Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

22 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Маркушівської сільської ради Бердичівського району про визнання будинку спільним майном подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог пояснила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Покійною на її ім'я було складено заповіт на все майно, що належало їй на день смерті. Вона є єдиним спадкоємцем. Звернувшись в Бердичівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/2 частину вказаного будинку з господарськими спорудами на ім'я матері. Власником домогосподарства зареєстрований батько позивачки - [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину будинку не охоплену заповітом. На момент смерті матері, все майно було набуте подружжям, та знаходилось у їх спільній сумісній власності подружжя без виділу часток. Ім належало по 1/2 частині майна, і ці частки співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя не були змінені ні законом, ні рішенням суду. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву у якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Представик відповідача у судове засідання не з'явився, без поважних причин, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. . У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] є батьком [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження останньої. [PERSON], після реєстрації шлюбу з [PERSON], присвоєно прізвище [PERSON], що стверджується довідкою про реєстрацію шлюбу №91 від 14.06.2011 р. виданою органом РАЦС Росії. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04.09.1981 р., та залишено їй прізвище [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу між ними. [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON], присвоєно прізвище [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб від 13.02.1982 р. [NUMBER] виданим Маркушівською сільською радаю народних депутатів Бердичівського району. [PERSON] померла [INFO], відповідно до свідоцтва про її смерть. Як вбачається зі змісту заповіту, все своє майно вона заповідала позивачці по справі, яка після відкриття спадщини на 1/2 частину будинку, що по [ADDRESS], звернулась до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність у померлої правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Маркушівської сільської ради, право власності на домогосподарство, що по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (батьком позивачки). З 14.02.1961 р. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON], що стверджується свідоцтвом про їх шлюб. [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, помер [INFO].. Відповідно до ст.355 ЦК України «Майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/ належить їм на праві спільної власності /спільне майно/». Згідно ст.368 ЦК України спільною сумісною власністю визначається власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них. Відповідно до ст.60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.70 СК України частки в спільній сумісній власності подружжя визнаються рівними, якщо не встановлено інше домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, батьки позивачки є співвласниками домогосподарства, що по [ADDRESS], з рівними частками власності. Окрім того, згідно до ст.370 ЦК України «Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду». При цьому суд вважає, що при житті батьків позивачки, між ними як співвласниками, ніякої домовленості щодо володіння квартирою не існувало. Вони, як співвласники, вважали, що їхні частки у спільній сумісній власності, рівні. Щодо часток у спільній сумісній власності, ніхто з них ніякої переваги на мав. Отож, кожен з них мав право на 1/2 частину спільної сумісної власності, а саме домогосподарства, що по [ADDRESS]. З наданих позивачкою суду доказів випливає, що [PERSON] та [PERSON] володіли, розпоряджались та користувались належним їм на праві спільної власності майном, на власний розсуд, договір або ж рішення суду про виділення частки у спільному майні відсутній. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина 1/2 частину домогосподарства, що по [ADDRESS], не охоплену заповітом його дружини. Відповідно до ст.1261 ЦК України "У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки." Судом встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності у померлої правовстановлюючого документу на 1/2 частину домогосподарства, що по [ADDRESS]. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved