Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

16.08.2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні та проживає з нею. Вказує, що відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Син є студентом денної форми навчання Інституту права Київського національного університету імені Тараса Шевченка за освітнім ступенем бакалавр, у звязку з чим потребує допомоги на своє утримання. Термін навчання з 14.09.2020 року по 30.06.2024 року. Вартість проживання по місцю навчання складає 6132 грн. Вказує, що відповідач інших утриманців не має, є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. 19.08.2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач до\~ суду \~повторно не\~з`явився, \~причини його неявки\~суду невідомі,\~відзиву на\~позов від\~якого не\~надходило.\~ 18.11.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Як встановлено, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі /а.с.6/. Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання, яка міститься у паспорті позивача та довідки ЦНАП відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради від 05.08.2021 року № 3774 [PERSON] проживає та зареєстрований з позивачем за однією адресою /а.с.4,7/. Як вбачається з довідки Інституту права Київського національного університету ім. Тараса Шевченка від 08.07.2021 року № 036-538 [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року /а.с.9/. Отже, позивач посилається у позові на те, що син потребує належного та достатнього матеріального утримання в рівних частинах як від матері так і від батька, однак утримується лише матір`ю, оскільки батько дитини самоусунувся від надання матеріальної допомоги, який такої потребує у звязку із навчанням. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов"язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги синові, що навчається судом не встановлено. Отже, як вбачається із змісту позовної заяви відповідач інших утриманців не має, є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати. Дані обставини відповідач не спростував. Тому суд, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/4\~(однієї\~четвертої)\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу)до\~закінчення навчання\~сина,\~але не\~більше як\~до досягнення\~ним 23-річного\~віку,\~щомісячно,\~що буде\~відповідати \~як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved