Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

26.08.2015 року Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний Банк (далі ПАТ "ВіЕйБі Банк", позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у зв'язку з неналежним виконанням останнім умов договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00056370 від 27.07.2011 року в сумі 24 371,35 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3954,30 грн.; відсотки за користування кредитом 1175,15 грн.; комісія за розрахункове обслуговування кредиту 1750,00 грн.; штраф 18491,90 грн. В судове засідання позивач не з'явився надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає частково, а саме в частині стягнення штрафу позов не визнає. так як він пенсіонер і інших доходів не має, до того ж розмір штрафу значно перевищує суму боргу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до положень ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту у пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 27 липня 2011 року між сторонами був укладений договір банківського обслуговування № BLаЖГА00056370 (далі Договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитом, 1,75% щомісячна плата за обслуговування кредиту, з встановленням кінцевого терміну повернення кредиту 27 липня 2014 року(а.с.11-18). Відповідно до п.1.1 даного Договору, цей Договір є комплексним, відповідно до положень ст.3,6 та 628 ЦК України, і містить як норми, що регулюють правовідносини між сторонами, пов'язані з кредитуванням, так і положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає Держателем. У відповідності до п.2.5.1 Договору щомісячний платіж, передбачений Графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, який є додатком до Договору (далі Графік), складається із строкової частини Кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтетними. Згідно п.2.5.2. Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ "ВіЕйБі Банк", вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що між сторонами склались договірні правовідносини, пов'язані з кредитуванням, передбачені ст.1054 ЦК України, до яких застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України та загальні правила щодо умов виконання зобов'язання передбачені Главою 48 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Умовами п. 4.2 Договору передбачено,що у випадку невиконання позичальником обовязку за договором, при тому що прострочення виконання боргових зобовязань за Договором перевищило 60 календарних днів Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штрафу розмірі зазначеному п.8 Спеціальної частини Договору. . Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Станом на 14 серпня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 24371,35 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 2954,30 грн.; - відсотки за користування кредитом 1175,15 грн.; - комісія за розрахункове обслуговування кредиту - 1750,00 грн.; - штраф 18 491,90 грн. Вищевказане підтверджується відповідними розрахунками (а.с.6-7) Зазначене свідчить про невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання внаслідок порушення вимог Договору та вищевказаних норм ЦК України. Статтею 548 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність з розміром основного зобов'язання. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, оскільки неустойка значно перевищує суму боргу, а також з урахуванням матеріального становища відповідача (а.с.46), відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафу. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, слід зменшити до 1500,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7379,45 грн. ( сім тисяч триста сімдесят девять грн. 45 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 3954,30 грн.; відсотки за користування кредитом 1175,15 грн.; комісія за розрахункове обслуговування кредиту 1750,00 грн.; штраф 1500,00 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved