Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 21 січня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 2012 року у твердій грошовій сумі 350 гривень щомісяця та просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Свої позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач обґрунтовує тим, що в період шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , яка на сьогоднішній день проживає разом із позивачем. Через постійні непорозуміння шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.02.2012 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2012 року позовні вимоги позивача було задоволено та стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 350 гривень щомісяця до її повноліття. За вказаним рішенням відповідач періодично надавав кошти, але із затриманням по півроку, яких не вистачало. На даний час неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшуються потреби на її утримання, на навчання та розвиток. Розмір аліментів, що був стягнутий за судовим рішенням на даний час є не значним у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо, також останнім часом значно підвищились ціни на житлово-комунальні послуги. Відповідач відмовляється добровільно збільшити розмір аліментів на утримання дитини посилаючись на рішення суду та відсутність роботи, стабільного заробітку, а також він має іншу сім`ю. Зі слів доньки стало відомо, що відповідач працевлаштований на двох роботах, але не офіційно, а також в 2016 році придбав автомобіль. Відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Оскільки розмір аліментів і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку з часу стягнення значно збільшився, позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі. (а.с. 19) 3. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав, просив проводити судове засідання без його участі. (а.с. 24) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 8) 6. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2012 року. (а.с. 5) 7. Позивач уклавши шлюб з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 7) 8. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 350 гривень, щомісяця до її повноліття, тобто до [INFO], починаючи з подачі заяви, тобто з 12.01.2012 року. (а.с. 4) 9. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 308 від 21 січня 2019 року, що видана виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області. (а.с. 9) V. Оцінка Суду. 10. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 12. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 13. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 14. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 15. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 16. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 17. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 18. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 19. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 20. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 21. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 22. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 23. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 350 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. 24. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, є обґрунтованими. 25. Тому, діючи в найвищих інтересах дитини, суд робить висновок про те, що розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто починаючи з набрання рішенням законної сили, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісячно на утримання дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 26. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 27. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 28. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 29. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 30. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved