Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факти, що вона є племінницею [PERSON], яка померла 29 березня 1999 року, та належність останній сертифіката на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0215722, виданого на імя [PERSON], що необхідно їй для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті останньої, оскільки при зверненні до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори отримала відмову у звязку із тим, що нею не було надано документального підтвердження факту родинних відносин між нею та [PERSON] та різницею у написанні імені спадкодавця у свідоцтві про смерть імя [PERSON] зазначено як «Парасервія», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) «Параска». Представник заявника заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовну заяву визнає та не заперечує проти її задоволення. Надані письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають у [INFO], підтвердили, що померла 29.03.1999 [PERSON] є дійсно тіткою заявника та за життя мала право на земельну частку (пай), розташовану на території Давидівської сільської ради Пирятинського району. Зазначили, що оточуючі звали останню за життя як [PERSON], а не Парасервія. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом установлено, що відповідно до рішення Пирятинської районної державної адміністрації від 04 грудня 1996 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, розташовану у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області серії ПЛ № 0215722 (а.с. 6). 29 березня 1999 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого 30.03.1999 Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 5). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із указаного права на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області (а.с. 6). Батьками [PERSON] були Володимир та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 325719, виданим Давидівською сільської ради Пирятинського району та копією свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР № 525590, виданим Давидівською сільської ради Пирятинського району (а.с. 7, 14). Відповідно до Витягу з реєстру актів цивільного стану № 00019178913 від 07.12.2017 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). В той час, у метричній книзі для запису народжених, одружених, померлих парафіян Георгіївської православної церкви с. Давидівка Пирятинського повіту Полтавської губернії за 1910, 1913, 1915-1917 роки є метричний запис по народження та хрещення 17 жовтня 1916 року [PERSON], батьки Гавріил Моїсеев [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 33). [PERSON] є племінницею та спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б прийняли, чи бажали прийняти спадщину після її смерті немає. Згідно довідки № 1468 від 05.12.2017, виданої Давидівською сільською радою Пирятинського району [PERSON], що проживає [INFO], її тітка [PERSON], [INFO], дійсно на час смерті 29 березня 1999 року проживала за вказаною адресою. Разом з нею на час смерті та шість місяців потому за цією ж адресою проживала [PERSON] (а.с.13). Заявник по справі [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак отримала відмову, тому що неможливо документально підтвердити факт родинних відносин між нею та її тіткою, та через розбіжність у написанні імені спадкодавця. Так, імя [PERSON] у свідоцтві про смерть зазначено як «Парасервія», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) «Параска» (а.с.10). Через численні помилки у написанні імені тітки заявника у різних документів, виникла необхідність підтвердження фактів спорідненості між заявником та [PERSON] та належність останній правовстановлюючих фактів. У даний час встановити факти родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та належності останній правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) інакше, як в судовому порядку, не виявляється можливим, оскільки [PERSON] померла. Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З роз'яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до п.п. 1,6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факти родинних відносин між [PERSON] і її померлою тіткою [PERSON] та належність останній сертифіката на право на земельну частку (пай) підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, а також поясненнями допитаних в ході судового розгляду свідків, тому суд уважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факти, які просить встановити заявник, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення майнових прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення, вони не пов'язані з вирішенням спору про право, та встановлення їх іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка померла 29 березня 1999 року, та належності останній сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0215722.

Outcome: approved