Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

у січні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 жовтня 2002 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 931. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що життя подружжя не склалося через непорозуміння щодо ролі чоловіка та дружини у сім`ї внаслідок чого виникли постійні сварки, непорозуміння та як наслідок вичерпання взаємоповаги та почуття любові. Ведення між ними спільного господарства припинено з вересня 2014 року. Крім того, причиною неможливості збереження шлюбу є і та обставина, що відповідач систематично вчиняє домашнє насильство відносно позивача, що підтверджується копією термінового заборонного припису стосовно зривника від 22.09.2019 року, серія АА № 019492. За таких підстав, позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.(а.с.14) Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року позов [PERSON] задоволено. Постановлено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 931, розірвати. Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір"ю - [PERSON] . Вирішено питання про судові витрати. (а.с. 28) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2020 р. задоволена заява [PERSON] скасувано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року в даній справі. Призначена справа до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. (а.с. 90) У грудні 2020 року відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини разом з батьком. (а.с. 95) Зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. В обгрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначає, що він належним чином виконує свої батьківські обов"язки щодо утримання сина, а всі суперечності у сім"ї викликані виключно із непорозумінням щодо способу виховання спільної дитини. Вважає, що визначення місця проживання дитини разом з батьком буде запорукою нормального психічного розвитку та лікування дитини. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року зобов`язано посадових осіб служби у справах дітей Мангушської районної державної адміністрації Донецької області надати Голосіївському районному суду м. Києва висновок щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 143) 31 березня 2021 року [PERSON] надіслала до суду відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] (а.с. 153) Просить відмовити в задоволенні вказаного позову, оскільки дитина потребує особливого догляду та піклування, а також належного фінансового забезпечення, проте відповідач протягом тривалого часу не приймав жодної участі у догляді та вихованні сина, не надавав коштів на утримання дитини та самоусунувся від виконання батьківських обов"язків. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задовлення позовних вимог про розірвання шлюбу. Просив задовольнити його зустрічні позовні вимоги, визначивши місце проживання неповнолітнього сина разом з батьком. Треті особи - орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та орган опіки та піклування Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області в судове засідання не забезпечили явку свого представника, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті києві. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с. 4) Рішенням Голосіївського районного суду м. києва від 22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2021 року, задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 14.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу [PERSON] не змінювала прізвище. Позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , разом з матір"ю - [PERSON] в зимовий період проживає за адресою: [ADDRESS] , в літній період за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки і піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Зважаючи на те, що на час судового вирішення даної цивільної справи син сторін у справі - [PERSON] , [INFO] , досяг чотирнадцяти років, він у праві самостійно обирати своє місце проживання. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини не підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн. гривень.

Outcome: partial