Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що між сторонами по справі 21.08.2008 року було укладено кредитний договір № 138/2008 USD , згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 18698,00 (доларів США) на придбання автомобіля та оплату супутніх послуг з процентною ставкою 15,5% річних з кінцевим терміном погашення 20.08.2015р.. 05.11.2009року у зв»язку із реструктуризацією заборгованості між сторонами було укладено Угоду до договору кредиту, у якій зазначено, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 165449,41грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 17,9% річних від суми кредиту, зі строком сплати 04.11.2019р. Позивач свої зобов»язання по договору виконав, а відповідачем порушувалися умови виконання кредитного договору, у зв»язку з чим станом на 01.09.2014р. утворилася заборгованість в розмірі 608944,19грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача подав заяву в якій просить позов задоволити та заслухати справу у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі 21.08.2008 року було укладено кредитний договір № 138/2008 USD , згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 18698,00 (доларів США) на придбання автомобіля та оплату супутніх послуг з процентною ставкою 15,5% річних з кінцевим терміном погашення 20.08.2015р.(а.с.11-14). Відповідно до п. 4.5.1 договору позичальник зобов»язався сплачувати щомісяця комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2% від залишку заборгованості за кредитом. Як зазначено у п.5.5 Договору , за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату відсотків відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2% від суми боргу за кожний день прострочення. Як вбачається із заяви на видачу готівки № 52 від 21.08.2008року на рахунок відповідача було перераховано 18,698,00 (доларів США) (а.с.22). 05.11.2009року у зв»язку із реструктуризацією заборгованості між сторонами було укладено Угоду до договору кредиту,яка є невід»ємною складовою вищезазначеного кредитного договору у якій зазначено, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 165449,41грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 17,9% річних від суми кредиту, зі строком сплати 04.11.2019р.(а.с.18). Всупереч умов договору, відповідач не виконав свої зобов"язання, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2014р. згідно розрахунку (а.с.6-10) складає 608944,19грн., яка складається із: строкової заборгованості за кредитом - 88333,19грн., простроченої заборгованості за кредитом - 77116,22грн., строкової заборгованості за нарахованими відсотками - 1357,41грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками - 109902,05грн., пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості - 128301,76грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 203933,56грн. Як вбачається із повідомлень та повідомлень-вимог від позивача, адресованих відповідачу, він неодноразово попереджався, як про обов»язок сплачувати заборгованість за кредитом , так і про обов»язок повного погашення боргу (а.с.25-30). У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст 549.ЦК України 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ст. 551.ЦК України визначено, що : 1. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. 2. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. 3. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ст. 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у зв"язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань по кредитному договору позовна вимога про стягнення заборгованості є обгрунтованою та підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved