Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 4844 грн. 32 коп. та інфляційних збитків у розмірі 34 грн. 37 коп., трьох відсотків річних у розмірі 21 грн. 89 коп. та пені у розмірі 182 грн. 49 коп. за прострочення виплати зазначених вище страхових відшкодувань. Позов мотивує тим, що 09 березня 2014 року о 10 год. 45 хв. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ЗАЗ ФОРЗА д.н.з.[NUMBER], що належить їй на праві власності. Вказаною ДТП автомобілю було заподіяно шкоди на суму 4844,32 (5219,32 грн. - 375 грн. франшизи). Зважаючи на те, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» було укладено Договір № 21-00/95473/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ ФОРЗА д.н.з.[NUMBER] від 06.11.2013 р, останній зобов'язаний виплати страхове відшкодування за завдану автомобілю шкоду. 09.04.2014 р. позивач звернулась до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» з заявою про виплату страхового відшкодування. Не зважаючи на те, що нею було представлено страховику повний перелік документів для здійснення страхового відшкодування, таке відповідачем у передбачений договором строк здійснено не було. Тому вона звернулась із позовом до суду про стягнення цих коштів в примусовому порядку з додатковим стягненням з ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» інфляційних збитків, пені та три відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON],який діє на підставі договору доручення на представництво інтересів від 02.08.2014р. позовні вимоги підтримав, разом з тим погодився із доводами представника відповідача про те, що відповідальність за невиконання зобов'язання настає згідно представлених представником відповідача письмових заперечень, тому представив розрахунки штрафних санкцій у відповідній заяві. Представник відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» - Мінчев А.С.,який діє на підставі довіреності від 20.12.2013 року подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, де заперечує проти задоволення позову в частині розміру виплат за прострочення зобовязання. В судовому засіданні представник підтримав викладене в запереченнях та позов визнав частково. Пояснив, що заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій. Свої заперечення мотивує тим, що відповідно до п. 35.4 Договору № 21-00/95473/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу, страховик виплачує страхову відшкодування протягом 15 днів з дня складання страхового акта. Страховий акт після ДТП був складений 21.07.2014 р. Тому відповідно прострочення виплати страхового відшкодування слід вважати таким, що має місце на шістнадцятий день після складання страхового акту 06.08.2014 р., а не 14.05.2014 р.,як було первинно вказано позивачем в матеріалах позовної заяви. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ч. 1-2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як відбулась 09 березня 2014 року автомобілю позивача [PERSON] було заподіяно шкоду на суму 4844,32 (5219,32 грн. - 375 грн. франшизи). Наведене визнається сторонами та підтверджується наявними в справі матеріалами: Заявою (повідомленням) про подію від 09.04.2014 р. (а.с.5), поясненням про обставини події від 09.04.2014 р. (а.с.6), страховим актом від 21.07.2014 р. (а.с.4),протоколом огляду транспортного засобу від 09.04.2014р. (а.с.9), калькуляцією від 09.04.2014 р.(а.с.10) на суму 5219,32 грн. Довідкою про дорожньо - транспортну пригоду від 30.04.2014р. №9372602 (а.с.8). Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» та ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно Договору № 21-00/95473/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 06.11.2013 р. (а.с.7) страхувальником [PERSON] було застраховано автомобіль марки ЗАЗ FORZA № кузова [NUMBER], 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві власності (а.с.11). Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування», ст. 990 ЦК України та умов Договору добровільного страхування № 21-00/95473/1.1.2.00 від 06.11.2013р.страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 35.4 Договору №21-00/95473/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 06.11.2013 р., страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 днів з дня складання страхового акта. Страховий акт за страховим випадком складено 21.07.2014 р. (а.с.4). Проте незважаючи на вчинення страхувальником [PERSON] всіх передбачених договором умов для виплати їй страхового відшкодування, відповідач ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» не виплатив страхового відшкодування, чим не виконав взятого на зобов'язання. Вказана обставина сторонами визнається і представник відповідача в цій частині позов визнає повністю. Відтак позивач має право і на стягнення крім страхового відшкодування за період з 06.08.2014 р. - інфляційних збитків у розмірі 34 грн. 37 коп., трьох відсотків річних у розмірі 21 грн. 89 коп. та пені у розмірі 182 грн. 49 коп. за прострочення виплати зазначених вище страхових відшкодувань, що не заперечує і представник позивача, крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню і оплачений судовий збір.

Outcome: approved