Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В грудні 2011 року ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-15044-280107 від 28.01.2007 року у загальному розмірі 2060,72 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 1569,40 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 26,02 грн.; заборгованість за комісіями - 465,30 грн.), мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглядати справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлена відповідачеві судова повістка, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно кредитного договору № 007-15044-280107 від 28.01.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „Комерційний банк „Дельта", назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство „Дельта Банк", надало [PERSON] кредит в сумі 2068,00 грн. на строк користування 12 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 5 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 27.01.2008 року. Позивач своєчасно та повністю виконав свої зобов'язання за цим договором щодо надання відповідачу кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером № 2184447 від 29.01.2007 р. та рахунком-фактурою № 24-798 від 28.01.2007 р. Проте відповідач до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання за цим договором щодо повернення кредиту і внесення плати за користування кредитом. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за згаданим кредитним договором, його заборгованість за цим договором перед позивачем станом на 11.10.2011 року склала 2060,72 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 1569,40 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 26,02 грн.; заборгованість за комісіями - 465,30 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 188,20 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved