Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № Z036/Z1, для забезпечення повернення наданих коштів за договором № Z036 від 24.12.2007 року укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] Відповідно до п. 2.1. іпотечного договору - предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. з надвірними будівлями та земельна ділянка загальною площею 0,0690 га., що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнено заборгованість по кредитному договору № Z036 від 24.12.2007 року та судові витрати в сумі 384 179,82 грн. Рішення було звернуто до виконання, однак [PERSON] не погашено заборгованість, у зв'язку з чим банк звернувся з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та не повідомили про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 24.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № Z036/Z1, для забезпечення повернення наданих коштів за договором № Z036 від 24.12.2007 року укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] Відповідно до п. 2.1. іпотечного договору - предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. з надвірними будівлями (сарай Б, сажок В, сарай б, сарай Д, погріб Е, вбиральня Г) та земельна ділянка загальною площею 0,0690 га. (цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110400000080080052), що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнено заборгованість по кредитному договору № Z036 від 24.12.2007 року та судовим витратам в сумі 384 179,82 грн. 21.11.2012 року за вих. № 703 представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» направляв [PERSON] та [PERSON] вимогу про погашення заборгованості по кредиту в сумі 381 570,82 грн. у випадку непогашення заборгованості повідомлено що будуть здійснені заходи щодо звернення стягнення на майно за іпотечним договором № Z036/Z1 від 24.12.2007 року. Згідно ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України „Про іпотеку" предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно ч.1 ст.40 Закону України „Про іпотеку" - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.3 ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.4 ст.109 ЖК України - виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідно до ст. 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» мав місце кредитний договір від 24.12.2007 року № Z036, на його виконання сторонами було укладено іпотечний договір від 24.12.2007 року № Z036/Z1 щодо будинку з земельною ділянкою по [ADDRESS]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 09.12.2010 року було стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 24.12.2007 року № Z036 та судові витрати в сумі 384 179,82 грн. Відповідачі не виконують рішення суду і добровільно не звільняють вказаний будинок. А тому існують всі законі підстави звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів, оскільки наявність зареєстрованих осіб за адресою іпотеки буде перешкоджати реалізації предмета іпотеки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved