Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] 13 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3/10 часток щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття; а також стягувати аліменти з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 1/10 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, а саме до 27 серпня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.05.2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №750, за час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року між ними погіршились подружні стосунки, відповідач почав проживати окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач також зазначила, що на цей час не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач або її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.15) [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та саме за цією адресою направлялись судові повістки на ім'я [PERSON]. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „[PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №750 від 08 травня 2014 року. За час шлюбу між позивачем та відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON]. Як стверджує позивач, з відповідачем шлюбні відносини вони не підтримують, з червня 2016 року відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До суду не надано доказів, що відповідач за станом здоров'я, сімейним та матеріальним становищем не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, що відповідач має інвалідність та позбавлений права і можливість роботати і отримувати доходи. При встановлених в судовому засіданні обставинах, суд дійшов висновку, що дитина потребує допомоги з боку відповідача, у зв'язку з чим, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3/10 часток щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття, підлягають задоволенню. Малолітній син [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні, на теперішній час відповідач не надає матеріальну допомогу на підтримання позивача, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 75 СК України, дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При викладених обставинах суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/10 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, а саме до 27 серпня 2017 року, підлягають задоволенню. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, згідно ст.80, 88 ЦПК, - у мінімальному, визначеному Законом України «Про судовий збір», розмірі для даного виду позовів, тобто у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved