Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначає, що вона з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1992 року до 2010 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, дитина повністю знаходяться на утриманні позивачки, їй одній важко забезпечити його усім необхідним. Тому, [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак у розмірі 500 грн. щомісячно. Свою позицію мотивував тим, що він не має постійного місця роботи, тому не може сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. Вивчивши документи, які є в матеріалах справи, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Копія рішення суду (а.с.4) свідчить, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1992 року до 04.10.2010 року. Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] Довідка видана виконкомом Соснівської сільської ради (а.с.6) свідчить, що неповнолітній [PERSON], 2002 р.н. перебуває на утриманні матері - [PERSON] Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно ст..184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, тому слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ППВС України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів п. 15 передбачає, що відповідно до ст. 80 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою дляперегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тієї обставини, що відповідач має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 1000 грн., тому в даному випадку розмір аліментів підлягає до зменшення, а саме суд вважає, що 500 гривень це розмір, який не є меншим від встановленого законом мінімуму, таким чином будуть захищені інтереси неповнолітньої дитини та не порушено інтереси платника аліментів.

Outcome: approved