Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. Садова (Енгельса),76, с.Піщанка, Красноградського району Харківської області, власником якого він є. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору довічного утримання від 22.01.2008 року йому належить будинок, який розташований за адресою: вул. Енгельса,76, с.Піщанка, Красноградського району Харківської області. [PERSON] був зареєстрований в будинку з 2010 року, на правах члена сім'ї і проживав до 2012 року. Після чого [PERSON] забрав всі свої особисті речі і більше за місцем реєстрації не з'являється, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Тому він просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Садова (Енгельса) , 76, с.Піщанка, Красноградського району Харківської області. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, судові витрати по справі не стягувати. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про відкладання розгляду справи від нього не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач є власником будинку за адресою: с.Піщанка, вул. Садова (Енгельса), 76, Красноградського району, Харківської області на підставі договору довічного утримання від 22.01.2008 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно акту, складеного депутатом Піщанської сільської ради Красноградського району [PERSON], за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], але фактично по вул.Садовій (Енгельса), 76, в с.Піщанка, Красноградського району не проживає більше 4-х років. З копії паспорта [PERSON] вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою:Харківська область Красноградський район с.Піщанка вул.Енгельса,76 з 24.12.2010 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сімї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності член сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обовязковою умовою\~ \~ для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні\~ \~ протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що [PERSON] не проживає в спірному будинку з 2012 року з власної волі, його речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у серпні 2016 року. Відповідач не проживає у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у будинку порушує право позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України. Згідно до\~ ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved