Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.05.2015р. в с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1.5000 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за матір'ю [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03.05.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 325066 від 05.05.2015р. (а.с.6) Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку у розмірі 1.5000га у межах згідно з планом, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала спадкодавцю на основі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №228737 виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 10 березня 2003 року № 79. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3481. (а.с.7) Вказану спадщину позивач прийняв в порядку, передбачену ст. 1268 ЦК України, шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 164 від 26.05.2016р. (а.с.11) Разом з тим із матеріалів справи слідує, що оригінал вказаного Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №228737 виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 10 березня 2003 року № 79 відсутній, оскільки був втрачений, що додатково підтверджується і оголошенням в районній газеті "Життєві обрії" від 27.05.2016 року. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як слідує із роз"яснення № 220/01-16 від 06.09.2016р., наданого позивачу [PERSON] нотаріальною конторою, свідоцтво про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом лише після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, що в свою чергу і зумовило позивачів звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку площею 1.5000 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №228737 виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 10 березня 2003 року № 79 не припинилося після його смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцями, які прийняли спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved