Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

06 квітня 2020 року Кравченко В.В. , діючи на підставі ордеру та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року по справі № 748/128/20, в частині стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючої у [ADDRESS] , аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 889 грн 50 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття [INFO] , встановивши спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на корись [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , шляхом їх стягнення у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача усі документально підтверджені понесені судові витрати по справі. Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача. Мотивує свої вимоги тим, що розмір аліментів, який визначений рішенням суду і який має сплачувати відповідач є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання доньки та її нормального фізіологічного розвиткута він є менше ніж мінімальний розмір аліментів, який встановлений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді від 6 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача адвокат Чух В.С. подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Посилається на те, що позивач має право на індексацію аліментів, визначених в твердій грошовій сумі та гарантований державою мінімальний розмір аліментів, що не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Зміст статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни способу стягнення аліментів відповідно до статті 192 СК України. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів шляхом визначення їх розміру у частці від заробітку (доходу), позивачем не надано доказів, що у відповідача змінились обставини, за яких аліменти можуть бути стягнуті в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що в свою чергу давало б підстави для зміни тільки розміру стягнення аліментів. Зміна способу стягнення аліментів з твердої суми на відсотки від заробітку (доходу) взагалі жодною нормою законодавства не передбачена. Крім того, зазначає, що по справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки мається за рішенням суду виконавчий лист, який знаходиться на виконанні державної виконавчої служби. Тому, незрозумілим буде алгоритм виконання ще одного виконавчого листа по спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. У судовому засіданні позивачка відсутня. Представник позивача адвокат Кравченко В.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з"явилися. Від представника відповідача адвоката Чух В.С. у зв"язку з карантинними заходами в державі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Оскільки у справі проведено чотири судові засідання, сторона відповідача у зв"язку з карантином перед кожним засіданням клопотала про відкладення розгляду справи, більшість клопотань було подано до канцелярії суду представником відповідача особисто, суд тричі задовольняв відповідні клопотання про відкладення, враховуючи насамперед інтереси дитини, наявність відзиву на позовну заяву з позицією відповідача, суд вирішив здійснювати розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.12.2018 року. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року з урахуванням ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2020 року про виправлення описки у рішенні суду, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] уродженця та мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , проживаючої у [ADDRESS] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій суміу розмірі 889 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Згідно довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що розмір аліментів, який визначений рішенням суду і який має сплачувати відповідач є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання доньки та її нормального фізіологічного розвитку, оскільки фактично є меншим гарантованого СК України мінімуму в 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Доводи відзиву про те, що зміна способу стягнення аліментів не передбачена законодавством, спростовуються наведеними вище нормами ч.3 ст.181 СК України. Суд не погоджується з позицією представника відповідача у відзиві про те, що даний спір є між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і спір про стягнення аліментів, за яким є на виконанні рішення суду від 24 лютого 2020 року, оскільки даний спір та попередній є різними і в частині предмету позову, і в частині підстав. У даній справі судом не вирішується питання про стягнення аліментів, як у попередній справі, вирішується лише питання про спосіб стягнення раніше визначених аліментів. Суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також вимоги закону на час розгляду справи в суді щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову [PERSON] в частині вимог про зміну способу стягнення аліментів. Разом з тим, вимоги в частині стягнення аліментів з дати подачі позову до суду задоволенню не підлягають, з підстав зазначених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», з якого вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Позивачем понесені документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ст.137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4800 грн.

Outcome: partial