Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 34), та в якому просив зобов"язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з їхнім сином - [PERSON], [INFO], а також визначити способи його участі як батька у спілкуванні та вихованні дитини: встановити порядок побачень із сином за своїм місцем проживання, під час літніх та зимніх канікул в місці за вибором батька, в день народження сина в місці, за домовленістю між батьками, відвідування ним усіх заходів, які відбуватимуться у дошкільному та інших закладах та секціях, які відвідуватиме його син, а також безперешкодне спілкування з сином по телефону та за допомогою інших засобів зв"язку, у вільний від відвідування сином дошкільного та інших закладів та секцій. В судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з їх спільним сином [PERSON], не дає спілкуватися по телефону та не відчиняє двері квартири, коли позивач приїздить відвідати сина, а також погрожує позбавити його батьківських прав стосовно сина. Відповідач визнала позов частково. Зокрема пояснила, що не чинила будь-яких перешкод у спілкуванні позивача з сином, а також заперечила проти тривалих побачень сина з батьком протягом зимових та літніх канікул, оскільки [PERSON] часто хворіє і позивач не зможе надавати необхідну медичну допомогу. Від представника третьої особи, виконавчого комітету Житомирської міської ради, надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій також просив долучити до матеріалів справи висновок щодо визначення порядку побачень [PERSON] із дитиною [PERSON] (а.с. 51). Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Положеннями статті 159 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Позивач зареєстрований та проживає в м.Києві, а відповідач з дитиною - в м.Житомирі (а.с. 6, 52-53). Як вбачається із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки і піклування (а.с. 52-53) комісією не встановлено факту перешкоджання [PERSON] зустрічам батька із дитиною. Також Орган вважає за можливе встановити порядок побачень батька із сином: перша, третя субота з 10.00 до 17.00 години, друга, четверта неділя з з 10.00 до 17.00 години. Однак, в судовому засіданні і позивач, і відповідач просили встановити інший порядок побачень, а саме - перша, третя субота - неділя (в неділю до 19.00 години) кожного місяця, оскільки позивач проживає в м.Києві та хоче на ці дні забирати сина до себе. Суд вважає, що встановлення такого порядку побачень відповідає інтересам дитини, оскільки [PERSON] матиме змогу двічі на місяць, протягом двох днів, спілкуватися з батьком, в тому числі і за місцем його проживання в м.Києві. Крім того, суд враховує, що спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім'ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування. Окреме проживання робить неможливим постійний щоденний контакт одного з батьків з дитиною. Бажаним є саме систематичне спілкування дитини з тим, з батьків, що проживає окремо, а не епізодичні, несподівані зустрічі. Це спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, бути джерелом його повноцінного розвитку та виховання. Також відповідач в судовому засіданні визнала позов в частині відвідування позивачем усіх заходів, які відбуватимуться у дошкільному та інших закладах та секціях, які відвідуватиме [PERSON], а також в частині безперешкодного спілкування батька з сином по телефону та за допомогою інших засобів зв"язку у вільний від відвідування ним дошкільного та інших закладів та секцій. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. При цьому суд відмовляє в задоволенні позову в частині тривалих побачень під час літніх та зимніх канікул в місці, за вибором батька, та побачень в день народження сина в місці, за домовленістю між батьками, оскільки позивачу встановлено порядок побачень - двічі на місяць, протягом двох днів, в тому числі і за місцем його проживання в м.Києві.

Outcome: partial