Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до ПАТ "Дельта Банк" про зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2013 року між ним та Банком було укладено договір №004-28535-041013 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для друга» у гривнях. Відповідно до умов договору, сума вкладу складає 150 000 грн., термін дії договору до 09.10.2014 року. По закінченню терміну дії депозитного договору, він звернувся до Банку з заявою про повернення вкладу в повному обсязі, проте ані вклад, ані проценти йому повернуто не було, тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить зобов»язати відповідача видати йому готівкою, одноразовою операцією через касу, належні йому грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) від 04.10.2013 року у розмірі 150 000 грн. та проценти за користування банківським вкладом у розмірі, який розрахований до дня, який передує поверненню депозиту вкладникові. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що онук позивача знаходиться в зоні АТО, на даний час постала необхідність придбати йому зимовий одяг і допомогти матеріально, проте позивач позбавлений такої можливості, оскільки Банк не виконує свої зобов»язання за договором і не повертає суму вкладу. Просила суд про зобов»язання відповідача повернути позивачу суму вкладу в розмірі 150 000 грн. та суму не отриманих відсотків, які станом на 20.11.2014 року складають 34 288 грн. 36 коп. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що після закінчення строку залучення вкладу 10.10.2014 року у зв»язку з відсутністю звернення позивача щодо отримання коштів вкладу готівкою через касу Банку, Банком здійснено перенесення суми депозиту з процентами на рахунок з обліку вкладів на вимогу [NUMBER], таким чином Банком виконано всі зобов»язання з приводу повернення клієнту банківського вкладу та нарахованих процентів. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2013 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозит) «Найкращий для друга» за №004-28535-041013 у гривнях. Відповідно до п.1.2 умов договору сума вкладу складає 150 000 грн. Пунктом 1.3 договору банківського вкладу вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, тобто з 04.10.2013 року і по 09.10.2014 року. Відповідно до п. 1.6 Договору Банк відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER]. Позивачем було перерахована на рахунок Банку 150 000 грн., відповідно до квитанції №27077607 від 04.10.2013 року. Згідно з умовами договору банківського вкладу процентна ставка за вкладом складає 20,5% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов»язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Як було встановлено в судовому засіданні 09.10.2014 року позивач звернувся з письмовими заявами до відповідача про повернення вкладу у повному обсязі, нарахуванні та поверненні процентів за договором банківського вкладу (а.с. 10-11). На заяву позивача відповідачем відповіді надано не було, ані вклад, ані проценти за договором депозиту повернуто не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 2.5 Постанови Нацбанку України від 11.10.2008 року банки … повинні виконувати свої зобов»язання за всіма типами договорів із залученням коштів у будь-якій валюті лише у разі настання строку завершення зобов»язань, незалежно від категорії контрагентів. Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов"язковим для виконання сторонами. Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, не повернення грошового внеску у термін, передбачений договором банківського вкладу завдали позивачу матеріальних збитків, він втратив можливість розпоряджатися своєю власністю, а саме коштами, які він планував витратити на зимове екіпірування для свого онука, який знаходиться в зоні АТО. Правлінням Національного Банку України 29.08.2014 року прийнята Постанова №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», відповідно до якої НБУ зобов»язує банки обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до виписки по особовому рахунку з 04.10.2013 року по 19.11.2014 року сума нарахованих відсотків до договору депозиту складає 31 098, 09 коп., яка і підлягає стягненню на користь позивача. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, Постанови Національного банку України є підзаконними актами і не можуть суперечити вимогам закону, в тому числі Цивільному кодексу України, відмова банку повернути вкладнику його кошти порушує його права та умови укладеного між сторонами договору. На підставі викладеного,

Outcome: partial