Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

05.08.2015 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.02.2011 року в загальній сумі 4796,32 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те, що 21.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку"складає між ним і Банком договір. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує та систематично порушує умови зазначеного кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.06.2015 р. за [PERSON] виникла заборгованість перед Банком у загальній сумі 4796,32 грн., яка складається з наступного: - 815,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 1675,96 - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 204,59 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшло заперечення відповідача, у якому [PERSON] вказує, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» визнає частково, пояснюючи при цьому, що не заперечує, що між нею та позивачем було укладено кредитний договір, але вважає, що сума, яку позивач просить стягнути, є необґрунтованою у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності що стосується вимог щодо періодичних платежів до липня 2015 року та вимог щодо стягнення комісії, штрафу та пені, визнає борг у сумі 50,00 грн. Крім того, відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та розрахунок заборгованості на суму позову, яку вона визнала. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку"складає між ним і Банком договір. Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики, які регулюються нормами ЦК України. (а.с. 7-32) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг, Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. При цьому автоматично пролонгуються лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" 55 днів пільгового періоду, строком внесення щомісячних платежів є 25 число місяця наступного за звітниму розмірі 7% від заборгованості, не менш ніж 50 грн. та не більш ніж заборгованість. (а.с.8) Таким чином,\~графіком платежів, який є складовою частиною договору, строк сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі строком дії договору має є також і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як вбачається із заперечень, наданих відповідачем, виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту вона припинила з 21 грудня 2011 року. Далі, 28 квітня 2012 року, відповідачем внесено платіж у розмірі 10 грн., 02 червня 2012 року внесено ще 50 грн., та 31 серпня 2012 року було зроблено останній платіж у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся 05.08.2015 року. У пункті 2.1.1.4.2. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що, у випадках\~порушення Держателем\~або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та / або\~умов даного Договору\~і / або у разі виникнення [PERSON] має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та / або\~визнати Карту недійсною\~до моменту усунення зазначених порушень, а\~також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або в певній Банком частці у разі невиконання Держателем та / або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим Договором. З розрахунку заборгованості вбачається, що, відповідач багато разів порушувала графік платежів і [PERSON] мусив звернутися до суду з позовом про дострокове погашення кредиту. (а.с. 4-6) Відповідно до п. 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг \~-\~у разі порушення Клієнтом зобов'язань з погашення заборгованості перед Банком протягом 90 днів\~з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредитудев'яносто першого дня з моменту порушення зобов'язань\~Клієнта з погашення кредиту і вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. При цьому згідно ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не настав, вважається, що термін наступив в 91-й день з моменту настання порушення зобов'язань Клієнта з погашення заборгованості по кредиту. На цю дату Клієнт зобов'язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором Відповідно до п. 2.1.1.4.7. Умов та правил надання банківських послуг, у разі відсутності витрат за карткою протягом 180 днів, [PERSON] має право припинити договір в односторонньому порядку. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу,\~а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.\~ Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до кожного 25 числа місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. У випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.\~В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що\~стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З наведених вище норм права вбачається, що необхідно застосовувати строки позовної давності до кожного платежу окремо. Враховуючи те, що, [PERSON] останній платіж був внесений 31 серпня 2012 року то строк позовної давності у позивача закінчується 31 серпня 2015 року по кожному платежу окремо. Таким чином позивач має право заявити вимоги тільки за два платежі - за липень 2012 року та серпень 2012 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу та пені, необхідно зазначити. що штраф та пеня є різновидами неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичної відповідальності, до якої позивач намагається притягнути відповідача, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. До таким вимог застосовується спеціальна позовна давність в 1 рік. Так, за положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд України в постанові №6-47цс12 від 31.10.2012 року та у постанові №6-116цс13 від 06.11.2013 року. \~ Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 121,80 грн.

Outcome: partial