Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначив, що наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 05.08.2015 року №154, з 05 серпня 2015 року відповідача зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання факультету №2 та постановлено на всі види забезпечення по курсантській нормі. 05.08.2015 року між Міністерством оборони України та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобовязаний проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обовязки та після закінчення навчання повинен пройти військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років. 14.12.2016 року наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації №250 [PERSON] відраховано зі списків інституту у звязку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, тобто, в супереч вимогам ст.. 526 ЦК України порушив умови контракту, тому позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі за період з 05.08.2016 по 14.12.2016 та сплачений при зверненні до суду судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив, тому суд вважає можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05.08.2015 року наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації №154, з 05 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання факультету №2 та постановлено на всі види забезпечення по курсантській нормі. (а.с.12). 05.08.2015 року між Міністерством оборони України та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобовязаний проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обовязки та після закінчення навчання повинен пройти військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років та відшкодувати понесені витрати в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. (а.с.14). Згідно п. 5 Контракту його укладено на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу. 14.12.2016 року наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації №250 [PERSON] відраховано зі списків інституту у звязку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. (а.с. 13). З 05 серпня 2016 року по 14 грудня 2016 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, грошовому забезпечені, медичному забезпеченні та забезпеченню із наданням комунальних послуг. Відповідно розрахунку фактичних витрат, на грошове забезпечення, повязане з утриманням курсанта [PERSON] в період з 05.08.2015 року по 14.12.2016 року, вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 131 415 грн. 83 коп.(а.с. 18) Відповідно довідки-розрахунку №74 про вартість фактичних витрат, повязаних з послугами харчування курсанта [PERSON] в період з 05.08.2015 року по 14.12.2016 року, вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 18 055 грн. 56 коп.(а.с. 19). Відповідно розрахунку фактичних витрат за медичне забезпечення курсанта [PERSON] в період з 05.08.2015 року по 14.12.2016 року, вартість витрат становить 424 грн. 82 коп. (а.с. 20). Відповідно розрахунку фактичних витрат за споживання курсантом комунальних послуг та енергоносіїв в період з 05.08.2015 року по 14.12.2016 року, вартість витрат становить 2963 грн. 00 коп. Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що розмір витрат, пов'язаних із утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі, складає 152 859 грн. 21 коп. В матеріалах справи відсутні докази того, що такі витрати сплачені відповідачем у повному обсязі. Пунктом 10\~ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту\~через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и",\~"і"частини шостої\~статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12 липня 2006 р. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Також, відповідно до п. 6\~постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання. За положеннями\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це передбачається нормою\~ст. 526 ЦК України. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, як передбачається п. 4\~ст. 611 ЦК України, відшкодування збитків. З огляду на викладені обставини, та враховуючі те, що відповідач зобов'язання за Контрактом належним чином не виконав, взявши до уваги вищевикладені норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними. У відповідність до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved