Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову зазначив, що заборгованість яка зазначена у виконавчому напису, на момент його вчинення була спірною. Він не отримував письмової вимоги від банку про розмір кредитної заборгованості. Він не визнає розмір заборгованості нарахованої Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» не додав приватному нотаріусу належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував йому згідно кредитного договору. Зазначає, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору укладеного між ним та Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку визнаний не чинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 35958 від 10.11.2020 року, таким, що не підлягає виконанню. На адресу суду 26.04.2021 року надійшло правове обґрунтування відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» щодо відмови у позовних вимогах, згідно змісту якого зазначив, що АТ «Альфа-Банк» заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає що вони є безпідставними, необґрунтованими, суперечать діючому законодавству та є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог про недотримання умов та відсутність доказів на укладання кредитного договору, зазначив, що 20.03.2020 року, згідно Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500828697, позивач [PERSON] , запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа¬Банк». Позивач особисто підписав даний договір, зауваження та будь-які заперечення при підписанні не висловлював, ніякого фізичного чи психологічного тиску на Позичальника працівниками банку не здійснювалось. Умови кредитування, погоджені сторонами у Кредитному договорі повністю відповідають умов чинного законодавства (в тому числі законодавства у сфері захисту прав споживачів), які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. В зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків за кредитним договором та наявністю заборгованості, 10.11.20120 року приватним нотаріусом ПНКМНО ХараН.С було вчинено виконавчий напис за № 35959 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 500828697 від 20.02.2020 на суму 48 321,53, крім того, то позичальника покладено витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 грн. Загальна сума стягнення за виконавчим написом становить 48 971,53 грн. У відповідності до вимог чинного законодавства відповідач реалізував своє законне право на стягнення з в позасудовому порядку з позивача заборгованості за кредитним договором та звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі та надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, і встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Факти, які підтверджують відсутність боргу, або невідповідність суми боргу, у матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано суду жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису. Отже, АТ «АЛЬФА-БАНК» правомірно, без порушень законодавства та умов кредитного договору звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі та надало усі встановлені чинним законодавством України документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Від представника позивача за довіреністю - Мартиненко С.О. 11.05.2021 року надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої зазначає, що у наданих відповідачем документах відсутні належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував мені згідно кредитного договору банк: квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також, немає жодного письмового доказу, що АТ «АЛЬФА-БАНК» виставляв вимоги до [PERSON] , щодо заборгованості взагалі, а тому ця заборгованість є спірною. Немає оригіналу і простого кредитного договору. Враховуючи викладене просить позов задовольнити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - Мартиненко С.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача щодо розгляду справи за їх відсутністю. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2020 року приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинено виконавчий напис № 35958 відповідно до якого з позивача [PERSON] який є боржником за Кредитним договором 500828697 від 20.03.2020 року, укладеним ним з Акціонерне товариство "Альфа-Банк, заборгованість за Кредитним договором. Строк платежу за Кредитним договором №500828697 від 20.03.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.06.2020 року по 22.09.2020року. Сума заборгованості складає 48321,53 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту: 4400,70 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 4150,31 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 38941,54 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами 828,98 грн. За вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати із Стягувача в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 48971,53 грн.(а.с.8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу в Дніпропетровській області Русецька О.О. відкрито виконавче провадження за виконавчим записом № 35958 виданим 10.11.2020 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість в розмірі 48971,53 грн.(а.с.12). Згідно наданих суду матеріалів, з матеріалах виконавчого провадження ВП № 64159840 вбачається, що для вчинення виконавчого напису відповідач надав нотаріусу - Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за № 501165734 від 23.07.2019 року (а.с.9). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним правилом ст.. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст..50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису № 35958 від 10.11.2020 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (кредитний договір, платіжні, доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а наданий банком розрахунок заборгованості по тілу кредиту, відсотках та покладений нотаріусом в основу спірного виконавчого напису - не є доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача, а є лише відображенням розрахунку заборгованості здійсненого стягувачем. Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, виданий від 10.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №35958 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] , на користь Акціонерне товариство «Альфа- Банк», заборгованості у розмірі 48971,53 грн. за кредитним договором № 500828697 від 20.03.2020 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача по справі в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved