Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до Шпаківської сільради, Новомиргородської РДА про витребування земельної ділянки та зобов'язання передати у власність земельну частку (пай), вказавши що: у період з 1995 по 1997 рік працювала в с. Пенькине Новомиргородського району та була членом КСП «Інгул»; після отримання державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 000018 в КСП «Інгул» проходило розпаювання земель господарства і позивача було включено в список-додаток до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Інгул» під номером 15. Однак сертифікату на право власності на земельну частку (пай) позивач не отримувала, залишивши земельну ділянку у спільній власності членів КСП «Інгул»; у 2015 році позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з проханням видати правовстановлюючий документ на належну земельну ділянку; при цьому, згідно відповіді в.о. начальника Головного управління Хоменко С.В. від 01.09.2015 року №1239/0/6-15 за інформацією відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі з'ясовано, що в додатку до Державного акту на право на колективну власність на землю серії КР № 000018, виданий КСП «Інгул» розташованого на території Шпаківської сільської ради Номиргородського району та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 15 від 15.06.1997 року було зазначено прізвище «[PERSON]». Сертифікат на право на земельну частку (пай) ні за прізвищем «[PERSON]», ні за прізвищем «[PERSON]» не видавався; у 2016 році позивач звернулася до Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області для безоплатного отримання земельної ділянки у власність та отримала усну відповідь щодо відсутності у державі бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) та рекомендацію стосовно вирішення даного питання у судовому порядку. Письмової відповіді позивач ще не отримала; згідно довідки управління Держгеокадастру у Кіровоградській області [PERSON] внесено до списку працюючих, які проживали на території Шпаківської сільської ради, с. Бровкове, Пенькине КСП «Інгул», до Державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 000018, виданий КСП «Інгул та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 15 від 15.06.1997 року; видача сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) проводилась 30.10.1996 року відповідно до розпорядження голови Новомиргородської районної державної адміністрації від 20.08.1996 року № 341-р; середня площа земельної частки (паю) згідно сертифікату становить 8,65 умовних кадастрових гектарів, вартість якої станом на 01.01.2015 року складає 126 632 грн.; на ім'я позивача відповідний сертифікат не виготовлявся і земельна частка (пай) не надавалась. Посилаючись на ст.ст. 15, 16 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, ст. 373 ЗК України, ст.ст. 3, 4, 57-60, 197, 224-226 ЦПК України позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право на земельну частку (пай) розміром 8,65 умовних кадастрових гектарів у землях колективної власності КСП «Інгул», с. Бровкове, Пенькине Новомиргородського району Кіровоградської області. Належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи представник позивача в судове засідання не з'явилася. Від представника позивача 13.05.2016 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також до суду 13.05.2016 року надійшла заява представника позивача, в якій просить суд вважати правильним обґрунтування позову згідно з яким [PERSON] міститься в списку працюючих списка-додатка до Державного акту на право колективної власності серії КР № 000018 під №5, оскільки в тексті позовної заяви, помилково зазначено, що [PERSON] внесено до списку працюючих списка-додатка до Державного акту на право колективної власності серії КР № 000018 під №15 замість №5. В судове засідання відповідач 1 Шпаківська сільрада, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не з'явився, проте від представника відповідача надійшла до суду заява від 25.05.2016 року з проханням розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідач 2 Новомиргородська районна державна адміністрація, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не з'явився, проте від відповідача надійшла до суду заява від 26.05.2016 року з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Третя особа відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомили. До суду надійшло клопотання в якому просить судове засідання здійснювати за відсутністю представника відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи на підставі наявних доказів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. За правилами ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як убачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у Реєстрі 16 липня 2009 р. за № 00003460466 реєстратором Відділ реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. У судовому засіданні з'ясовано, що позивача було включено до списків членів КСП «Інгул», які додаються до державного акту на право колективної власності на землю зазначеного КСП за №5, однак сертифікат на право власності на земельну частку пай позивачеві видано не було, що підтверджується копією Державного Акту на право колективної власності на землю серії КР 000018 від 15 червня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Інгул» Шпаківської сільської Ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 15 та клопотанням Відділу ДГК у Новомиргородському районі від 11.05.2016 року, в якому зазначено, що на момент формування списків працюючих КСП «Інгул» на території Шпаківської сільської ради (с. Бровкове, с. Пенькине), в якому працювала гр. [PERSON], було прізвище «[PERSON]». Тому, гр. [PERSON] внесено за прізвищем «[PERSON]» до Списку працюючих, які проживають на території Шпаківської сільської ради (с. Бровкове, с. Пенькине), як додатку до Державного акту на право користування землею серії КР № 000018, виданий КСП «Інгул» розташованого на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області 5 від 15.06.1997 року та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за №5. Але сертифікат на право на земельну частку (пай) заявниці, ні за прізвищем «[PERSON]», ні за - «[PERSON]», не видавався. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. За абзацом третім статті 2 та ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Абзацом четвертим частини першої, частиною третьою статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено наступне: член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Тобто, право особи на земельну частку (пай) виникає дня видачі державного акта на право колективної власності на землю у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За правилами частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved