Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заступник військового прокурора Харківського гарнізону Банніков С. звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України, витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 39 157 грн 61 коп. та стягнути з [PERSON] на користь військової прокуратури сил антитерористичної операції сплачений судовій збір в розмірі 1 762 грн. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовну заяву з наведених у ній підстав. Від представника Національної академії Національної гвардії України надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. У запереченнях на відзив зазначив про безпідставність заперечень відповідача проти позову. Міністерство внутрішніх справ України явку свого представника у судове засідання не забезпечило. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач має статус учасника бойових дій і згідно ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має ряд пільг. Крім того, відповідач не завжди харчувався за рахунок навчального закладу, а одяг йому був виданий ще під час служби до навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 липня 2017 наказом начальника Національної академії Національної гвардії України № 167 с/ч [PERSON] зарахований у списки зміненого складу, на всі види забезпечення та був призначений курсантом факультету № 1 за напрямком підготовки «Військове управління». (а.с.16) Відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Національної академії Національної гвардії України про проходження військової служби (навчання). (а.с.15) Згідно умов контракту [PERSON] зобов?язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов?язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання. 31 жовтня 2017 року відповідач звернувся з рапортом до начальника курсу про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажання продовжувати навчання. В рапорті також йдеться про обізнаність та згоду відповідача з Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». (а.с.17) Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України № 264 с/ч від 22 листопада 2017 року [PERSON] відрахований з навчання та виключений зі списків перемінного складу курсантів академії через небажання продовжувати навчання. Наказом також вирішено провести утримання з відповідача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету в сумі 39 157 грн 61 коп. (а.с.18) Згідно заяви-зобов?язання, [PERSON] з розрахунком фактичних видатків державного бюджету на його утримання у навчальному закладі був ознайомлений та зобов?язався добровільно відшкодувати ці витрати. (а.с.60) Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 Контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (закон № 2232 - XII) визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (п.3) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: - грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; -перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; -оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5,6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». (а.с.7-12) Отже, фактично витрачені кошти, які повинен відшкодувати відповідач позивачу становлять 39 157 грн 61 коп. Цей розрахунок відповідачем не спростований. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наведених обставин позов підлягає задоволенню. Відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами наведені у позові витрати. Відповідно до п.19 ч.1 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, які брали безпосередню участь вантитерористичній операції в зонах її проведення, може бути надано статус учасника бойових дій. Відповідно до п.9 Порядку №413 надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення КМУ, зазначено, що уразі ухвалення рішення про присвоєння особі такого статусу їй видають посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак. Відповідачем не було надано суду копії відповідного посвідчення учасника бойових дій. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено 1 762 грн судового збору, котрі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved