Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах та від імені якої діє представник - адвокат [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Гусятинської РДА Тернопільської області звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить позбавити останнього батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та змінити розмір стягнення аліментів з відповідача в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що [PERSON] з травня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.10.2014 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні і вихованні та навчається в 4 класі ЗОШ І-ІІ ступенів с. Оришківці Гусятинського району Тернопільської області. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.11.2015 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян відповідного віку. Однак відповідач не лише ухиляється від матеріального утримання дитини, взагалі не приймає жодної участі у його вихованні. Проживаючи окремо від сина відповідач добровільно усунувся від виконання свого батьківського обов'язку по його вихованню. Жодного разу не навідував дитини, не приходив до школи, не цікавиться його навчанням, станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, уподобаннями дитини, не вітав з днем народження. Жодних батьківських почуттів, турботи та любові до своєї дитини не проявляв, тобто ніякого обов'язку у вихованні сина, покладеного законом. Така поведінка відповідача негативно впливає на психо-емоційний стан дитини, яка не знає батька змалечку і вже не проявляє ніякого інтересу до нього. Вважає, що має місце свідоме та добровільне ухилення [PERSON] щодо обов'язку покладеного на нього законом відносно малолітнього сина, яке проявляється у тому, що він не цікавиться життям власної дитини, немає інтересу до неї, не бере участь у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний і духовний розвиток, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Таке рішення суду буде відповідати інтересам дитини, а також просить змінити розмір стягнення аліментів на утримання сина шляхом стягнення в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримують та просять стягувати з відповідача аліменти в користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 900 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просять позбавити [PERSON] позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Молотківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області № 17 від 22.03.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], а тому зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Гусятинської РДА [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є бабусею [PERSON]. Батько [PERSON] викинув дитину повністю із свого життя. Останній раз вона бачила [PERSON] в 2014 році. З 2015 року відповідач аліменти не платить зовсім. З того часу до сина не дзвонив і не приїжав, його життям не цікавився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сусідом позивача [PERSON] Відповідача по справі [PERSON] він не бачив в селі вже останні два роки, а перед тим він був в зоні АТО. За присутності педагога [PERSON] малолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він не знає свого тата. Останній до нього подзвонив з Польщі, коли він закінчив 4 класи. Тато до нього не приходив, подарунки не давав, коли він хворіє, то його не відвідує. Останній раз коли він бачив тата, йому було 5-6 років. Пам'ятає, що батько одного разу коли напився, то вдарив його по носі, що ніс опух. Також тато на нього цілий час кричав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.08.2007 року, виданого Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.10). Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.05.2007 року Молотківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області - розірвано (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER], виданим 27.02.2015 року відділом ДРАЦС PC Гусятинського РУЮ у Тернопільській області [PERSON], [INFO] змінила ім'я на [PERSON] (а.с.9). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.11.2015 року ухвалено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму громадян відповідного віку (а.с.17). Згідно довідки Збаразького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 5928 від 10.05.2018 року на примусовому виконанні у Збаразькому міжрайонному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження про стягнення із [PERSON] аліментів в користь [PERSON]. Боржником допущено заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.67). Відповідно до довідки Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1162 від 02.10.2017 року [PERSON] дійсно являється жителькою с. Оришківці. До складу її сім'ї входять: мати - [PERSON], 1948 року народження; батько - [PERSON], 1945 року народження; син - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Із довідки № 143 від 02.10.2017 року, виданої дирекцією загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Оришківці Гусятинського району вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у четвертому класі даної школи станом на 02.10.2017 року. Батько вихованням дитини не займається. За час навчання в школі він ні разу не відвідував школи (а.с.11). Актом обстеження місця проживання [PERSON] від 02.10.2017 року, складеного комісією в складі Оришківського сільського голови Мацієвського Я.О., секретаря сільської ради Балик О.І., депутата сільської ради Рибак М.І., сусідів [PERSON], [PERSON], в присутності заявника [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], батьком і матір'ю в будинку батьків. Син навчається в 4-му класі загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Оришківці Гусятинського району Тернопільської області. Дитина має окрему кімнату, облаштоване місце для навчання. Одягом, шкільним приладдям забезпечений. Дитина знаходиться на утриманні матері. Будинок, в якому проживає сім'я електрифікований, газифікований, в задовільному стані. Поряд знаходяться приміщення для підсобного господарства. Сім'я утримує домашню птицю, свиню. Житлово-побутові умови проживання [PERSON] задовільні (а.с.12). Із довідки Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» № 403-15-730 від 18.10.2017 року за період з 01.04.2017 року по 04.10.2017 року на ім'я [PERSON] через відділення поштового зв'язку Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» грошові перекази не надходили (а.с.14). Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1163 від 02.10.2017 року виданої на [PERSON], 1976 року народження, уродженка с. Оришківці Гусятинського району Тернопільської області, остання проживає в с. Оришківці у власному будинку разом з неповнолітнім сином та батьками. Має на утриманні неповнолітнього сина (а.с.15). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] № 01-671/02-16 від 10.05.2018 року орган опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], та змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.47-48). Представник служби в справах дітей Гусятинської РДА підтримав Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, тощо. В роз'ясненнях п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання батьківського обов'язку має місце коли вони не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що має місце винна поведінка [PERSON], який ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання неповнолітнього [PERSON]. А саме, відповідач взагалі не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів 400,00 грн. щомісячно не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який повинен сплачувати за попереднім рішенням суду [PERSON] не забезпечує дитині встановлений законом прожитковий мінімум, матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина слід задовольнити. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 900,00 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов'язку матері утримувати дитини забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. На підставі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1409,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved