Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться дитина: [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судове доручення Хортицького районного суду м.Запоріжжя щодо допиту відповідача, відповідно до матеріалів справи (а.с.13-23), повернуто до Василівського районного суду без виконання у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], який про день та час судового засідання був повідомлений Хортицьким районним судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про що свідчать поштові конверти про виклик відповідача [PERSON] в судові засідання, які призначалися на 23.02.2016 року, 11.03.2016 року (а.с.19,22), документів на підтвердження поважності причин неявок в судові засідання відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомлено, заперечень на позов не надано. Судом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.2). Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області за № 230 від 20 січня 2016 року, що відповідачем не оспорено (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] належним чином малолітнього сина ю не утримує. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки саме у частках від своїх доходів (заробітку) у визначеному позивачкою розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є фізично здоровою особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітнього сина сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на дитину відповідного віку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 21.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved