.2015 року) (а.с. 5). Як стверджує [PERSON] відповідач в установлений строк коштів за договором позики не повернув. Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положення статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. [PERSON] надано оригінал журналу обліку коштів, згідно якого вбачається, що 03.08.2015 року [PERSON] було передано кошти в розмірі 330 доларів США, вказано, що борг закрито та міститься підпис [PERSON] , копія листа з зазначеними записами міститься в матеріалах справи (а.с. 45). В судовому засіданні 10.04.2019 року судом було роз`яснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи. [PERSON] вказав, що такого клопотання не має поряд з тим, [PERSON] заявлено клопотання про призначення комплексної судової технічко-почеркознавчої експертизи. Згідно висновку експерта від 13.11.2019 року №1/3-328 вбачається наступне. Підпис після рукописного запису «[PERSON] 1.04 отдали под % 50$» на лицевому боці останнього аркушу наданого журналу обліку виконаний [PERSON] ; підпис після рукописного запису « [PERSON] 3.08 отдали 330$ получил: с $ долг закрьіт:» на лицевому боці останнього аркушу наданого журналу обліку виконаний [PERSON] ; рукописний запис «Не отказался», розташований після рукописного запису « [PERSON] 5.04.15 отдали под % 50$» на лицевому боці останнього аркушу наданого журналу обліку виконаний [PERSON] ; рукописні записи «[PERSON] 3.08 отдали 330$ получил» та «$ долг закрьіт:» та підпис в кінці зазначеного тексту на лицевому боці останнього аркушу наданого журналу обліку могли бути виконані одним писальним приладом; відповісти на питання «Чи одним і тим же письмовим приладом (технічним засобом) в журналі обліку виконані текст: «[PERSON] 3.08 отдали 330$ получил» та «$ долг закрыт» та підпис в кінці зазначеного тексту?» не виявляється можливим по причині не відображення у штрихах досліджуваних записів та підпису окремих ознак писального вузла писального приладу (а.с. 127). Даний доказ свідчить про те, що [PERSON] в період 2015 року дійсно було отримано від [PERSON] кошти в погашення договору позики. Журнал обіку коштів містить запис про отримання 30.07.2014 року відповідачем від позивача 400 дол. та їх повернення відповідачем 02.09.2014 року 400 дол. позивачу. З урахуванням того, що докази про наявність інших грошових зобов`язань в іноземні валюті між сторонами в матеріалах справи відсутні, суд вважає спростованими доводи позивача про те, що запис в журналі обліку коштів від 03.08.2015 року "отдали 330$ получил» та «$ долг закрыт» стосується інших фінансових зобов"язань між сторонами та спростовує пояснення позивача про те, що відповідачем не було погашено борг за договором позики. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, а тому відмовляє в їх задоволенні. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В рахунку судовим експертом Палкіним О.В. було визначено, що вартість проведення почеркознавчої експертизи становить 2250,24 грн., вартість проведення експертизи документів становить 450,24 грн. (а.с. 117). Згідно квитанцій від 01.10.2019 року №71 та №72 [PERSON] було сплачено 2700,60 грн. в рахунок проведення судових експертиз. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з позивача слід стягнути на користь відповідача судові витрати, пов`язані з проведення експертизи в розмірі 2700,00 грн.

Outcome: approved