overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Хаус" про визнання припиненим договору іпотеки. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 509, 526, 598-599, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. до досягнення сином повноліття. Позивач посилається на ті обставини, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі у них 17.07.2014 року народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалось, і рішенням Галицького районного суду шлюб їхніх було розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з ним. Він сам утримує сина, здійснює за ним належний догляд. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує. Вважає, що аліменти на сина остання повинна сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, оскільки вона має нерегулярний, мінливий дохід. При цьому позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує частково. Відповідач подала до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивача визнає частково. Не заперечуючи того, що вона зобовязана сплачувати аліменти на утримання сина, однак вважає, що сума аліментів завишина. На даний час вона ніде не працює, в неї в сім"ї важке матеріальне становище та сама вона знаходиться на обліку в жіночій консультації. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Галицького районного суду було розірвано 25 серпня 2015 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін 19 липня 2014 року народився син [PERSON], матір"ю якого є [PERSON]. Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до довідки Жалиборівької сільської ради від 16 листопада 2015 року за № 448 вбачається, що відповідач згідно запису трудової книжки з 17 серпня 2015 року не працює. Актом обстеження умов проживання за № 105 від 19 листопада стверджується, що матеріальне становище в сім"ї [PERSON] важке. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та стан здоровя дитини, який є задовільним, що відповідач не працює. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, предмет якого змінив (а.с. 37) та в обгрунтування якого вказав, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою [PERSON] надав їй в користування згідно нотаріального доручення належний йому автомобіль MITSUBISHI Colt 2007 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 14.09.2010р. шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, а 10.06.2013р. йому стало відомо про переоформлення належного йому автомобіля на останню. Позивач вказує, що надавав автомобіль [PERSON] виключно для користування, тому вважає, що він протиправно був позбавлений належного йому майна. Оскільки в подальшому автомобіль був проданий [PERSON], просив стягнути з [PERSON] на свою користь кошти за реалізацію автомобіля в сумі 73 012 грн. 77 коп., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів заперечили проти задоволення позову за безпідставністю. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Так, судом встановлено, що у власності [PERSON] перебував автомобіль MITSUBISHI Colt 2007 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 10.01.2011р. позивач надав довіреність, якою уповноважив відповідачів "... розпоряджатися за умови сплати належних платежів та податків (укласти договір купівлі - продажу міни, оренди транспортного засобу, застави позички тощо, крім договору дарування) за власним розсудом ..." належним йому автомобілем (а.с. 23) . Дана довіреність є чинною та ніким не відміненою. Відповідно до довідки-рахунку серії ДП №292596 (а.с. 24) право власності на вказаний автомобіль шляхом купівлі продажу набула [PERSON], від імені позивача на підставі довіреності діяла [PERSON] Будь-яких доказів незаконності відчуження автомобіля позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно набула права власності на автомобіль. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво- та багатосторонніми (договори). Положеннями ч.1 ст. 204 цього Кодексу передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В даному випадку сторонами правочину є [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що відповідач [PERSON] не є стороною в договорі, вона не може нести відповідальність за вказаним договором. При цьому будь - яких вимог до [PERSON] про повернення коштів чи вимог про визнання правочину недійсним позивачем не заявлялося, тому суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] так, як відповідачка в даному приміщенні не проживає без поважних причин більше шести місяців. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився. 28.08.2014 року в газеті "Вільне слово" №61 (14851) було надруковано оголошення, в якому вказано час, місце та дату розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідачки та ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідачка в 2003 році забрала все своє майно і переїхала жити до іншого чоловіка в м.Рівне і за весь цей період жодного разу не з"являлася і не повідомляла про своє місцезнаходження. Даний факт, в судовому засіданні, ствердили свідки [PERSON], яка проживає в одному під'їзді з позивачем та [PERSON], який є товаришем позивача і часто буває в нього вдома. Перешкод в користуванні даною квартирою їй ніхто не чинив. За таких обставин, оскільки відповідачка у спірній квартирі не проживає більше шести місяців без поважних причин її слід визнати такою, що втратила право користування спірним житлом. Підстав, які б давали право на збереження за відповідачкою жилого приміщення, як за тимчасово відсутньою, в судовому засіданні не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Позивач посилається на те, що рішенням Чечельницького районного суду від 24.09.2013 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 605 гривень до досягнення нею повноліття. На даний час він не спроможний виплачувати аліменти в такій сумі, поскільки створив нову сім"ю та має другу дитину [PERSON] [INFO]. Дружина не працює, проживають в найманій квартирі, заробітна плата залишилася на попередньому рівні 1090 грн, в зв'язку з чим просить аліменти зменшити до 275 грн. тобто 1/4 частини від розміру його заробітної плати. Позивач в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про слухання справи без її участі в зв"язку із зайнятістю на роботі, проти задоволення позову заперечує, поскільки вважає, що позивач спроможний сплачувати аліменти в сумі 605 гривень, так-як він отримує заробітню плату достатню для сплати аліментів. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Чечельницького районного суду від 24.09.2013 р. з [PERSON] на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 605 гривень. Згідно копії сідоцтва про шлюб позивач дійсно 04 лютого 2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON], за актовим записом № 06. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів враховується матеріальне становище платника аліментів , наявність у нього інших дітей та інші обставини . Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач приблизно на протязі 6 місяців ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дітей, їх життям не цікавиться, у вихованні участі не приймає, не відвідує, коштів на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що 10 грудня 2015 року шлюб з відповідачем було розірвано, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, аліменти на дітей не сплачує та взагалі не цікавиться їхнім життям. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] і [PERSON]. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, про перенесеення часу судового засідання не клопотала, заперечень чи пояснень на позов не надала. В зв'язку з цим судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення позивача та учасників судового розгляду, проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2) ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення [PERSON] від обов'язків по вихованню дітей доведено позивачем належними та допустимими доказами, в т.ч. актом обстеження житлово-побутових умов від 19.01.2016 року, висновком органу опіки та піклування, висновоком Володимирецької РДА №667/02-34/16 від 16.02.2016 року. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно ухиляється від обов'язку по вихованню неповнолітніх дітей, маючи можливість виконувати такі обов"язки, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено з 2007 року, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач у судове засідання не з'явився, в заяві від 14.03.2014р. просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в засідання суду не з'явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв"язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи викладене, у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 24.11.1991р. Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що вчинено актовий запис №2806. Згідно положень частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає його волі, а існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося, в сім"ї повне непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони в засідання суду не з"явилися. В заяві від 14.11.2013р. позивач просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в заяві від 14.11.2013р. просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 18.04.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] про що вчинено актовий запис №411. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] Частиною другою ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони в засідання суду не з"явилися, відповідачка заперечень на позовну заяву не надала, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з вересня 2013 року, спільне життя не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сім"ю та шлюб. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в засідання суду не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії 1-ТП №103868, 01.07.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що вчинено актовий запис №916. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зазначені позивачем обставини мають місце, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідачка також не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюбні стосунки між сторонами припинено чотири роки тому, спільне життя не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сім"ю та шлюб. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в засідання суду не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], 18.08.2007р. Відділом РАЦС Житомирського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що вчинено актовий запис №1467. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зазначені позивачкою обставини мають місце, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідач також наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, під час перебування в шлюбі вони втратили один до одного почуття кохання та взаємопорозуміння. В зв`язку з цим в сім`ї постійно виникають непорозуміння та сварки. Сторони по справі проживать окремо один від одного. Фактично шлюбні відносини між ними припинено, сторони по справі не ведуть спільного господарства, не цікавляться інтересами один одного, не підтримують шлюбних стосунків. Таким чином позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], просить залишити проживати разом з матір'ю [PERSON]. Спору про розподіл між ними спільного майна не має. Сторони до суду не з"явились, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідачка позов визнає, про, що подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги позивача визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, позивач та відповідач не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати; неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], залишити на вихованні матері, залишивши прізвище відповідачу після розлучення "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей. Позивач вказує в заявi про те, що з вiдповiдачем перебував у шлюбі до 10 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають шестеро неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO] , дочку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO] . Просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для їх утримання. У судове засідання позивач не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з"явилась- хоча про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення від 14 лютого 2017 року, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Позивач проти цього не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] . За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, матеріальне становище позивача та відповідача, те, що позивач утримує дітей. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подала. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved