Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заступник керівника [PERSON] місцевої прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, мотивуючи його тим, що 18.11.2015 р. близько 17-40 год. водій [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21099», р/н AB 5431 AT, рухаючись по вул. 600-річчя м. Вінниці, не вжив заходів до зупинки свого автомобіля в момент появи в полі зору пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на [PERSON], якому згідно висновку судово-медичної експертизи №1910/65 від 20.01.2016 р. заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки потягли тривалий (понад 21 день) розлад здоровя. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої допомоги з 18.11.2015 р. по 11.12.2015 р. Згідно довідки [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої допомоги вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 4661,16 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2016 р. (справа №127/1233/16-к) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим. Самостійно відповідач не відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Просить стягнути 4661,18 грн. з відповідача на користь [PERSON] міської ради в рахунок відшкодування витрат міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування [PERSON] В судовому засіданні прокурор позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Представник позивача [PERSON] міської ради - [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення прокурора, представника [PERSON] міської ради та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №127/1233/16-к, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2016 р. (справа №127/1233/16-к) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрито. (а.с. 4-5) Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2016 р. встановлено, що 18.11.2015 р. близько 17-40 год. водій [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21099», р/н AB 5431 AT, рухаючись по вул. 600-річчя м. Вінниці зі сторони вул. Хмельницьке шосе, в напрямку вул. Порика, в районі електроопори №16, не вжив своєчасних заходів до зупинки свого автомобіля в момент об"єктивної появи в полі його зору пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу зліва на право по ходу руху автомобіля, внаслідок чого з необережності допустив на ньогоинаїзд. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1910/65 від 20.01.2016 р. у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку з просяканням скроневих долей, забою м"яких тканин з синцем в правій скроневій ділянці, забою м"яких тканин верхньої третини правої гомілки. Зазначені тілесні ушкодження у [PERSON] не були небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки потягли тривалий (понад 21 день) розлад здоровя. З довідки міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 01-26 /1765 від 18.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 18.11.2015 р. по 11.12.2015 р. Вартість лікування хворого [PERSON] (23 ліжко-дні) складає 4661,18 грн. (а.с. 6) Відповідно до ст. 1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної [PERSON] Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ст. 1206 ч. 3 ЦК України). Згідно ст. 1191 ч. 2 ЦК України держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Пункт 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 р., передбачає, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. На а.с. 8-10 - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги за організаційно-правовою формою є комунальною організацією (установою, закладом). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] міської ради у відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, 4661,18 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави потрібно стягнути 1762,00 грн. судового збору.

Outcome: approved