Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

І. виклад позиції позивача. 04.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В.(далі відповідач) з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису про право власності. В обґрунтування позову зазначив, що 13.11.2007 року позивач [PERSON] уклав з ЗАТ КБ «ПриватБанк» договір про іпотечний кредит № ODTIGI0000001435 (надалі за текстом «кредитний договір»), відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав мені грошові кошти в сумі 300 000 грн. зі сплатою 15% річних з кінцевим строком погашення кредиту до 13.11.2021 року на придбання у власність окремої квартири з метою проживання за договором купівлі-продажу №15795 від 13.11.2007 року розташованої за адресою [ADDRESS] . У якості забезпечення належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, 13 листопада 2007 року між сторонами було укладено іпотечний договір ODTIGI0000001435 від (надалі «Іпотечний договір»), відповідно до якого [PERSON] передав у іпотеку квартиру [ADDRESS] . Згідно п.2.4. кредитного договору погашення кредиту було встановлено за ануітетною системою у сумі 4323,19 грн. на місяць до 13 числа кожного місяця. З часу укладення кредитного договору і по теперішній час [PERSON] своєчасно та у повному обсязі здійснюю виконання взятих на себе зобов`язань, про що свідчать додані до позовної заяви копії квитанцій. Заборгованості за встановленими умовами станом на час подання даної позовної заяви також не мав. Разом з тим, у липні 2009 року, сплачуючи черговий платіж за кредитним договором в касі банку [PERSON] було повідомлено, що відсоткова ставка по кредитному договору була збільшена до 30% річних, у зв`язку з чим в нього утворилась прострочена заборгованість та нараховані відповідні штрафні санкції. Оскільки з моменту укладення кредитного договору будь-які його умови не змінювались, додаткових угод не укладалось, позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою на адресу банку з метою отримання письмових роз`яснень. Згідно відповіді банку від 01 грудня 2009 року було підтверджено збільшення відсоткової ставки до 30% на рік починаючи з 01 лютого 2009 року та зазначалось про нібито направлення [PERSON] повідомлення про це 31 грудня 2008 року. У зв`язку з тим, що підвищення відсоткової ставки було здійснено ПАТ КБ «ПриватБанк» з порушенням умов кредитного договору [PERSON] був вимушений звертися до Малиновського районного суду м. Одеси з метою захисту свого порушеного права та продовжував сплачувати кредит за умовами передбаченими кредитним договором. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року визнано збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку відсоткової ставки до 30% на рік за договором про іпотечний кредит № ODTIGI0000001435 від 13.11.2007 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] незаконним. Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок платежів за первісно встановленою відсотковою ставкою в розмірі 15% на рік та надлишок грошових коштів зарахувати в суму погашення тіла кредиту. Визнано п.8.9 договору про іпотечний кредит недійсним. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року - рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року в частині задоволення позовних вимог про визнання п.8.9 договору про іпотечний кредит скасовано, та ухвалено нове про відмову у їх задоволенні, в іншій частині залишено без змін. З метою незаконного заволодіння іпотечним майном ПАТ «КБ «ПриватБанк» за відсутності жодного простроченого платежу за весь період дії кредитного договору штучним шляхом створив заборгованість та знову звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. У зв`язку з тим, що банком не доказано наявність заборгованості за кредитним договором та не надано доказів вини боржника у виникненні заборгованості рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2015 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року - у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у повному обсязі. У зв`язку з відсутністю достатніх доказів наявності заборгованості та необхідністю встановити співмірність між вартістю іпотеки та встановленим розміром заборгованості ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року зазначені судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. У жовтні 2016 року [PERSON] співробітниками банку було повідомлено, що в позасудовому порядку на предмет іпотеки звернуто стягнення та він вже не є власником квартири [ADDRESS] . Як стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 15 вересня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. на підставі іпотечного договору №15799 виданого 13 листопада 2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєва Р.К. зареєструвала право власності за ПАТ «КБ «ПриватБанк». За зазначених обставин, позивач звернувся до суду та просить суд: Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31494200 від 21 вересня 2016 року, прийняте державним реєстратором Савченко Світланою Володимирівною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, про державну реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, на об`єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] . Відповідач сповіщався про слухання справи належним чином, відзив та заперечення не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник третьої особи надав до суду пояснення на позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог (а.с 88-91). Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 189). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2018 року позов було залишено без руху (а.с. 55). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року позов передано на розгляд по підсудності до Іллічівського міського суду Одеської області (а.с.66-67). Справ за протоколом розподілу від 28.03.2018 року прийнята до Іллічівського міського суду Одеської області (а.с. 72-74). Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської областівід 02.04.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду (а.с. 75). 04.09.2018 року заяву залишено без розгляду, неявка позивача (а.с. 115). 05.11.2018 року на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04.09.2018 року заявником подано апеляційну скаргу про скасування зазначеної ухвали (а.с. 117-119). 04.04.2019 року постановою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу задоволено, ухвалу від 04.09.2018 року скасовано, та направлено до Іллічівського міського суду для продовження розгляду (а.с. 149-152). 18.04.2019 року справа надійшла до судді Смирнова В.В. для подальшого розгляду (а.с. 155-156). Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської областівід 26.04.2019 року було продовжено судовий розгляд справи та призначено до розгляду (а.с. 157). Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської областівід 25.06.2019 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази (а.с. 169-170). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. 13.11.2007 року між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № ODTIGI0000001435, за яким [PERSON] від ЗАТ КБ «ПриватБанк» отримав грошові кошти в сумі 300 000 грн. зі сплатою 15% річних з кінцевим строком погашення кредиту до 13 листопада 2021 року на придбання у власність окремої квартири з метою проживання за договором купівлі-продажу №15795 від 13 листопада 2007 року розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно Іпотечного договору № ODTIGI0000001435 від 13.11.2007 року, відповідно до якого [PERSON] передав у іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2013 року визнано збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку відсоткової ставки до 30% на рік за договором про іпотечний кредит № ODTIGI0000001435 від 13.11.2007 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] незаконним. Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок платежів за первісно встановленою відсотковою ставкою в розмірі 15% на рік та надлишок грошових коштів зарахувати в суму погашення тіла кредиту. Визнано п.8.9 договору про іпотечний кредит недійсним (а.с.9-11). Згідно рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.02.2014 року - рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2013 року в частині задоволення позовних вимог про визнання п.8.9 договору про іпотечний кредит скасовано, та ухвалено нове про відмову у їх задоволенні, в іншій частині залишено без змін (а.с. 12-13). Відповідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016 року зазначені судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 14-15, 21-23). Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29.04.2015 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення - в позові відмовлено(а.с. 16-18). Відповідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 22.10.2015 року - апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» відхилено, та рішення від 29.04.2015 року залишено без змін (а.с. 19-20). Повідомленням від 21.07.2016 року [PERSON] сповіщається про намір ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити вимогу шляхом набуття права власності, іпотечного майна - квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно повідомлення від 26.09.2016 року [PERSON] повідомлено про перехід права власності на вищезазначену квартиру до ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 25). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 15 вересня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. на підставі іпотечного договору №15799 виданого 13 листопада 2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєва Р.К. зареєструвала право власності за ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 26-27). Відповідно повідомлення від 19.09.2016 року [PERSON] повідомлено про намір укласти договір купівлі - продажу нерухомого майна, квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно квитанцій, позивачем Царьовим сплачувався кредит (а.с. 29-41). V. Оцінка Суду. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, та ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328, 330, 334 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Добросовісний набувач набуває право власності на майно, навіть в тих випадках, коли воно відчужене особою, яка немала на це право. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, і вказана обставина підтверджена дослідженими письмовими доказами, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , здійснена державним реєстратором на підставі виникнення права власності за іпотечним договором № 15799 від 13.11.2007 року. Відповідно до п.1 ч.1ст.2Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, враховуючи, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31494200 від 21.09.2016 року, прийняте державним реєстратором Савченко Світланою Володимирівною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, про державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк», на об`єкт нерухомого майна: кв. [ADDRESS] є безпідставним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. З цих підстав,

Outcome: approved