Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

19 липня 2018 року, з П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] з третьою особою П`ятихатською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 П'ятихатської районної ради Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті спричинення тілесних ушкоджень малолітньому. У вищезазначеній позовній заяві позивач, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], просила ухвалити судове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів, [PERSON], [PERSON] на її користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 5166,66 грн. Стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. та стягнути солідарно з відповідачів понесені нею судові витрати у розмірі 5704,80 грн., які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В своєму позові позивач посилалась на те, що вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який являється дитиною-інвалідом. 21 вересня 2017 року об 11 год. 15 хв. в результаті неналежного догляду за дітьми працівниками школи під час перерви між [PERSON] та [PERSON] сталася бійка, в результаті якої її син [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій носа із зміщенням хряща. 27 лютого 2018 року за фатом отримання тілесних ушкоджень неповнолітнім [PERSON] П'ятихатським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №12018040550000337 за ознаками ч.1 ст. 125 КК України. У зв'язку з недосягненням [PERSON] віку з якого настає кримінальна відповідальність постановою слідчого від 30.05.2018 року вказане кримінальне провадження закрито. В період часу з 21.09.2017 року по 20.04.2018 року неповнолітній [PERSON] періодично знаходився на лікуванні в зв'язку з погіршенням здоров'я що стали наслідком після отримання тілесних ушкоджень 21.09.2017 року. На лікування сина в аптечних закладах придбано ліків на загальну суму 3694,22 грн., що підтверджується товарними чеками, також на обстеження в спеціалізованій клініці витрачено 940 грн. та на проїзд до лікарні 532,44 грн. Загальна сума витрачених коштів на лікування [PERSON] склала 5166,66 грн. Також, були понесені затрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та сплата судового збору в розмірі 704,80 грн. Також, на думку позивача, окрім зазначеної матеріальної шкоди її сину причинена і моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях та стражданнях від фізичного болю, порушенням звичайного способу життя пов'язаного з пропуском навчального процесу в школі, що в подальшому впливає на отримання повноцінної освіти та спілкуванні з друзями. Моральну шкоду вона оцінює в 60 000 грн. Ухвалою судді від 15 серпня 2018 року по справі відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України без виклику сторін. Також, даною ухвалою було витребувано у відповідачів копію свідоцтва про народження їх сина [PERSON], [INFO]. Витребувано від КЗ «П'ятихатська районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради, довідку з історії хвороби [PERSON] про призначення медичних препаратів лікарем, відповідно до виписки із медичної картки хворого №3005. Витребувано від ДКЛЗТ Філії «ЧОЗ» ПАТ «Придніпровська залізниця», довідку з історії хвороби [PERSON] про призначення медичних препаратів лікарем, відповідно до виписного епікризу №777. 12 вересня 2018 року від відповідача, [PERSON], надійшов відзив на позовну заву, де останній просить відмовити [PERSON] в задоволенніїї позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено те, що їх син [PERSON] навмисно завдав тілесних ушкоджень [PERSON], що він з дружиною є неналежними відповідачами у цій справі, що сума витрат на лікування в розмірі 5166,66 грн. відповідає понесеним затратам та пов'язана з подіями 21.09.2017 року, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 60000 грн. є справедливим та обґрунтованим. Вважає, що неповнолітній [PERSON] сам спровокував конфлікт, скинувши з підвіконня шкільний рюкзак їх сина. Удар його син наніс ненавмисно. Також, відповідач вважає, що надана позивачкою копія постанови від 30 травня 2018 року про закриття кримінального провадження не є належним доказом винуватості його сина, оскільки така винуватість встановлюється виключно судовим рішенням та необережне легке тілесне ушкодження не є кримінально карним діянням. Також, звертає увагу на той факт, що ним не вчинено жодних винних дій, які могли б перебувати у причинному зв'язку з настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень [PERSON] Він належно виконуючи батьківські обов'язки, завжди виховував сина таким чином, що він не має права застосовувати фізичне насильство до інших людей. 21 вересня 2017 року, коли він дізнався про подію у школі, провів вдома виховну бесіду із сином. Син [PERSON] просив передати на лікування [PERSON] власні кошти, які він назбирав, оскільки йому було шкода [PERSON]. 25 вересня 2017 року він зустрівся з позивачкою та передав їй 2200 грн. на лікування її сина. На підтвердження цих дій позивачка написала розписку та отримавши кошти запевнила, що не має претензій до нього та його сина. Враховуючи, що позивачем не доведений факт умисного завдання шкоди здоровю її сину, то відповідач вважає, що немає і підстав для відшкодування їй моральної шкоди. Розмір моральної шкоди, визначений позивачкою в сумі 60000 грн. абсолютно нічим не обґрунтований. 08 жовтня 2018 року від позивача [PERSON] судом отримано відповідь на відзив, де вона зазначає, що обставини, викладені у відзиві не відповідають дійсності. Докази додані до позовної заяви не спростовані іншими доказами. Також, оскільки відповідач ставить під сумнів законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження то позивач зазначає, що на сьогоднішній день зазначена постанова не скасована, що свідчить про її законність, та має повну юридичну силу, в зв'язку з чим являється належним доказом по справі. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] є належними відповідачами по справі незважаючи на їх заперечення, оскільки вони не довели, що у їх неповнолітнього сина є майно, якого достатньо для відшкодування завданої ним шкоди. Розмір витрат на правничу допомогу підтвержуєтья наданими нею доказами. Також зазначає, що розмір моральної шкоди нею оцінено в мінімальному розмірі за ті страждання, які федіщенко В.В, поніс, на сьогоднішній день переживає, та в майбутньому ще буде переживати. Нормами права не обмежено позивачеві оцінення моральної шкоди. Відповідач, [PERSON], своїм правом на подачу відзиву на позов не скористалась, копію ухвали, копію позовної заяви з додатками отримала 06 вересня 2018 року. /а.с.71/ Третя особа, П'ятихатська загальноосвітня школа №3 не надала суду своїх письмових пояснень, копію ухвали, копію позовної заяви з додатками отримали 06 вересня 2018 року. /а.с.72/ Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження позивачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. /а.с.6/ [PERSON] є дитиною-інвалідом згідно посвідчення [NUMBER] та медичного висновку №7 від 07 квітня 2016 року. /а.с.7/ Відповідно до повідомлення про нещасний випадок директора П'ятихатської ЗШ №3 та акту №1 про нещасний випадок, що стався з учнем навчального закладу, складеного комісією з розслідування нещасних випадків від 25 вересня 2017 року 21 вересня об 11 год. 55 хв. під час перерви між однокласниками [PERSON] та [PERSON] трапився конфлікт що переріс у бійку. Внаслідок бійки у [PERSON] був травмований ніс. Учень звернувся до медичної сестри, вона в свою чергу викликала батьків і дала направлення до лікарні, де діагностували струс мозку та перелом носа. /а.с.11, 16/ Відповідно до постанови слідчого СВ П'ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] від 30.05.2018 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018040550000337 від 27.02.2018 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. [PERSON] було закрито у зв'язку з недосягненням віку настання кримінальної відповідальності [PERSON] /а.с.18/ У вищезазначеній постанові було встановлено та підтверджено факт спричинення тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON] малолітнім [PERSON], [INFO]. Даному злочину надано правової кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України. Але [PERSON] не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, в зв'язку з недосягненням віку, з якого настає кримінальна відповідальність. У зв'язку з цим, позивачка звернулася до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої малолітньою особою, до її батьків. Відповідно до виписки №3005 із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], останній знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.09.2017 року з попереднім діагнозом струс головного мозку та забій кісток носа зі зміщенням хрящів. /а.с.20/ Згідно листа КЗ П'ятихатська Центральна районна лікарня на запит суду від 10.09.2018 року надано список медичних препаратів згідно листа призначень, а саме Л-Лизин 8 амп., розчин Натрію Хлорид 9 фл. Нейроксон 5 амп. Таблетки Гліцисед - 126 таб., німе сил порошок 10 пакетиків, чистонос спрей назальний 1 фл. Армаді 10 амп, розчин Натрію Хлорид 10 амп. Купівля даних препаратів підтверджена чеками в матеріалах справи /а.с.29-30/ Відповідно до копії виписного епікризу №777 [PERSON], [INFO] знаходився в лор відділенні Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті з 10.10.2017 року по 20.10.2017 року з діагнозом «Викривлення носової перегородки ІІІ ст. стан після операції. Поступив зі скаргами на ускладнене носове дихання, деформацію зовнішнього носа, часті головні болі. Із слів пацієнта отримав травму носа з 21.09.2017 року по 09.10.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні П'ятихатської ЦРЛ з діагнозом :струс головного мозку, травма носа. У лор відділенні він отримав лікування 10.10.2017 року операція, підслизова резекція носової перетинки, без ускладнень. В післяопераційний період отримував масло шипшини, сульбактомакс, амінокапронова кислота, тигофаст, єтамзілат, анальгін, димедрол, щоденні перев'язки./а.с.22/ Вищезазначене підтверджене на запит суду листом Дніпровсьої клінічної лікарнї на залізничному транспорті від 06 вересня 2018 року. /а.с.73/ Також, малолітньому [PERSON] були зроблені обстеження, а саме мультизрізова комп'ютерна томографія головного мозку, 28.09.2017 року у медичному діагностичному центрі «Експерт» м. Дніпро. /а.с.24/ 12 квітня 2018 року [PERSON] в ТОВ «Медичний центр Добробут» м. Київ був про консультований дитячим отриноларингологом та йому була зроблена рентгенографія придаткових пазух носа в одній проекції, загальною вартістю 940 грн. Оплата підтвердженна чеком. /а.с.26/ Вартість поїздки до м. Київ також підтверджена квитанціями та білетами /а.с.27-28/. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави - ст. 2 ЦПК України. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно ч. 1, 3 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 13 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги, щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивачки суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 5166,66 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Від цієї суми необхідно відняти суму 2200 грн., яку [PERSON] отримала від [PERSON] на лікування сина [PERSON] згідно власноручно нею написаної розписки. /а.с.86/. Сума до стягнення становить 2966,66 грн. Окрім зазначеної матеріальної шкоди [PERSON] спричинена і моральна шкода, що виразилася у переживаннях із приводу бійки, страждань від фізичного болю, виражене в систематичному зверненні до лікувальних закладів, перенесенням операцій, також порушенням звичайного способу життя пов'язаного з пропуском навчального процесу в школі, що в подальшому впливає на отримання повноцінної освіти та спілкуванні з друзями. Згідно ст. 3 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров'я», здоров'я - стан повного фізичного, духовного та соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб та фізичних дефектів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав Відповідно до ч.1. ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до статті 1179 ЦК України неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкода була завдана не з їхньої вини. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.85/ З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що завдану моральну шкоду [PERSON] може бути відшкодовано в грошовому вираженні сумою в розмірі 1000 грн. солідарно відповідачами, оскільки вони є батьками неповнолітнього [PERSON] та що шкода була завдана не з вини їх сина. Суд не може взяти до уваги пояснення відповідача [PERSON] про те, що його син не винний у тому що відбулось, що бійку спровокував малолітній [PERSON], а дії його сина, пов'язані із самообороною, тому що дані поясненн не знайшли свого підтвердження й спростовується вищевказаними доказами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 704,80 грн. Щодо витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. До витрат пов'язаних із розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу ( стаття 133 ЦПК України). Частина 2 ст.137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Ліненком О.А. 06 квітня 2018травня 2018 року укладено договір про надання правничої допомоги. /а.с.32/ Позивачем також додано розрахунок роботи адвоката по договору №8808 від 06.04.2018 року та акт виконаної роботи адвокатом по вищезазначеному договору. Квитанцією від 11.07.2018 року підтверджено сплату [PERSON] адвокату Ліненко О.А. суму гонорару 5000 грн. /а.с.31/ Згідно з ч 4.ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на розмір заявлених позовних вимог, виконаних робіт та наданих послуг зі складання позовної заяви, суд вважає визначений розмір витрат на оплату адвоката є співмірним. Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (Частина 6 статті 137 ЦПК України). Отже, згідно ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які підтверджені актами приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги з обґрунтовано наведеним розрахунком, та сплачені позивачем відповідно до квитанцій про касові операції. На підставі викладеного,

Outcome: partial