Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

19.07.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулось Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Запоріжжя (далі - позивач) з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON], інвалід з дитинства І групи перебуває на обліку як пенсіонер, який отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно з документами, які містяться в пенсійній справі в Шевченківському об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя, [PERSON] одержує пенсію по втраті годувальника в розмірі 3122 грн. 58 коп. на місяць. Головним УПФУ в Запорізькій області у лютому 2017 року були надані до Шевченківського об'єднаного УПФУ в м. Запоріжжя контрольні списки щодо запобігання подвійної виплати надбавки на догляд інваліду І групи, призначеної до пенсії та ДСД в УПСЗН, для опрацювання та співставлення з матеріалами пенсійних справ. Після проведення перевірки було виявлено одночасне отримання [PERSON] надбавки на догляд як інваліду І групи в УПСЗН у розмірі 623,50 грн. та, згідно з матеріалами паперової пенсійної справи, отримання надбавки як інвалід І групи у розмірі 50,00 грн. в Шевченківському об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя. На підставі вищевикладеного, у пенсійній справі відповідача утворилась переплата у сумі 1800,00 грн. за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року. Станом на сьогоднішній день сума переплати [PERSON] не сплачена. З цих підстав позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується, що зі сторони відповідача [PERSON] ніяких зловживань щодо отримання надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 1800 грн. не було. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність зловживання з боку відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суминадані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності розрахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed