Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], вказуючи, що вона з 21.10.2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 19.09.2013 року. Від шлюбу має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який з часу народження перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою відділом ведення реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації № 4035/2 від 26.04.2017 року і позивач проживає разом з сином за адресою : [ADDRESS]. З часу народження дитини відповідач не цікавився життям позивача та новонародженої дитини. На протязі часу з розірвання шлюбу і до теперішнього жодного разу не бачив сина та не відвідував його, не приймав участі у його вихованні, розвитку, тощо, в порушення ст.150 СК України. Відповідач аліменти на утримання дитини та позивача на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 вересня 2013 року не сплачував, що підтверджується довідкою Крюківського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області № 15717 від 20.04.2017 року. Прохає позов задовольнити в повному обсязі.. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові, судові витрати стягнути з відповідача, не заперечувала розглянути позов за відсутності відповідача і винести заочне рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, але був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи шляхом неодноразового направлення судових повісток за місцем реєстрації, однак останні були повернуті поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання», та друкуванням оголошення у Всеукраїнській громадсько - політичній газеті «Зоря Полтавщини» № 159-160 від 03.11.2017 року, тобто суд вчинив всі дії для належного повідомлення останнього про місце і час розгляду справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Соколова А.В. в судовому засіданні прохала розглянути справу за відсутності відповідача і винести заочне рішення, позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові і пояснила, що відповідач викликався до органу опіки та піклування з розгляду даного питання, що підтверджується повідомленням про отримання останнім виклику, однак не з'явився без поважних причин. При розгляді даного питання були витребувані дані зі школи, музичної школи, медичних закладів, місця роботи позивача, тощо і на підставі цих документів засідань був прийнятий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1144 від 23.10.2017 року. Суд, враховуючи викладене, думку позивача, представника третьої особи, визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши думку позивача, представника третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне: Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.12.2011 року, який було розірвано 19.09.2013 року, що підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2013 року, яке набрало законної сили 05.11.2013 року. Від шлюбу має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 23.05.2012 року Крюківським відділом РАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 330, який з часу народження перебуває на її утриманні, позивач проживає разом з сином. Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям позивача та дитини. На протязі часу з розірвання шлюбу і до теперішнього часу відповідач жодного разу не бачив сина та не відвідував його, не приймав участі у його вихованні, розвитку, тощо, в порушення ст.150 СК України. Відповідач аліменти на утримання дитини на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 вересня 2013 року не сплачував, що підтверджується довідкою Крюківського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області № 15717 від 20.04.2017 року. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15,16,18 Постанови Пленуму верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто права на виховання дитини , захист її інтересів…) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею , є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зокрема, у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому, беручи до уваги, що батько дитини, покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь якої іншої участі у вихованні сина, ухиляється від сплати аліментів, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, прохає суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з останнього на її користь судові витрати. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1144 від 23.10.2017 року, за підписом міського голови Кременчука, позивач проживає з малолітнім сином за адресою: [ADDRESS] разом з дідусем та бабусею, умови проживання та санітарно-гігієнічні умови сім'ї задовільні. Батько дитини - [PERSON], [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS], участі у вихованні сина не приймає, дитину не відвідує, матеріально не утримує, не спілкується з нею, двері помешкання ніхто не відчинив, останньому було залишено запрошення до служби у справах дітей, однак останній до служби не з'явився. Відповідно до довідки - розрахунку № 30072, виданої 10.07.2017 року Крюківським відділом ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] станом на 30.06.2017 року складає 16561, 25 грн. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, тощо. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками , окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною , може в подальшому привезти до негативних наслідків у житті дитини як з моральної так і з правої точки зору. Вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та свідомо вчиняє дії, спрямовані на порушення прав сина, що є підставою для задоволення позову. У відповідності до ч. 4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення будь кого з батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, а саме , що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в достатньому обсязі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не бере педагогічної, матеріальної та іншої участі у вихованні сина, ухиляється від сплати аліментів. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесенні при сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved