Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

22 жовтня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Уманське відділення № 225 ВАТ ''Ощадбанк '' / правонаступник ''Державний ощадний банк України '' в особі ТВБВ 10023/0349 філії - Черкаське обласне управління АТ '' Ощадбанк '' та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 7880 від 22 жовтня 2008 року, згідно якого відповідачці було надано кредит в розмірі 107 000 гривень, строком до 21 вересня 2014 року, із сплатою 21,5 % річних за користування кредитними коштами. 23 жовтня 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № 7880, посвідчений 23 жовтня 2008 року, приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 3112. Згідно умов іпотечного договору відповідачі передали позивачу в іпотеку нерухоме майно, в тому числі житловий будинок № 25 загальною площею 71.7 кв.м., житловою 44.3 кв.м. з надвірними спорудами який належить відповідачам на праві спільної сумісної власності / договір дарування житлового будинку, посвідченого 07.04.2004 року за реєстровим № 983/. Відповідно до умов іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання позичальником, іпотекодержатель / банк / має право звернути стягнення на предмет іпотеки. У позовній заяві позивач вказує, що у зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок у позасудовому порядку. Такий напис був вчинений та зареєстрований в державному реєстрі № 8390. 29.11.2010 року Уманським районним відділом ДВС було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого напису № 8390 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме спірний житловий будинок. 26.07.2013 року проведена експертна оцінка житлового будинку з надвірними спорудами. 19.02.2014 року позивачем направлено відповідачам / [PERSON], [PERSON]/ письмові вимоги про звільнення житлового будинку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. У зазначений строк відповідачі не звільнили переданий в іпотеку житловий будинок. Відповідно до ст. 40 ЗУ '' Про іпотеку '' звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя … добровільно звільнити житловий будинок протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. А так як відповідачі умов кредитного договору , закону не виконують, то позивач і вимушений був звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд виселити усіх відповідачів з житлового будинку [ADDRESS] Уманського району Черкаської області. У виступі посилається на зміст позовної заяви. Відповідач [PERSON] на адресу суду подав заяву, якою позов не визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] позов не визнала і пояснила, що дійсно у позивача у 2008 році брала кредит у розмірі 107 000,00 грн. зі сплатою 21,5% річних за користування кредитом та сплатою штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії. В якості забезпечення виконання зобов'язань з нею та її чоловіком був укладений іпотечний договір, згідно якого позивачу був переданий в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] Уманського району Черкаської області. Вказаний будинок належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. У вказаному будинку, на законних підставах, з дозволу сільської ради зареєстровані / крім [PERSON]/ та проживають її син [PERSON], невістка [PERSON], їх малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] років народження, а також на протязі трьох років її мама [PERSON],1931 року народження, учасник ВВв, яка потребує стороннього доходу згідно медичного висновку. У зв'язку з різними обставинами вона погасити вчасно кредит не змогла. Однак по сьогоднішній день щомісячно погашає кредит у розмірі 500 грн., проти чого не заперечують і позивачі. Іншого житла на праві власності відповідачі не мають, ніяких документів - попереджень зі сторони банку не отримували, а тому вважає, що у позивача не має підстав для примусового виселення відповідачів із спірного будинку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились декілька разів, а тому суд вважає за доцільне провести судовий розгляд без їх участі. Представник третьої особи - органу опіки і піклування служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації заперечує проти позову, так як у даному випадку суттєво будуть порушені права малолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено: 22 жовтня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Уманське відділення № 225 ВАТ ''Ощадбанк '' / правонаступник ''Державний ощадний банк України '' в особі ТВБВ 10023/0349 філії - Черкаське обласне управління АТ '' Ощадбанк '' та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 7880 від 22 жовтня 2008 року, згідно якого відповідачці було надано кредит в розмірі 107 000 гривень, строком до 21 вересня 2014 року, із сплатою 21,5 % річних за користування кредитними коштами. 23 жовтня 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 7880, посвідчений 23 жовтня 2008 року, приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 3112. Згідно умов іпотечного договору відповідачі передали позивачу в іпотеку нерухоме майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS] Уманського району Черкаської області, який належить відповідачам на праві спільної сумісної власності / договір дарування житлового будинку, посвідченого 07.04.2004 року за реєстровим № 983/ У позовній заяві позивач вказує, що у зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок у позасудовому порядку. Такий напис був вчинений та зареєстрований в державному реєстрі № 8390. 29.11.2010 року Уманським районним відділом ДВС було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого напису № 8390 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме спірний житловий будинок. 26.07.2013 року проведена експертна оцінка житлового будинку з надвірними спорудами. 19.02.2014 року позивачем направлено відповідачам / [PERSON], [PERSON]/ письмові вимоги про звільнення житлового будинку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. У зазначений строк відповідачі не звільнили переданий в іпотеку житловий будинок. Згідно ст. 33 Закону України '' Про іпотеку " іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або частини становить більше двох місяців, відповідно до ст.12 Закону України ''Про іпотеку " у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України '' Про іпотеку '' / далі Закон / у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки / ст. 39 Закону / в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки, а також за заявою іпотекодержателя суд вправі винести рішення про виселення мешканців, тобто виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у спірній квартирі, яка є предметом іпотеки. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35 Закону України '' Про іпотеку '', згідно з яким у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги та виселення з спірного будинку. Вказані вимоги направлені лише [PERSON] та [PERSON] Судом достовірно встановлено, що іншим відповідачам вимога про примусове виселення банком взагалі не направлялась, що є грубим порушенням ЗУ '' Про іпотеку ''. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] щомісячно в рахунок погашення боргу сплачує 500 грн. за Договором відновлювальної кредитної лінії № 7880 від 22.10.2008 року, а відповідно до п.1.4 іпотечного договору № 7880 від 23.10.2008 року на період дії цього договору Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, тобто іпотекодержатель на даний час не має права ставити питання про примусове виселення усіх відповідачів із спірного будинковолодіння. Дані твердження підтверджуються також п.6.1 зазначеного іпотечного договору '' Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки … у випадку невиконання іпотекодавцем своїх обов'язків передбачених договором відновлювальної кредитної лінії ''. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень ЗУ '' Про іпотеку '', Цивільного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак такі докази він надав лише частково і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довів повністю тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, то суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.ст. 509,526, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 33,35, 39, 40 Закону України '' Про іпотеку ",

Outcome: dismissed