Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

06.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, в якій позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 05.10.2020 року приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за № 65097, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у березні 2021 року позивачу за місцем роботи стало відомо, що відносно нього існує виконавче провадження № 64289146, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Поряд з цим, позивач з ТОВ «ФК Аланд» не мав жодних правовідносин пов`язаних з укладенням кредитного договору. Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом не на кредитному договорі, а на додатках до нього «Пропозиція укласти договір», «Графік платежів», що не передбачено законодавством України. При цьому, позивач категорично не згоден з сумою заборгованості визначеною нотаріусом, оскільки незрозуміло яким чином останній визначив саме такий розмір заборгованості, незгоден із розрахунками викладеними в оскаржуваному виконавчому написі та незрозуміло яким чином визначився вказаний в оскаржуваному виконавчому написі період за який стягується заборгованість. Окрім того, виконавчий напис вчинено без надання нотаріусу визначених законом документів та більше того, на документі, на якому не передбачена така можливість, а тому нотаріус вчиняючи такі дії явно та однозначно порушив закон. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду із позовом про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 06.04.2020 року матеріали справи передано для розгляду судді. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 07.04.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідчені копії документів, які надавались ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" для вчинення виконавчого напису № 65097 від 05.10.2020 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 07.04.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 26.04.2021 року відповідач ТОВ «ФК «Аланд» отримав ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження від 07.04.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи, однак від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, відповідач заяв та клопотань до суду не надав. Третій особі - приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегу Станіславовичу, направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 16.06.2021 року з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання». Ухвала суду від 07.04.2021 року в частині витребування у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії документів, не виконана. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. перебуває виконавче провадження № 64289146, що відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 65097 щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в розмірі 19 127,58 грн. З копії вказаного виконавчого напису вбачається, що [PERSON] значиться боржником за Кредитним договором 3269330-1-2IQU1S/14-SBL00007-c-a від 18.12.2014 року, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 000486-с від 13.02.2018 року є ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-Фа від 11.08.2020 року є ТОВ «ФК «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 18 627,58 грн., в тому числі: 12 580,53 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 027,91 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 19,14 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 500,00 грн. які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 19 127,58 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надано витребуваних судом документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від 05.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 65097, а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «Аланд» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Аланд», зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом у оскаржуваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач, заперечує розмір боргу та одразу після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, звернувся до суду, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Враховуючи викладене,

Outcome: approved