Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом відповідно до якого просив визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з ним за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідач з 2013 р. по листопад 2016 р. проживали однією сім`єю. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після припинення сімейних відносин за спільною згодою залишився проживати з матір`ю. Оскільки між ними виник спір щодо участі позивача у вихованні дитини рішенням Крюківського районного суду від 28.01.2020р. за його позовом було визначено часи для спілкування з сином. Під час спілкування з дитиною він почав помічати порушення психологічного стану сина. Дитина розповідала, що між мамою та її чоловіком постійно відбуваються сварки, які проходять на його очах. Позивач зазначив, що квартира де проживає відповідач є орендованою, своєї кімнати дитина не має, мати, спілкуючись з сином, застосовує крики, нецензурні вислови, принижує дитину, психологічно тисне, застосовує міри фізичного насильства. Відповідно до психологічного заключення від 22.08.2020 р. у дитини виявлено підвищений стан особистої тривожності, слабкі реакції по відношенню "мама+син" та слабкість емоційної прив`язки до матері, принцип символічної лінійності вказує на найближчу відстань дитини до батька, тісну прив`язку до батька, фактор індивідуально-особистісних особливостей вказує на перевагу домінанти батька, дитина з острахом ставиться до інформації про те, що йому пропонують повернутися жити до матері. Позивач вказує, що має постійне місце роботи, власне житло, в якому є окрема кімната для дитини, і посилаючись на ст.51 Конституції України, ст.7, 141,150,160,161 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 3,18 Конвенції про права дитини, практику Європейського суду з прав людини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Чупілко М.В. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Цвик М.В. позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, оскільки він є необгрунтованим. Відповідачем [PERSON] подано зустрічну позову заяву про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2020 р. зустрічна позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду з первісним позовом. [PERSON] свою зустрічну позовну заяву обгрунтовувала тим, що після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] на протязі декількох років постійно тероризував її, звинувачував у розпаді сім`ї, погрожував, іноді вів себе дуже агресивно і намагався створити штучні ситуації, щоб виставити її у негативному світлі. Незважаючи на це, вона ніколи не перешкоджала його спілкуванню з сином, однак він все одно звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і хоча рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.01.2020 позовні вимоги задоволено частково, але він так і не довів суду, що нею чинилися йому перешкоди у спілкуванні з сином. Так як [PERSON] не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 12.11.2015 р.з нього на її користь на утримання сина стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Крім того, цим же рішенням на її користь стягувалися аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку. Незважаючи на рішення суду, відповідач продовжував ухилятися від сплати аліментів в результаті чого виникла заборгованість по аліментам на утримання дитини в сумі 60713,44 грн, а на її утримання - 5971,86 грн. При цьому, [PERSON] декілька раз звертався до суду з позовами про зменшення розміру аліментів до 1/8 частини та про звільнення від сплати заборгованості, але йому відмовляли. Крім того, в 2020 році він, зловживаючи своїм правом, відмовився надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон на відпочинок без будь-яких об`єктивних причин і вона була вимушена звертатися до органу опіки та піклування для вирішення цього питання. Останнім часом вона почала помічати, що після того як дитина побуває у батька він ставав похмурим, роздратованим, замкнутим, казав, що тато йому говорить, що "мама погана", "вона тебе не любить, належним чином не піклується", " не люби її", "з татом тобі буде краще" та інше. На неоднаразові звернення до [PERSON] про те, щоб він не намагався погіршити її відносини з сином, що не має права застосовувати психологічний вплив, формуючи думку дитини про погану матір ,останній не реагував. 30.07.2020р. вкотре взявши дитину, [PERSON] без будь-якого попередження та пояснення не повернув дитину і з того часу син перебуває у нього. До сьогодні їй не дають повноцінної можливості спілкуватися з сином і з 30.07.2020р. вона його не бачила. На телефонні дзвінки дитина майже не відповідає, а якщо і відповідає, то виключно з контролюванням розмови та вказівками, що потрібно казати. При цьому, дитина говорила про те, що "тато сказав, що ти погана і з тобою жити я не буду" та інше. Дитина зарахована до Кременчуцької початкової школи №15 на сімейну (домашню) форму навчання і до школи фактично не ходить, що також позбавляє її можливості спілкування з сином хоча б в школі. [PERSON] потайки готував документи до цієї школи, оскільки нею подавалися документи до Кременчуцької гімназії №16, тобто він готувався забрати у неї дитину. Вважає, що [PERSON] забрав дитину, щоб помститися їй за те, що вона вийшла заміж і її спроби захистити сина від негативних емоцій щодо сварок його батьків і щоб вони не вплинули на дитину, [PERSON] повернув проти неї. Просила врахувати, що відповідно до інформації, наданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №60 Кременчуцької міської ради Полтавської області вона опікувалася сином, намагалася задовольнити всі його потреби, цікавилася успіхами, відвідувала батьківські збори і групові заходи, дитина була комунікабельною, врівноваженою, активно себе презентувала, вільно спілкувалася з іншими дітьми. Батька вихователі старшої групи №2, тобто три останні роки, ніколи не бачили. Тому твердження [PERSON] в позові не відповідають дійсності. Просила не приймати до уваги заключення психолога від 22.08.2020р., оскільки вважає, що на дитину здійснюється психологічний вплив з боку батька щодо формування думки у дитини, що матір погана і з нею не потрібно проживати, оскільки до цього у неї завжди були усталені доброзичливі стосунки з сином. Вона завжди належним чином виконувала свої батьківські обов`язки, дитині забезпечувалися гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Вважає, що враховуючи вік дитини, він потребує виховання та догляду саме матері і визначення місця проживання дитини з нею буде відповідати повним інтересам сина. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Цвик М.В. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених у зустрічному позові. Додатково просили врахувати, що дії [PERSON] щодо зібрання дитини без згоди матері в той час коли вона добросовісно виконувала рішення суду щодо надання часу для спілкування дитини з батьком, наявність заборгованості по аліментам, повна ізоляція матері від дитини та недопускання їх спілкування вказує на неналежне виконання ним батьківських обов`язків та порушення прав не лише матері, але й дитини щодо спілкування з нею. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник Чупілко М.В. в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, а їх позов задовольнити. Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явилися, подали заяву відповідно до якої просили долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 18.12.2020р. №93 "Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Просили врахувати наданий висновок, задовольнивши зустрічний позов [PERSON] , відмовивши в задоволенні первісного позову [PERSON] і слухати справу без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює вихователем з 2017року. Знає дитину сторін, дитина комунікабельна. Дитину забирала або мама або бабуся. Батько дитини не бачила. Дитина спокійна, не проявляла агресії. Допомоги психолога не потребувала. Розповідала про маму. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює психологом, до неї звернувся батько дитини з проханням провести психологічне обстеження дитини. При обстеженні дитини було виявлено високий рівень психоемоційної напруги, нервова мобільність була набута , висока вірогідність нервового зриву. Приблизно у жовтні було повторне обстеження. Залишився стан набутої нервової мобільності. Вона особисто спілкувалася з дитиною. Дитина прохала не повертати його до мами, прохала залишити з батьком, тому що йому там краще, спокійніше. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на виконання ухвали суду розглядалось питання про доцільність проживання дитини одним з батьків. Обоє батьків мають належні умови проживання. Була проведена бесіда з дитиною, який повідомив, що проживає з батьком, йому з ним добре. Зустрічатися з мамою не бажає. Позиція комісії однозначна - це проживання дитини з матір*ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що були обстежені умови проживання дитини. Проживає дитина у двокімнатній квартирі з серпня 2016року. Батько розлучив матір з дитиною, порушує право матері на спілкування з дитиною. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає разом з батьком та мамою, яку називає « [PERSON] ». Раніше була мама [PERSON] , зараз мама [PERSON] . З мамою [PERSON] не бажає жити та спілкуватися, тому що вона проживала з [PERSON] , постійно пили, сварилися. [PERSON] розбив [PERSON] телефон. [PERSON] бив [PERSON] . Мама [PERSON] хоче його викрасти. Він не бажає жити з нею. Зараз йому дуже гарно. Батьки приділяють йому увагу, у нього своя кімната. Раніше часто хворів, зараз не хворіє. [PERSON] ні куди з ним не ходила, а батько разом з мамою [PERSON] ходять з ним на прогулянки. Батько та мама [PERSON] поганого на [PERSON] при ньому не говорять, але він сам розуміє, що у мами [PERSON] нічого хорошого не має. Він не бажає її бачити та спілкуватися. Він дуже засмучений, що [PERSON] може його забрати до себе. Суд, вислухавши сторони, їх представників та свідків, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або

Outcome: approved