Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

В травні 2020 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що 02.08.2019 Фастівським міськрайонним судом Київської області було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Проте з незалежних від позивача обставин, позивач знаходиться у вкрай скрутному становищі, однак аліменти щомісячно сплачує, також здає власне майно в оренду і кошти пересилає дружині, що може підтвердити [PERSON] . Але станом на теперішній час, [PERSON] не має стабільного заробітку і офіційно ніде не працює, не стоїть на обліку в центрі зайнятості. Матеріальне становище позивача погіршилося та розмір стягнутих з нього аліментів, становить фінансовий тягар для нього, він має мінливий заробіток, що в подальшому може призвести до накопичення заборгованості зі сплати аліментів. На підставі викладеного, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються згідно судового наказу від 02.08.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] з ј частини всіх видів його доходу на тверду грошову суму у розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 21.05.2020 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами від 27.05.2020, 30.06.2020, 30.07.2020 судові засідання у вищевказаній справі за клопотанням представника позивача ухвалено проводити в режимі відео конференції з Братським районним судом Миколаївської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 02.08.2019, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.9/. Відповідно до інформації Миколаївського обласного центру зайнятості Южноукраїнської міської ради №02-21/90 від 03.02.2020 вбачається, що гр. [PERSON] станом на 29.01.2020 не зареєстрований як безробітний в Южноукраїнській міській філії Миколаївського обласного центру зайнятості /а.с.7/. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Южноукраїнського міського ВДВС південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) №5101 від 04.02.2020 по виконавчому провадженню №59827182, де боржником є [PERSON] з 07.2019 по 01.2020 наявна заборгованість в розмірі 20278,76 гривень /а.с.10/. Як зазначила представник позивача, підставою для зменшення розміру аліментів з ј частини на тверду грошову суму у розмірі 1500,00 гривень є те, що стягнення аліментів у розмірі ј частини ставить позивача у скрутне матеріальне становище так як, позивач станом на теперішній час не має стабільного заробітку, офіційно ніде не працює, не стоїть на обліку в центрі зайнятості. Матеріальне становище позивача погіршилося та розмір стягнутих з нього аліментів, становить фінансовий тягар для нього так як, позивач має мінливий заробіток, що в подальшому може призвести до накопичення заборгованості зі сплати аліментів, тому наявність цих обставин є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні ст.192 СК України. Проте, жодного документального підтвердження зазначеним обставинам представник позивача не надав (окрім копії свідоцтва про укладання шлюбу), у зв`язку з чим суд, не погоджується з позицією представника позивача враховуючи наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо значно погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Жодних доказів, яких вимагає сімейне законодавство України при подачі позову про зменшення розміру аліментів, представником позивача суду надано не було. Крім цього, одруження позивача вдруге, жодним чином не відчить появу в його родині особи, яку необхідно утримувати. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено таких змін матеріального становища, сімейного стану та стану здоров`я позивача, які б впливали на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі та обставини, на які посилається представник позивача у поданій заяві, не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed