Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з відповідача на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в особі ВП Центральні електричні мережі в розмірі 365 грн.94 коп., суми приросту інфляції у розмірі 292 грн. 75 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 63 грн. 97 коп ., судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем склалися цивільні правовідносини з постачання позивачем на об'єкт відповідача, який розташований за адресою [ADDRESS], електроенергії, контроль її споживання, пред'явлення відповідачу рахунків для у розмірі 292 грн. 75 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 63 грн. 97 коп сплати, а з боку відповідача - споживання електроенергії, оплата спожитої електроенергії. З метою належного обліку вказаних правовідносин позивачем було відкрито особистий рахунок № [NUMBER]. Станом на 25.01.2013 рік у відповідача у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 365 грн.94 коп. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню приріст інфляції, що складає у розмірі 292 грн. 75 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 63 грн. 97 коп . Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволені. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив застосувати позовну давність (а.с.52). Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Користування електричною енергиєю споживачами, регламентоване Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженними постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги В судовому засіданні встановлено, що відповідач була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до 13.05.2010 року (а.с.14). Відповідно до довідки про споживання за період з березня 2007 року по січень 2014 рік заборгованість відповідача за адресою [ADDRESS], станом на 07.2008 рік складає 365,94 грн із розрахунку: 875,34 - 509,40 (нарахована зайве) = 365,94грн. (а.с.55). В детальній довідці споживача станом на 29.01.2014рік зазначено, що особовий рахунок [NUMBER] відкритий на власника [PERSON]. Стан точки обліку - демонтована. Дата відключення - 22.03.2007 року (а.с.7,54). Відповідно до розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції позивачем на суму боргу 365,94грн за період заборгованості з 22.03.2007 року15.01.2013 року нарахований сукупний індекс інфляції за цей період, інфляційне збільшення суми боргу становить 1188,30 грн. Розрахунок процентів проведений позивачем на суму боргу 292,75 грн., 3% річних становить 63,97 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Проте, з урахуванням заяви відповідача, відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, суд застосовує строк позовної давності, оскільки відповідно до детальної довідки споживача : Стан точки обліку - демонтована. Дата відключення - 11.19.2004 року (а.с.7, 54), а відповідно до довідки розрахунку заборгованості за комунальні послуги: заборгованість в сумі 365,94грн . існувала за боржниками станом на 01.07.2008 рік та залишалася з урахуванням коригування станом на 25.01.2013 рік ( а.с.55-56). Обчислення трирічного строку позовної давності починається з 09.04.2010 року, оскільки перебіг позовної давності переривався зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу -09.04.2013 року ( а.с. 53). За період з 09.04.2010 року по 25.01.2013 року заборгованості за комунальні послуги у боржника не виникло. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних- - застосовується позовна давність що і до суми основного боргу. Доказів пропуску строку звернення до суду з поважних причин позивачем не надано. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 258, 322, 526, 901, 903 ЦК України, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженних постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357,

Outcome: dismissed