Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 31 серпня 1999 р. між ним та відповідачем в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу квартри [ADDRESS] Білгород-Дністровського р-ну Одеської області. В теперішній час позивач має намір розпорядитися квартирою, та йому стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивач просить суд визнати договір купівлі продажу від 31.08.1999 року №2413/Б дійсним та визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2413/Б від 31.08.1999 року, укладений та зареєстрований в Білгород- Дністровському представництві Одеської товарної біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у [PERSON] на придбану квартиру, є реєстрація, договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності під № 1-44 від 04.10.2000 року, що підтверджується відміткою у договорі. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідач виписався та звільнив квартиру, після чого [PERSON] вселився до квартири , де й проживає по теперішній час. Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 31.08.1999 р. договір купівлі-продажу є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбану квартиру. Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 31.08.1999 року, то суд з наведених підстав визнає вказаний договір дійсним та визнає за позивачем право власності на дану квартиру.

Outcome: approved