Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

27 січня 2015 року, позивачі звернулися до суду з названим позовом, в якому просили суд, визнати за ними в порядку спадкування за законом, після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO]. - права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,1115 га для ведення садівництва, що розташована за адресою : [ADDRESS], яка була передана безоплатно спадкодавцю [PERSON] згідно розпорядження Овідіопольської РДА, на підставі якого, останній розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але у зв'язку зі смертю, не закінчив оформлення приватизації і не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, однак надіслали на адресу суду письмові заяви, в яких повністю підтримали свої позовні вимоги та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просили суд, слухати справу за їх відсутності, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 40-42). Представник відповідача Овідіопольської РДА в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 38). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачає стаття 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1258 ч. 2 ЦК України - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 125 ЗК України (в редакції Закону № 1066-VI від 05.03.2009) - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 ЗК України (в редакції Закону № 1066-VI від 05.03.2009; із змінами, внесеними згідно із Законами № 3521-VI від 16.06.2011, № 5059-VI від 05.07.2012; в редакції Закону № 3613-VI від 07.07.2011) -право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На думку суду, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). У разі набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав, передбачених законодавством України відповідно до ст. 125 ЗК, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 в редакції Закону України від 05 березня 2009 № 1066-VI) або ж державної реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (в редакції ст. 125 ЗК до внесення змін зазначеним Законом). Суд встановив, що після смерті батька позивачів [PERSON], померлого [INFO]., відкрилася спадщина у вигляді : земельної ділянки, площею 0,1115 га для ведення садівництва, що розташована за адресою : [ADDRESS], яка була передана безоплатно спадкодавцю [PERSON] згідно розпорядження Овідіопольської РДА, на підставі якого, останній розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але у зв'язку зі смертю, не закінчив оформлення приватизації і не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спадкову земельну ділянку, враховуючи відмову дружини померлого та матері позивачів [PERSON] на користь позивачів від своєї частки у спадщині (а.с. 6-8,11,12-26). На підставі вищевикладеного, з урахуванням розпорядження Овідіопольської РДА, технічної документації по передачі вказаної вище ділянки у власність та зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] для ведення садівництва від 08.08.2009 р., листа голови Овідіопольської РДА від 03.08.2008 р. № В-2501 з проханням про виготовлення технічної документації щодо передачі у власність та видачі державного на право власності на земельну ділянку [PERSON], технічного завдання на розробку технічної документації по передачі вказаної ділянки [PERSON], висновку Відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області від 16.09.2010 р. № 18-18-17/703, акту встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, переданої для ведення садівництва [PERSON] та висновку Відділу архітектури та містобудування Овідіопольської РДА № 1959 від 02.12.2009 р. по передачі земельної ділянки у власність та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, які свідчать про початок приватизації землі спадкодавцем [PERSON], який не встиг оформити всі необхідні правовстановлюючі документи на вказану ділянку - суд вважає, що у позивачів виникло законне право в порядку спадкування - право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку на своє ім`я, як спадкоємців після смерті [PERSON] На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved