overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

31.03.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.02.2009року по 29.02.2020року і складає суму у розмірі 11 688,07грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.02.2009року по 29.02.2020року складає суму у розмірі 11 688,07грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

31.03.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.06.2013 року по 29.02.2020року і складає суму у розмірі 10 552,83 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.06.2013року по 29.02.2020року складає суму у розмірі 10552,83грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 22115 відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

31.05.2018 року позивачка звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 01.05.2017 року помер її дід [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки. В квітні 2018 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, однак їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідачі [PERSON]\~та [PERSON]\~ в судове\~ засідання\~ не\~\~ зявилися,\~\~ надавши\~ суду\~\~\~ заяви\~\~\~ про\~ розгляд\~\~\~ справи у\~ їх відсутність\~ та вказавши,\~ що позов визнають. \~ \~ \~ \~\~ Представник\~Кричунівської сільської\~ ради\~Любашівського району\~Одеської області\~\~ в\~судове\~ засідання\~\~не\~\~ зявився,\~\~\~надавши\~ суду\~\~\~\~заяву\~\~\~ про\~\~розгляд\~\~\~ справи\~у\~ його\~\~відсутність\~ та\~вказавши,\~\~що заперечень\~\~\~по\~ справі\~\~Кричунівська сільська\~рада не\~має. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачі в заявах надісланих до суду позов визнали, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч .3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 01.05.2017 року помер [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки. Дані факти підтверджуються свідоцтвом\~ про\~ смерть (а.с.-\~ 8), державним актом\~ на право власності\~ на\~ земельну ділянку (а.с.- 13). \~ \~ \~ \~Згідно заповіту від 25.10.2007 року, посвідченого Кричунівською сільською радою Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповів все своє майно позивачці по справі- Гачиній [PERSON] (а.с. 12). \~ \~ \~ \~З довідки ЧП" Медецинський центр "АрникА" від 25.05.2018 року видно, що в період прийняття спадщини ппозивачка [PERSON] мала незадовільний стан здоров'я та знаходилася на лікуванні (а.с. 10). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

31.07.2013 року [PERSON] звернулась з позовом , який підтримала в судовому засіданні і просить визнати за нею право власності на ? частку автобуса МАN L88 реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 2007 року уклала шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у 2012 році за кошти сім"ї придбали автобус МАN L88 реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]. 19 жовтня 2013 року шлюб між ними розірвано. Відповідач відмовляється поділити їх спільне майно- вказаний транспортний засіб. Відповідач позов не визнав і пояснив, що автобус МАN L88 реєстраційний номер [NUMBER] придбаний на кошти його матері і зареєстрований за нею. Потім пояснив, що він перереєстрував автобус на матір у 2013 році. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 2007 року і перебували у шлюбі до 19.10.2013 року ( а.с.4, 28). Під час шлюбу вони придбали автобус МАN L88 реєстраційний номер [NUMBER] , двигун [NUMBER], шассі [NUMBER] який 29.05.2012 року зареєстровано за [PERSON], про що свідчить довідка, надана згідно комп"ютерної бази Нікопольського центру надання послуг, пов"язаних з використанням автотранспортних засобів,підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області , станом на 15.02.2014 року.( а.с.23). Посилання відповідача на те, що спірний автобус належить його матері, так як придбаний за її кошти, нічим не підтверджується. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК У України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

31.07.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 38694,01 грн. за кредитним договором № 500349876 укладеним 05.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем, та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 500349876 від 05.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем, останній отримав кредит в розмірі 16620 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500349876 від 05.03.2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого перше відступило другому належне йому право вимоги коштів до відповідача. Відповідно до Додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ позивача набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 38694,01 грн., яка складається: 15849,14 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 10059,63 грн. - заборгованість за процентами та комісією і 12785,24 грн. - пеня, штраф, неустойка. Вказана заборгованість утворилась на 10.10.2016 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями: кредитного договору № 500349876 від 05.03.2013 року, анкети-заяви про акцепт, розпискою відповідача про отримання платіжної картки та графіку платежів підтверджено отримання відповідачем кредиту у ПАТ «Альфа-Банк», а розрахунком заборгованості станом на 10.10.2016 року підтверджено розмір заборгованості. Копіями договорів факторингу від 30.09.2014 року та 10.10.2016 року підтверджено відступлення права вимоги боргу відповідача до позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є дідом [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою, яка перешкоджає йому у спілкуванні з онуками, позбавляє права брати участь у їх вихованні. Просить суд зобов"язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з онуками та встановити спосіб його участі у вихованні- визначивши слідуючі дні спілкування та виховання внуків по місцю його проживання та загальних місцях проведення дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері кожної першої та третьої суботи з 10 години до 17 години та кожної другої та четвертої неділі з 10 до 17 години. Сторони в судове засідання не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій просять суд зобов"язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з онуками та встановити спосіб його участі у вихованні, визначивши слідуючі дні для спілкування та виховання онуків за місцем його проживання, загальних місцях проведення дозвілля та відпочинку дітей кожної суботи з 10-00 до 17-00 години. Відповідач в своїй заяві не заперечила проти встановлення днів спілкування-кожної суботи з 10-00 години до 17-00 години діда з онуками. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Позивач є дідом [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Маловисківської РДА як органу опіки та піклування від 25.11.2015 року № 01-23/605/1, рекомендовано [PERSON] для вирішення питання щодо спілкування та виховання онуків вирішити в судовому порядку. Відповідно ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участьу їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба. прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Враховуючи, що [PERSON] не заперечує проти побачень діда з онуками кожної суботи з 10-00 год до 17 год., позивач має право брати участь у вихованні та спілкуватися з онуками, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

31.10.2013 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 23.11.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Центрально -Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 951. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стала втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилася, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач на судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачка просить шлюб розірвати, прізвище після реєстрації розірвання шлюбу залишити дошлюбне - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23.11.2007 року укладено шлюб, який зареєстровано Центрально -Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 951 (а.с.6). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 30.10.2013 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 229 гривень 41 копійка(а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

31.10.2013 року суддею Дзержинського районного суду м. Харкова було видано наказ за заявою КП «Харківводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] за послуги з водопостачання та водовідведення. 30.12.2013 року [PERSON] звернувся з заявою про скасування судового наказу, посилаючись на відсутність у нього будь-якої заборгованості, не враховано, що заборгованість нарахована з пропущенням трирічного строку позовної давності. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник КП «Харківводоканал» у судове засідання не з'явився, про розгляд заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали наказного провадження вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ " № 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" при розгляді заяви про видачу судового наказу мають ураховуватися наступні обставини: якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором) або із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Відповідно до п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Враховуючи, що з заяви вбачається спір про право, суд приходить до висновку, що заява боржника про скасування судового наказу є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, а судовий наказ від 31 жовтня 2013 року - скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

31.10.2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 007-18401-040313 від 04.03.2013 року в розмірі 29 064,11 грн. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача мається заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач повідомлений вчасно та належним чином про розгляд справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - Позивач) ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта), згідно Кредитного договору № 007-18401-040313 (надалі - Кредитний договір), надав гр. [PERSON] (надалі - Відповідач) відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 20 000 грн. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. Згідно пункту 2.1 моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином. Станом на 15.08.2014 року загальна сума заборгованості складає 29 064,11 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Позичальник (Відповідач) зобов"язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що Позичальник (Відповідач) зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок Позичальника (Відповідача) повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. За даних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 290,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved