Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

27.06.2018 року позивач Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості у сумі 31340,55 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 08.05.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Позивач керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbanc.uа, згідно яких обслуговується Відповідач карткою". Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ « ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідач зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON] станом на 30.04.2018 р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 31340,50 грн., яка складається з наступного: -2760,42 грн. - заборгованість за кредитом; -23732,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3117,11 грн. заборгованість за пенею. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250,00 грн. - штраф (фіксована частина). -1480,50 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок заборгованості додається до позовної заяви. Позивач просить також покласти на [PERSON] судові витрати. В судові засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмові пояснення щодо заперечень відповідача, просить суд розглянути зазначену справу без участі представника позивача, та стягнути заборгованість в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, просить розглянути справу без її участі, позов визнає частково про що надала до суду відзив на позовну заяву. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Даний позов відповідач визнає частково і в обґрунтування цього наводить наступне. 08.05.2007 року між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов Договору відповідачем було отримано кредит в сумі 4900,00 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць (22,80% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Під час оформлення даного кредиту договору позивач отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії якої складав чотири роки (до 05/2011 року) В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 2760,42 грн., по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 23732,52 грн., по пені в сумі 3117,11 грн., а також штраф в сумі 1730,50 грн. (фіксований та процентний). Період розрахунку становить 10 років 8 місяців 15 днів (з 15.08.2007 року по 30.04.2018 року). Як видно із наданого розрахунку заборгованості, останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідача проведений 22.08.2015 року в сумі 100,00 грн. (автоматичне списання, без відповідача волевиявлення). Загальна сума заборгованості за тілом кредиту (враховуючи дані колонок сальдо поточної заборгованості за кредитом, сальдо пільгового періоду та сальдо простроченої заборгованості за кредитом) із 28.02.2011 року була незмінною і складала 2760,42 грн. Це означає, що в подальшому погашення і по тілу кредиту не проводилося. Виходячи із умов кредитування, після невнесення щомісячного платежу до 25 числа місяця, що слідує за звітним, позивач вже із 28.02.2011 року дізнався про порушення його прав, у зв`язку із невнесенням щомісячних платежів. Судячи із того ж розрахунку, остання сума 30,63 грн. із обліку «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» була зарахована до обліку «Сальдо простроченої заборгованості за кредитом» 28.02.2011 року. Отже, із цього часу, вся сума заборгованості по кредиту була простроченою. Враховуючи положення ст. 257 ЦК України, до вимог про стягнення заборгованості по тілу та процентам за користуванням кредитом має застосовуватися загальний строк позовної давності - три роки. А до вимог щодо стягнення пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором має застосовуватися спеціальна позовна давність - один рік. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання основного зобов`язання, але не більше ніж за один рік. Відповідно до п. 5.5.1. правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов`язків Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами. Але під час укладення договору відповідачем дані правила не підписувалися, для ознайомлення не надавалися, в наданих Тарифах зазначення підвищеної ставки відсутнє. Тому, Умови та Правила не є складовою частиною кредитного договору і відповідкачка не брала на себе зобов`язання зі сплати підвищеної процентної ставки або додаткової комісії (Постанова ВСУ від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16). В зв`язку із цим, розрахунок процентів за карткою відбувається в межах строку позовної давності за формулою, яка надана позивачем для загального використання клієнтами на офіційному сайті Банку (https://privatbank.ua/), а саме: сума заборгованості * кількість днів використання коштів * 2,9% * 12 / 360/100, де: \~ \~ \~ \~360 - стала величина (кількість днів у році відповідно до умов договору); \~ \~ \~ \~2,5 %, 2,9%, 3,6% - щомісячні процентні ставки згідно з тарифами; \~ \~ \~ \~12 - стала величина (кількість місяців у році). 2760,42 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту) х 1038 днів (кількість днів між датами з 27.06.2015 року по 30.04.2018 року) х 2,5% х 12 місяців / 360 днів/100 = 2387,76 грн. Отже, відповідно до наведеного відповідачем розрахунку стягненню підлягають проценти за користування кредитом в сумі 2387 грн. 76 коп. Додатково слід звернути увагу, що з наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів та оплати процентів, що є подвійною відповідальністю боржника Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, атому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, додатково відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів в сумі 1730,50 грн. Враховуючи вищевикладене відповідач просить застосувати до вимог про стягнення заборгованості по тілом кредиту в сумі 2760,42 грн., по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 21 344,76 грн., по пені в сумі 2617,11 грн. строк позовної давності та відмовити в задоволенні цієї частини позову. Стягнути з неї 2887 грн. 76 коп. з яких: проценти в сумі 2387,76 грн., пеня в сумі 500,00 грн. в іншій частині позову відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, письмові доводи відповідача, дослідивши надані письмові пояснення (відзив) на заперечення представника позивача, матеріали справи, прийшов до наступного. Сторонами не заперечується, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Відповідно до Договору та змісту зазначених правових норм, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів процентів та за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. До також самого правового висновку дійшов і Верховний суд України в постанові «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, а також у постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-1457цс16. Відповідно до ст. 256 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Позовна заява від 16.0.2018 року № б/н надійшла до Веселівського районного суду Запорізької області 27.06.2018 року. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по за тілом кредиту в сумі 2760,42 грн., по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 21 344,76 грн., по пені в сумі 2617,11 грн. пред`явлені після закінчення строку позовної давності, що враховуючи положення ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в їх задоволенні. Відповідно до п. 5.5.1. правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов`язків Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами. Але під час укладення договору відповідачем дані правила не підписувалися, для ознайомлення не надавалися, в наданих Тарифах зазначення підвищеної ставки відсутнє. Тому, Умови та Правила не є складовою частиною кредитного договору і я не брала на себе зобов`язання зі сплати підвищеної процентної ставки або додаткової комісії (Постанова ВСУ від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16). Також зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача штраф 250,00 грн. (фіксована частина) та штраф 1480,50 грн. (процентна складова). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, атому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов`язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, додатково відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів в сумі 1730,50 грн. Понесені судові витрати стягнути зі сторін пропорційно відповідно до ст.. 141 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 15, 16, 256, 258, 261, 267, 551, 549, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial