Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2013 року помер позивача батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За час свого життя позивача батько [PERSON] заповіт не залишив. Згідно заяви, яка завірена секретарем Пийтерфолвівської сільської ради, [PERSON] відмовляється від спадкового майна в користь свого сина [PERSON] Позивач прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем на час його смерті. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що спадкодавцем за життя не було оформлено правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву в якій не заперечує проти та просить розглянути справу у її відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право наспадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 23.05.2013 року помер позивача батько [PERSON] (а.с.5,6). Останнім місцем проживання померлого був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). За вказаною адресою проживали та вели спільне господарство позивач (син спадкодавця) [PERSON] та відповідач (дружина спадкодавця [PERSON]) (а.с.8). Будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], 1983 року побудови, рахується за [PERSON] (а.с.10,11-13). Згідно заяви, яка завірена секретарем Пийтерфолвівської сільської ради, [PERSON] відмовляється від спадкового майна в користь свого сина [PERSON] (а.с.15). [PERSON] звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.16). Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобов'язаний отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved