Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 04.01.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: виділити в натурі [PERSON] Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , яка складається із житлового будинку літ. «А»: 1-4-житлова, житловою площею 14,8 кв.м; 1-1- кухня, площею 8,0 кв.м, 1-2- коридор площею 7,4 кв.м, 1-3- веранда площею 6,8 кв.м; загальною площею 37,0 кв.м, Ѕ частину огорожі №№1,2,4,5; Ѕ частину мостіння I,III, що складають Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, з припиненням права спільної часткової власності. Визнати за [PERSON] право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке складається:із житлового будинку літ. « А»: 1-4-житлова, житловою площею 14,8 кв.м; 1-1- кухня, площею 8,0 кв.м, 1-2- коридор площею 7,4 кв.м, 1-3- веранда площею 6,8 кв.м; загальною площею 37,0 кв.м, Ѕ частину огорожі №№1,2,4,5; Ѕ частину мостіння I,III, та надвірні споруди, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 15.01.2021 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Третя особа Одеська міська рада повідомлялась належним чином, будь-яких письмових пояснень чи заяв щодо розгляду справи від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ). Іншим співвласником вказаного будинку є відповідач [PERSON] . Позивач вважає за необхідне виділити свою частку в натурі для вільної реалізації своїх прав власника, однак відповідач будь-яких контактів та домовленостей щодо визначення порядку користування спільним майном та виділення в натурі частки позивача уникає, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався. Третя особа Одеська міська рада правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористалась. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.03.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.В., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] /а.с.46/. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , складається в цілому з житлової кам`яної будівлі загальною житловою площею 32,8 кв.м. та надвірних споруд: "Б", "Г" - саарй, "В", "Д" - вбиральні, №1, 2, 4, 5 - огорожа, І-ІІІ - мостіння, що розташовані на земельній ділянці розміром 560 кв.м. 28.12.2011 року [PERSON] передала безоплатно в дарунок, а [PERSON] прийняла з подякою у власність 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] ), під номером [ADDRESS] , та складаються в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. "А", житловою площею 32,8 кв.м., та надвірних споруд: літ. "Д" - вбиральня, №1, 2, 4, 5 - огорожа, І, ІІІ - мостіння, (надалі - "Нерухомість"), які розташовані на земельній ділянці площею 557 кв.м., що вбачається з Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.01.2012 року /а.с.13/. Судом досліджено Висновок експерта №24/11 судової будівельно-технічної експертизи 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складеного судовим експертом Шевчук А.М. на заяву [PERSON] від 07.11.2018 року /а.с.19-42/. Згідно з вказаним висновком виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з спільної часткової власності об`єкта нерухомого майна, яка складається із житлового будинку літ. "А":1-1 - кухня, 1-2 - коридор, 1-3 - веранда, 1-4 - житлова, житловою площею 14,8 кв.м., загальною площею 37,0 кв.м., технічно можливо, оскільки вона є ізольованою квартирою з самостійним виодом та має в своєму складі житлові та підсобні приміщення, що регламентуються будівельними нормами. Виділення 1/2 частки житлового бкдинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] , в самостійний об`єкт нерухомості по технічним показникам не буде перешкоджати іншому співвласнику будинку за вказаною адресою в користуванні своєю часткою нерухомого майна, так як частки співвласників є окремими квартирами, які мають самостійний вихід у двір та на вулицю та ізольовані одна від іншої, а також мають самостійні інженерні комунікації. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] зверталась поштою до відповідача [PERSON] з заявою, в якій просила відповідача 23.12.2020 року о 10.00 з`явитися до приватного нотаріуса Іллічової Н.А. за адресою: [ADDRESS] , для укладання нотаріального договору про порядок володіння та користування житловим кам`яним будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на праві спільної часткової власності, та про виділення [PERSON] 1/2 частини житлового кам`яного будинку в приватну власність, в окрему цілу частку житлового кам`яного будинку з отриманням окремо поштової адреси, та припиненням правовідносин спільної часткової власності /а.с.43/. З Довідки про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна від 11.05.2010 року №123/2-10, виданої [PERSON] КП "Право", вбачається, що адреса об`єкта нерухомого майна - земельна ділянка та житловий будинок, [ADDRESS] , [ADDRESS] , передбачена рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих №336 від 30.04.1955 року; договором купівлі-продажу від 19.02.2007 року, посвідченого Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий №1731, відповідає наступній адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси - [ADDRESS] , на підставі рішень Одеської міської ради від 09.11.2005 року №4858-IV та від 25.12.2008 року №3815-V /а.с.44/. Згідно з Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим 15.02.2021 року ФОП [PERSON] , будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається: в літ. А: 1-1 - кухня, площею 8,0 кв.м., 1-2 - коридор, площею 7,4 кв.м., 1-3, веранда, площею 6,8 кв.м., 1-4 - житлова, площею 14,8 кв.м., 2-1 - житлова, площею 18,0 кв.м., 2-2 - житлова, площею 13,6 кв.м., 2-3 - коридор, площею 6,9 кв.м., 2-4 - кухня, площею 12,5 кв.м., 2-5 - санвузол, площею 4,1 кв.м., 2-6 - коридор, площею 7,3 кв.м., 2-7 - житлова, площею 14,4 кв.м., усього загальною площею 113,8 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м. /а.с.152-156/. Судом досліджено Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, складений ФОП [PERSON] , вих. № 13 від 15.02.2021 року /а.с.157/. Відповідно до вказаного Висновку 1/2 частка житлового будинку, яка складається з: з житлового будинку літ. "А": 1-1 кухня, 1-2 коридор, 1-3 веранда, 1-4 житлова, житловою площею - 14,8 кв.м., загальною площею - 37,0 кв.м.; ворота №6, огорожа №7, хвіртка №8, розташована: [ADDRESS] , за технічними показниками є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Примітка: споруди №1, 2, 4, 5, мостіння І-ІІІ - знесено; споруди №6,7,8 проінвентаризовано у 2021 році. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 2\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 2\~ст. 318 ЦК України\~усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 3\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 355 ЦК України\~встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У відповідності до\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. На підставі ч. ч. 1, 3,\~4\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що сторони є співвласниками садибного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи встановлені обставини та надані стороною позивача: Висновок експерта №24/11, складений судовим експертом Шевчук А.М. на заяву [PERSON] від 07.11.2018 року, а також Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, складений ФОП [PERSON] , вих. № 13 від 15.02.2021 року, відповідно до яких належна [PERSON] частина спірного будинку є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, суд приходить до висновку, що належну [PERSON] частину домоволодіння може бути технічно виділено в окремий об`єкт нерухомості. При ухваленні рішення суд приймає доводи сторони позивача [PERSON] щодо того, що нею направлялись поштою пропозиції вирішити питання виділу належної їй частки майна шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, однак відповідач [PERSON] на вказані звернення позивача не відреагував. Вказані обставини підтверджують правомірність звернення позивача [PERSON] до суду за захистом своїх прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved