Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

09 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. За життя батько склав заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями, присадибну земельну ділянку, земельний пай заповів своєму сину - позивачу по справі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Оскільки відповідачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на момент його смерті, вона має право на обов'язкову частку у спадщині, але дій щодо оформлення своїх спадкових прав вона не вчиняла. Своєчасно спадщину після смерті батька [PERSON] позивач не прийняв у зв'язку з тим, що він тривалий час перебував на лікуванні, а тому відсутність коштів та фізичної можливості звернутись вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у нього не було. Коли він звернулась до приватного нотаріуса із заявою щодо переоформлення спадщини після смерті померлого на себе, то йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у його відсутність (а. с. 21 ). Відповідачка - [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] не претендує (а. с. 18 ). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 15 ). Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Зарічним РВ СМУ України в Сумській області 14 лютого 2001 року (а. с. 3). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], який народився [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], тобто батько позивача, помер [INFO] року (а. с. 4). У відповідності до наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 03 липня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 424, [PERSON] заповів житловий будинок з господарськими будівлями, присадибну земельну ділянку, земельний пай, який належав йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 048563, майновий пай, - [PERSON], тобто позивачу по справі (а. с. 6). Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 20 січня 2015 року № 127 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON]. Заповіти від імені померлого [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради, які посвідчені 03 липня 2002 року за № 423 та за № 424, не змінювались та не відмінялись (а. с. 7). З довідки приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 03 лютого 2015 року вбачається, що відкрити спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON], який помер [INFO] року, не вдається можливим оскільки [PERSON] пропустив строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України (а. с. 9). Згідно інформаційної довідки Білопільської державної нотаріальної контори спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, не заводились (а. с. 16 ). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадщину після смерті батька за заповітом, однак він не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що після смерті батька він знаходилась у скрутному фінансовому становищі, не мав достатньо коштів для оформлення спадкової справи, так як тривалий час знаходився на лікуванні, що підтверджується також консультативним висновком лікаря ортопеда Сумської міської клінічної лікарні № 1 (а. с. 8). Суд вважає причини пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає йому додатковий строк для прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер [INFO] року, тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного

Outcome: approved