Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

24.01.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Центральна (бувша Леніна) №37 в с.Грушка Благовіщенського району Кіровоградської області. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 01 листопада 2017 року між ним та [PERSON] укладено усну угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого у селі Грушка Благовіщенського району Кіровоградської області по вулиці Центральній №37, та обговорено питання щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження угоди позивач передав [PERSON] обумовлену суму коштів - 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку, але до цього часу вона ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до заповіту від 05.05.2014 року за реєстром №559, посвідченого приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Центральна (бувша Леніна) №37 в с.Грушка Благовіщенського району Кіровоградської області, спадщину фактично прийняла, але не оформила на неї право власності, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15-16). 01 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усну угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого у селі Грушка Благовіщенського району Кіровоградської області по вулиці Центральній №37, та обговорено питання щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження угоди позивач передав [PERSON] обумовлену суму коштів - 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку (а.с.8). До цього часу відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будинку та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставіст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved