Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач 26.09.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення посилаючись на те, що 27.07.2007 року відповідно до укладеного договору №CSIPGK00000155 [PERSON] отримав кредит у розмірі 52000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2037 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією. А також інші витрати. В порушення умов договору Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, що призвело до заборгованості, яка станом на 24.09.2013 року становить 235 834.83 доларів США та складається з наступного: 83 586,66 дол. США - заборгованість за кредитом; 54 133,07 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 891,70 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 77 963, 37 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 31,29 дол. США - штраф фіксована частина; 11 228,74 дол. США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № CSIPGK00000155, відповідно до якого, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 78.30, житловою площею 45.20 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу приміщень жилого будинку. Відповідно до договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 328 250 грн. 00 коп. Просили суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSIPGK00000155 від 27.07.2007 в сумі 235834,83 доларів США що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24 вересня 2013 року складає 1 884 320,28 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: будинок загальною площею 78.30, житловою площею 45.20 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продаж у будь-який спосіб з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача з будинку [ADDRESS] та стягнути сплачений судовий збір. Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2007 року відповідно до укладеного договору №CSIPGK00000155 [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ Приватбанк у розмірі 52000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2037 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією. А також інші витрати. В порушення умов договору Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, що призвело до заборгованості, яка станом на 24.09.2013 року становить 235 834.83 доларів США Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості, не реагує на неодноразові звернення позивача щодо проведення розрахунків за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та законодавства України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.07.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки № CSIPGK00000155, відповідно до якого, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 78.30, житловою площею 45.20 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] належнй відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу.Відповідно до договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 328 250 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 18.8.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч.1 ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. У відповідності до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та оцінивши зібрані у справі докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved