Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, зазначила, що з 04 травня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Питання щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дітей буде вирішено в судовому порядку. Сумісне життя з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, втрачена повага. Подружні відносини з жовтня 2020 року не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ сумісно нажитого майна немає. Оскільки відновити подружні відносини неможливо, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 травня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 квітня 2012 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 11, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2019 року виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис №05. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем, питання щодо аліментів буде вирішено сторонами в судовому порядку. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягала, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, на даний час між сторонами не має. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved