Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

До Зачепилівського районного суду надійшли позови [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФАГРО» про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними в якому позивачі зазначають, що з 2007 р. ТОВ «ПРОФАГРО» обробляються їхні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, які належать позивачам на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Зі змісту позовної заяви вбачається, що зі слів представника відповідача ці земельні ділянки з 2007 р. обробляються на підставі договорів оренди земельних ділянок термін дії яких закінчується в жовтні-листопада 2014 р., проте позивачі до теперішнього часу свої екземпляри договорів оренди не бачили та не отримували від ТОВ «ПРОФАГРО». В листопаді 2014 р. позивачі звернулися до іншої юридичної особи з метою укладення договорів оренди їхніх земельних ділянок, проте з листів Головного управління Держземагенства України в Харківській області № 32-20-9-14980/0/9/14 від 20.11.2014 р. їм стало відомо, що на теперішній час існують додаткові угоди, якими продовжено термін дії договорів оренди належних їм земельних ділянок з ТОВ «ПРОФАРГО», яких вони не підписували, тому, позивачі звернулися до суду з вимогою визнати недійсними договори оренди земельних ділянок та додаткових угод укладених між ними та ТОВ «ПРОФАГРО»; стягнути з відповідача на їх користь понесені ними судові витрати. Згідно ст. 126 ЦПК України вказані вище позови ухвалою суду були об'єднанні в одне провадження. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просить суд задовольнити їх, проти постановляння по справі заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник відповідача вдруге не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через газету « Слобідський край» від 07.05.2015 року, заяви про розгляд справи без його участі від нього не надходило. Причини неявки представника відповідача суду не повідомлено. Інших підстав для відкладення справи також немає. За таких обставин за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України - де зазначено, що „У разі неявки в судове засідання відповідача який належним чином повідомлений про розгляд справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів" вважає, що справу можливо розглянути без представника відповідача, з подальшим виконанням ст. 227 ЦПК України - направлення йому копії заочного рішення суду. Суд, заслухавши представника позивачів, розглянувши заперечення на позовну заяву, та дослідивши матеріали справи: · копії паспортів та ідентифікаційних кодів позивачів; · копії державних актів про право власності на земельну ділянку, та копії документів, що свідчать про прийняття спадщини; · копію колективної заяви від 05.01.2015р.; · копії довіреностей, виданих позивачами представникові., · копії листа ГУ Держземагентства у Харківській області від 20.11.2014р. №32-20-9-14980/0/9-14; · заяви та клопотання представникапозивачів; · поштові квитанції та повідомлення; · вважає, що під час вирішення справи слід керуватися наступними нормами матеріального права: · ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; · ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; · ст. 103 ЗК України: « 1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). 2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). 3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо)». · Суд вважає, що право позивачів на землю є порушеним відповідачем, який не довів правомірності своїх дій щодо використання земельних ділянок, які належать позивачам. Отже, суд не може вважати спростованим той факт, що будь - які договори та додаткові угоди до них позивачами з відповідачем не укладались. Вирішуючи питання по суті справи, суд також враховує те, що відповідач не являється до суду, згідно ухвали суду від 27.02.2015 року про витребування доказів не виконує та вказані в ухвалі суду матеріали не надає, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити при заочному розгляді, та надати відповідачу можливість заперечити належним чином проти позовних вимог під час подання ним заяви про перегляд заочного рішення, в разі якщо він не погодиться з рішенням суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позовні вимоги про визнання та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними є вимогами немайнового характеру та нерозривно пов'язані між собою. Отже, суд присуджує на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати у повному обсязі з відповідача - ТОВ "ПРОФАГРО". На підставі викладеного, ст. ст. 10,11, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved