Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, стверджуючи, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській областізнаходиться провадження про стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 814901,85 грн. Актом опису й арешту державного виконавця було проведено опис майна, а саме: камяної будівлі магазину загальною площею 82,0 кв.м, що розташована за адресою: вул. Самборського, 592-а?м. Котовськ, Одеська область, та належить їй. Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна 30 червня 2015 року вартість вказаного майна визначена в сумі 350545,00 грн. Позивачка також стверджувала, що повідомлення про проведену експертну оцінку арештованого майна не отримувала, визначену вартість майна вважає значно заниженою та такою, що порушує її права та інтереси, оскільки надає змогу банку реалізувати майно за значно меншою вартістю від його реальної. Позивачка просить суд визнати експертну оцінку арештованого майна, а саме: камяної будівлі магазину загальною площею 82,0 кв.м, що розташована за адресою: вул. Самборського, 592-а?м. Котовськ, Одеська область, яка складає 350545,00 грн. недостовірною. Позивачка у судове засідання не зявилась, її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у судове засідання не зявився, надали суду пояснення, згідно яких вказували, що підприємством не було порушено жодних прав позивача, підприємство діяло та діє виключно у спосіб та у межах прямо передбачених законодавством, а дії державного виконавця при здійснення їм своїх повноважень підлягають оскарженню у передбаченому законом порядку. У звязку з вищенаведеним, просили розглянути справу без участі представника державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2010 року стягнуто на користь з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Котовського відділення №2823 заборгованість по кредиту у розмірі 814901,85 грн. 22 квітня 2011 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 2-1256/2010. 29 квітня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1256/2010 від 22 квітня 2011 року. 15 грудня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області було складено акт опису та арешту майна, згідно якого накладено арешт на камяну будівлі магазину загальною площею 82,0 кв.м, що розташована за адресою: вул. Самборського, 592-а?м. Котовськ, Одеська область, що на праві власності належать [PERSON] Згідно висновку про вартість майна від 30 червня 2015 року СПД [PERSON] вартість камяної будівлі магазину загальною площею 82,0 кв.м, що розташована за адресою: вул. Самборського, 592-а?м. Котовськ, Одеська область, склала 350545,00 грн. 18 листопада 2015 року [PERSON] звернулась з заявою до відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області про заперечення експертної оцінки арештованого майна та її рецензування. Листом №12101/03-35 від 27 листопада 2015 року відділом ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області було повідомлено, що [PERSON] було направлено рекомендоване повідомлення про результати визначення вартості арештованого майна, яку вона могла оскаржити в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. У пункті 4.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року зазначено, що визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в установленому законодавством порядку. Згідно з приписами статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів встановлені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Згідно статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. При цьому, згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Тобто, звіт про оцінку майна (висновок оцінювача) по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача з визначених питань. Позивачкою подано позовну заяву про визнання недостовірним звіту оцінки майна, який не є ані нормативним актом, ані рішенням органу державної влади. Суд також не приймає до уваги доводи позивачки, що вартість нерухомого майна, визначена в звіті з незалежної оцінки майна, значно занижена, оскільки оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, висновок про оцінку майна, здійснену в межах виконавчого провадження, може бути оскаржений лише як дія державного виконавця по оцінці майна. Позивачкою не було оскаржено дій державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника. Згідно із п. 2 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування. Як встановлено судом, позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що висновок про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ'єктивним. В судовому засіданні не знайшло підтвердження наявність суттєвих порушень при проведенні оцінювання спірного майна, які могли б потягнути за собою незаконність висновку про вартість. Доказів на спростування цього звіту також надано не було, а тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed