Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулася до суду з позовом про виселення [PERSON] з кімнати жилою площею 10 кв.м. квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення на підставі ч.3 ст.116 ЖК України. В обґрунтування позову зазначено, що представниками КП «ВЖРЕП №16» [PERSON] міської ради було складено акт від 19.11.2014р., з якого вбачається, що квартира [ADDRESS] жилою площею 10кв.м. самовільно займають [PERSON] та її син [PERSON], [INFO], які фактично зареєстровані у квартирі 152а по вул. В.Бердичівській, 41 у м.Житомирі. Квартира [ADDRESS] є комунальною власністю міста Житомира, перебуває на балансі та обслуговується КП «ВЖРЕП №16» [PERSON] міської ради. В даному житловому приміщенні ніхто не зареєстрований, особовий рахунок квартири закритий. Попередній квартиронаймач [PERSON] був виписаний у звязку зі смертю. Листом ЖЕУ-16 від 04.07.1990р. №4-58 та довідкою по особовому рахунку підтверджується розподіл особових рахунків квартири [ADDRESS]. Представниками КП «ВЖРЕП №16» 18.11.2014р. [PERSON] вручено попередження щодо звільнення самовільно зайнятої кімнати жилою площею 10кв.м., однак дані вимоги залишено без виконання. 20.04.2015р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради, КП "ВЖРЕП №16" [PERSON] міської ради про визнання членом сімї попередніх наймачів квартири [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON], визнання наймачем квартири [ADDRESS], визнання права постійного користування даною квартирою, закриття особового рахунку №57661, що відкритий в КП «ВЖРЕП №16» на імя [PERSON]. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 16.01.1986р. рішенням народного суду Корольовського району м.Житомира по справі №2-53/86 розірвано шлюб між батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 06.08.1986р. рішенням народного суду Корольовського району м.Житомира по справі №2-767/86 змінено умови договору найму квартири [ADDRESS] (на даний момент вул. В.Бердичівська, 41), наступним чином: зобовязано Корольовське районне житлове управління м.Житомира відкрити особові рахунки на імя [PERSON] на кімнату жилою площею 10кв.м. та на імя [PERSON] на кімнати жилою площею 10,8 кв.м. та 17,9кв.м. 11.12.1988р. померла мати позивача за зустрічним позовом - [PERSON] 03.07.1996р. по досягненню 17- річного віку [PERSON] отримала паспорт та була зареєстрована разом із батьком у квартирі [ADDRESS]. В період з 1996р. по 1999р. [PERSON] навчалася в Котельницькому медичному училищі Кіровської області Російської федерації та після закінчення навчання повернулася в Україну та проживала разом з батьком [PERSON] у вищевказаній квартирі. 07.05.2007р. [PERSON] помер. Після смерті батька [PERSON] позивачка [PERSON] продовжувала здійснювати права та виконувати обовязки наймача квартири [ADDRESS]. [PERSON] стверджує, що неодноразово в усному порядку зверталася до КП «ВЖРЕП №16» із заявою змінити умови договору найму квартири, визнати її наймачем квартири та обєднати розділені особові рахунки, у чому їй було відмовлено. В судовому засіданні представник [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради підтримала первісний позов та просила відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю. [PERSON] та її представник заперечили щодо задоволення первісного позову та просили застосувати до вимог про виселення строк позовної давності у три роки, оскільки вперше акт про самовільне зайняття кімнати площею 10кв.м. у квартирі [ADDRESS] було складено 03.03.2009р. Також просили суд зустрічний позов задовольнити з підстав, що вказані в останньому. Представник КП «ВЖРЕП №16» підтримала первісний позов та просила відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю. Представник органу опіки та піклування належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON], 11.06.1979р.н., були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 56, 57). Згідно рішення народного суду Корольовського району м.Житомира від 16.01.1986р. по справі №2-53 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], дитину залишено з позивачем [PERSON] (а.с. 58а). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 06.08.1986р. змінено умови договору найму квартири [ADDRESS] наступним чином: зобовязано Корольовське районне жиле управління в м.Житомирі відкрити особові рахунки на імя [PERSON] на кімнату жилою площею 10 кв.м. та на імя [PERSON] на кімнати жилою площею 10,80кв.м. та 17,90кв.м., підсобні приміщення залишено в спільному користуванні сторін (а.с. 58). Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-ТП №310209 [PERSON] померла 09.12.1988р. (а.с.61). Відповідно до листа ЖЕУ №16 від 04.07.1990р. №4-58 зобовязано укласти договір найму жилого приміщення з [PERSON] на одну кімнату площею 10кв.м. у квартирі 152 по вул.К.Маркса у м.Житомирі, а особовий рахунок на [PERSON] закрити (а.с.8). Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, договір найму з [PERSON] укладено не було, особовий рахунок на [PERSON] не закрито. Як встановлено в засіданні та стверджують сторони, відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 13.02.1992р. №81 будинок 39 по вул.К.Маркса у м.Житомирі перейменовано на будинок 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі. Згідно довідок (виписок з домової книги про склад сімї та прописку) №680 від 01.06.2007р. та №816 від 19.11.2014р., [PERSON] з 03.07.1996р. проживає та постійно прописана у квартирі [ADDRESS] та займає жилу площу 2 кімнати 28,7кв.м. На вказаній жилій площі також проживає син [PERSON] [PERSON] (а.с. 84). З копії паспорта [PERSON] вбачається, що 03.07.1996р. [PERSON] була зареєстрована у [INFO] (а.с. 82-89). В судовому засіданні [PERSON] пояснила та інші сторони не заперечили, що вона була зареєстрована у [INFO] за згодою батька [PERSON] 07.05.2007р. [PERSON] помер, на момент смерті разом з ним проживала дочка [PERSON], що стверджується довідкою КВЖЕРП №16 від 30.05.2007р. (а.с. 79). З акту КВЖЕРП №16 від 03.03.2009р. №15 та акту КП «ВЖРЕП №16» від 19.11.2014р. №68 вбачається, що [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають у [INFO], а зареєстровані у квартирі №152а будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі. Документи, які підтверджують право проживання у [INFO] не надано (а.с. 4, 11). Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Положеннями статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою ст.109 ЖК України визначено, що виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Аналіз положень даної норми закону свідчить про те, що вона визначає загальні положення виселення із жилих приміщень. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. В силу ст.65 Житлового кодексу України - наймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Вбачається, що [PERSON], будучи неповнолітньою, у порядку визначеному ст.65 Житлового кодексу України, вселилася у квартиру [ADDRESS] за згодою квартиронаймачів її батьків. З пояснень сторін встановлено, що [PERSON] була зареєстрована у [INFO] за згодою квартиронаймача [PERSON] Вказана квартира є постійним місцем проживання [PERSON] та її сина - [PERSON] Відсутнє рішення суду, або рішення наймодавця чи договір з останнім, відповідно до яких для [PERSON] було б встановлено порядок користування квартирою №152 будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі. Доводи позивача [PERSON] міської ради про те, що у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований, а особовий рахунок на квартиру №152 закритий спростовуються матеріалами справи, зокрема, копією паспорту [PERSON] з відміткою про реєстрацію, відомостями адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області та копіями рахунків і квитанцій про оплату комунальних послуг на квартиру №152. В силу ст.106 Житлового кодексу України - повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що [PERSON] вселилася у квартиру №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул. В. Бердичівській у м.Житомирі як член сімї наймачів - [PERSON] та [PERSON] а тому, відповідно до ст.106 ЖК України, має право на визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання її членом сімї попередніх наймачів квартири №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул.В.Бердичівській в м.Житомирі, визнання її наймачем квартири №152 (загальною площею 57,15кв.м., житловою площею 38,7кв.м.) будинку 41 по вул.В.Бердичівській в м.Житомирі та визнання за нею та її сином - [PERSON] право користування квартирою на умовах договору найму є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Водночас, вимога зустрічного позову про визнання наймачем [PERSON], 30.03.2008р., суперечить Закону, оскільки [PERSON] є неповнолітнім, а отже не має повної цивільної дієздатності щоб користуватися правами та виконувати обовязки наймача квартири відповідно до ст.ст. 64 117 ЖК України. Також, суд враховує, що визнання [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] має наслідком виникнення в останньої обовязку щодо оплати за користування житлом, що обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а тому закриття рахунку №57661, що відкритий на імя [PERSON] наймача квартири [ADDRESS], площею 10кв.м., суперечитиме положенням ст.66 ЖК України. Суд роз"яснює, що в даному випадку [PERSON] має право на звернення до компетентних органів із заявою про обєднання особових рахунків квартири [ADDRESS]. Оскільки, у судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача - [PERSON] міської ради про самовільне зайняття [PERSON] кімнати площею 10кв.м. квартири [ADDRESS], в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Outcome: partial