Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

27.04.2020 року позивач МТСБУ звернулось до суду з позовом у якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з страховою виплатою у розмірі 29 920, 96 грн., судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 19 грудня 2016 року о 20 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Мерседес С200», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23.06.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 16.11 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес С200», д.н.з. [NUMBER] - відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 1411, вартість відновлювального ремонту «ВАЗ» (д.н.з [NUMBER] ), складає 32 788,31 грн. Сума витрат на збір документів складає: 650,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення шкоди складав: 29 920,96 грн. МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 11628 від 13.12.2017 року) про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок останнього було перераховано грошові кошти в сумі 29270, 96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1262694 від 18.12.2017 року. Таким чином, у зв`язку з вище зазначеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і позивачем МТСБУ потерпілому відшкодована майнова шкода в розмірі 29270, 96 грн., у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] , як до винної особи в розмірі понесених витрат в сумі 29270, 96 грн. 30.06.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Звертаючись до суду з позовом позивач просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, повідомило суд, що не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Просило позов задовольнити . Відповідача належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судовий виклик повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення строків зберігання, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року о 20 год. 00 хв. на перехресті вул.. Камишинської та Промислової в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Марседес», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2017 року у справі № 752/1433/17, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 6). Як видно зі змісту зазначеної вище постанови в результаті ДТП з вини [PERSON] , був пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність власника [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8682725, терміном дії з 22.04.2016 р. по 21.04.2017 р. (а.с. 13). Транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] на праві власності зареєстровано за потерпілим [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12). За даними Висновку № 1411 про оцінку транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , складеного оцінювачем Кузьмік С.П. , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , без урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, становить 45927, 57 грн. (а.с. 18-21). 10.01.2017 року позивач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та 19.09.2017 року позивачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування. (а.с. 45). У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого транспортного засобу та зібрані аварійним комісаром документи щодо дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 11628 від 13.12.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 29 270, 96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1262694 від 20.12.2017 року (а.с. 49). Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.12.2016 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. Зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і на підставі цього рішення потерпілому [PERSON] відшкодована матеріальна шкода, в МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] , як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 29 920, 96 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В тім, цивільно-правова відповідальність водія транспортних засобів-відповідача на момент дорожньо-транспортних пригод не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідками з централізованої бази даних МТСБУ від 02.11.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 29 920, 96 грн., судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved