Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕРГАЛ ЕКСПРЕС" та просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 34597,47 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також судові витрати, понесені по справі. При цьому посилається на те, що 04 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, [PERSON], під час виконання своїх службових обов'язків на посаді водія ТОВ «Інтергал Експрес», керуючи автомобілем [NUMBER] із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Інтергал Експрес», рухаючись по вул. Канатна на перехресті Італійського бульвару, в м. Одесі, допустив зіткнення із приналежним йому автомобілем [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Після чого, знайшовши приналежний йому автомобіль на місці стоянки, він змушений був звернутися до співробітників патрульної поліції з метою встановлення особи, з вини якої приналежний йому автомобіль було пошкоджено. Спільними діями із співробітниками поліції особу, винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди особу було встановлено та інспектором УПП у м. Одеса капітаном поліції [PERSON] 11 грудня 2017 року на гр. [PERSON] було складено два протоколи про адміністративне правопорушення №№000050, 000051 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до Постанов судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року, по справі №522/24286/17-п та №522/24286/17-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого відповідно ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 07 грудня 2017 року було проведено експертний огляд пошкодженого автомобілю [NUMBER], згідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю складає 34597,47 гривень. Крім того, йому було завдано моральної шкоди, що виразилося у порушенні його права на отримання грошових коштів від відповідача на відновлення пошкодженого автомобілю. З моменту дорожньо-транспортної пригоди і до теперішнього часу він змушений користуватися міським транспортом або винаймати таксі. Завдану моральну шкоду він оцінює у 5000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, справу просить розглянути за його відсутністю. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Інтергал Експрес» застрахована Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „КРАЇНА". Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, [PERSON], під час виконання своїх службових обов'язків на посаді водія ТОВ «Інтергал Експрес», керуючи автомобілем [NUMBER] із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Інтергал Експрес», рухаючись по вул. Канатна на перехресті Італійського бульвару, в м. Одесі, допустив зіткнення із приналежним йому автомобілем [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. (а.с. 9, 10) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю [NUMBER] є [PERSON]. (а.с. 7) Відповідно до Постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року, по справі №522/24286/17-п [PERSON] за скоєня ДТП, що мала місце 04.12.2017 року, визнано винним в здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 гривень. (а.с. 11 - 12) Власником автомобілю [NUMBER] із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак [NUMBER], є ТОВ «Інтергал Експрес», цивільно-правова відповідальність якого застрахована Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „КРАЇНА". (а.с. 53, 54) Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 774/17 від 11.01.2018 року вартість матеріального шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску складає 20328,51 гривень. (а.с. 13 - 28) Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2, ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереробної сили або умислу потерпілого. Також ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст.1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов'язанні ним є страховик. Зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України). Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути завдану матеріальну шкоду у розмірі 20328,51 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням конкретних обставин справи та заподіяних моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 2000 гривень, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати в розмірі 1409 гривень.

Outcome: partial