Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася\~\~до\~ Ужгородського\~міськрайонного суду\~\~з\~позовною заявою\~до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 21.03.2017\~року між\~нею та\~відповідачем [PERSON] \~ було укладено шлюб, зареєстрований\~ в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис № 150. У даному шлюбі\~ у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує\~на\~те,\~що шлюбні відносини між сторонами припинено з 23.08.2017 року, оскільки відповідач покинув сім`ю. У сторін різні погляди на життя та сім`ю. Вказує на те, що причиною розірвання шлюбу є неготовність відповідача до створення сім`ї та труднощі в її утриманні. Подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить \~\~інтересам позивача.\~\~ Окрім того, позивач\~ зазначає,\~ що відповідач [PERSON] \~ з моменту одруження ніде не працює, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Позивач з донькою проживає у своїх батьків, які надають їй допомогу в утриманні дитини, оскільки позивач ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. З посиланням\~ на викладене, позивач просить\~суд: шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 21 березня 2017 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис № 150 - розірвати; визначити місце проживання\~\~малолітньої [PERSON] , [INFO] за місцем проживання\~\~матері - [PERSON] ; а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~ малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі\~ 2000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов. Вказала на те, що з 23 серпня 2017 року подружжя спільно не проживають , подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечив проти розірвання шлюбу , визначення місця проживання\~дитини з\~ матірю.\~Що стосується\~вимог про\~ стягнення\~аліментів на\~утримання дитини\~ вказав,\~що \~не має\~можливості \~сплачувати аліменти\~в сумі\~2000,00\~грн.\~ Зазначив, що офіційно ніде не працює, інших дітей на утриманні не має. Представник третьої особи, яка\~не\~заявляє\~самостійних\~вимог\~на\~предмет спору\~\~ Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Надіслав на адресу суду оригінал висновку Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації від 03.10.2019 року та клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 14.07.2020 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 02.10.2020 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 21.03.2017 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис № 150, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії\~ [NUMBER] від 21.03.2017 року. У шлюбі у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~\~\~ відповідним свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання №157 від 07.09.2017 року видана Малодобронською сільською радою Ужгородського р-ну, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки №681 від 16.08.2019 року видана Малодобронською сільською радою Ужгородського р-ну, до складу сім`ї [PERSON] входить [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки №682 від 16.08.2019 року видана Малодобронською сільською радою Ужгородського р-ну, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та ніде не працює. Як вбачається з довідки №683 від 16.08.2019 року видана Малодобронською сільською радою Ужгородського р-ну, [PERSON] ніде не працює та веде догляд за дитиною - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із висновку Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації від 03.10.2019 року №865/03-31 від 03.10.2019 року, враховуючи інтереси дитини доцільним буде визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] за адресою її місця проживання. Майновий спір між сторонами відсутній. \~\~Шлюбні відносини між подружжям, як стверджують сторони в судовому засіданні \~ припинені з серпня 2017 року. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру\~ та бажання зберегти шлюб з відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] носить формальний характер. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення\~ позову в частині розірвання шлюбу. Задовольняючи\~ позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. З\~даної\~норми \~слідує,\~що\~ кожен\~із\~подружжя\~має\~право\~на \~припинення\~шлюбних \~відносин \~ і\~ таке\~право\~не\~залежить\~від\~бажань\~іншого\~з\~подружжя. Обґрунтованими є і вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані\~\~утримувати дітей\~\~до\~\~їх\~ \~повноліття. Відповідач [PERSON] за твердженням позивача, свій обов`язок утримувати доньку, що передбачений\~ст. 180 СК України\~не виконує. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~\~обов`язку\~\~ утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~утриманні\~\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~грошовій\~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~\~дитина. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька\~\~видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках\~\~або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах\~\~на\~\~дитину,\~\~що\~\~викликані особливими обставинами\~\~(розвитком здібностей\~\~ дитини,\~\~її хворобою,\~\~каліцтвом,\~\~тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває\~\~в закладі охорони здоров`я,\~\~навчальному\~\~або іншому закладі, у разі якщо\~\~ батьки\~\~не\~\~беруть участі в\~\~утриманні\~\~дитини,\~\~влаштованої\~\~до державного або комунального або іншого\~\~ закладу, аліменти\~\~можуть бути\~\~стягнуті\~\~з\~\~них на\~\~загальних\~\~ підставах\~\~(стаття 193); батьки\~\~зобов`язані утримувати\~\~ своїх\~\~повнолітніх\~\~ непрацездатних\~\~ дочку,\~\~сина,\~\~які потребують\~\~ матеріальної\~\~допомоги, а\~\~також\~\~якщо повнолітні\~\~дочка,\~\~ син\~\~продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до\~\~ досягнення\~\~ ними\~\~двадцяти\~\~трьох\~\~років, за умови якщо батьки можуть надавати\~\~таку допомогу\~\~(стаття\~\~198).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2020 рік" затверджено на 2020 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.\~182,\~183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх\~\~позовних вимог та\~\~заперечень\~\~проти\~\~позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан\~\~ здоров`я, потреби дітей, та\~\~працездатний вік відповідача,\~\~ враховує встановлений\~\~законом\~\~ мінімальний розмір\~\~аліментів на дитину, а також\~\~покладення обов`язку\~\~утримання\~\~дітей на обох\~\~батьків. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство\~\~здійснюється\~\~на засадах змагальності\~\~ сторін. Учасники справи мають\~\~рівні права щодо здійснення всіх процесуальних\~\~прав та обов`язків, передбачених\~\~законом. Кожна сторона\~\~ повинна довести обставини,\~\~які\~\~мають\~\~значення для справи і на\~\~які вона посилається як на\~\~підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~ заперечень,\~\~крім\~\~ випадків,\~\~ встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку\~ст.188 Сімейного Кодексу\~\~України\~від обов`язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно\~ст. 189 Сімейного кодексу України\~між сторонами на даний час не укладено , проте\~\~не\~ \~надає\~\~ матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей. Будь\~\~яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти\~\~на\~\~ утримання\~\~дитини в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції\~\~про права\~\~дитини,\~\~ч.ч. 7, 8 ст. 7\~\~СК України\~ при\~\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей\~\~суд повинен\~\~виходити\~\~з\~\~як найкращого\~\~ забезпечення\~\~ інтересів дітей і,\~\~тим більше,\~\~при захисті одного\~\~ із\~\~основних\~\~прав\~\~дитини -права \~\~на утримання,\~\~яке кореспондується\~\~ з\~\~конституційним обов`язком\~\~батьків\~\~ утримувати\~\~ дітей до\~\~їх\~\~ повноліття. З урахуванням\~викладеного,\~зважаючи\~на\~приписи чинного\~законодавства,\~суд приходить\~до\~висновку,\~що\~для\~задоволення всіх\~\~потреб\~дитини:\~калорійного\~\~харчування\~та\~ \~забезпеченням\~\~одягу \~відповідно\~до\~\~її\~\~віку,\~з\~урахуванням\~\~принципу\~\~\~\~співмірності,\~\~достатніх потреб\~\~дитини,\~дійсної\~участі\~батька у\~її\~утриманні,\~а\~також\~\~\~покладення обов`язку\~\~утримання\~\~\~дитини\~\~на\~\~\~обох\~\~\~батьків,\~\~\~зважаючи\~ на\~часткове\~визнання \~позову\~відповідачем\~слід\~\~визначити\~\~\~\~розмір\~\~аліментів\~\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2\~000\~(\~дві тисячі\~)\~\~гривень\~ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає приписам \~ч.2 ст. 184 СК України, таким чином задовольняючи позовні вимоги. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~кожного\~\~доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, враховуючи\~\~встановлений\~\~законом мінімальний розмір\~\~ аліментів на дитину та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 20.08.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ З врахуванням висновку Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації №865/03-31 від 03.10.2019 року, суд вважає обгрунтованими і вимоги позивача\~ про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - позивачем по справі. Відповідно до ч. 1ст. 161\~СК України, якщо мати та батько,\~\~які проживають\~ \~окремо,\~\~ не\~\~дійшли\~\~згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина,\~\~спір між ними може\~ \~вирішуватися\~\~органом опіки та піклування або судом.\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення\~\~позову, судові\~\~витрати\~\~ покладаються на відповідача. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1536\~\~грн. 80 коп. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved