Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що 23.05.2012 року відповідач [PERSON] взяв у позивача по розписці в борг 77 300 грн., що підтверджується розпискою. Позивач вказував на те, що відповідач зобов»язався повернути вказаний борг позивачу до 10.07.2012 року про що зазначено в розписці, однак до цього часу відповідач борг не повернув. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 77 300 грн. Представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому згідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення учасника процесу, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 23.05.2012 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 77 300 гривень, що еквівалентно в доларах США 9 668 доларів США. У розписці вказано, що вказану суму [PERSON] зобов»язується повернути до 10.07.2012 року. Наведене підтверджується оригіналом розписки та поясненнями представника позивача. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що сторонами по справі був укладений договір позики 23.05.2012 року. З пояснень представника позивача вбачається, що до даного часу відповідач не повер нув позивачу 77 300 гривень по договору позики від 23.05.2012 року. Таким чином, відповідач не повернув позивачу борг відповідно до договору позики від 23.05.2012 року у строк вказаний в розписці від 23.05.2012 року, а саме до 10.07.2012 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 77 300, 00 гривень боргу за договором позики від 23.05.2012 року. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 773,00 гривень. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved