Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка, служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] пансіонат про позбавлення батьківських прав. Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку, [PERSON] . Позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що обоє батьків мають інвалідність ІІ групи з дитинства (працездатні) та не можуть належним чином виконувати догляд за новонародженої дитиною Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ірпінської міської ради здійснював контроль з даною родиною. Позивач зазначає, що 16.12.2015 року дитина потрапила до Ірпінської міської дитячої лікарні з діагнозом: гіпотрофія І-ІІ ст. та 22.12.2015 року до служби з`явились батьки дитини із заявою щодо тимчасового влаштування дитини до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Позивач зазначає, що наказом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради №193 від 22.12.2015 року [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьків своїх обов`язків по відношенню до малолітньої доньки та 24.12.2015 року дитина влаштована до державного дитячого закладу. Позивач зазначає, що з осені 2016 року батьки за направленням Департаменту соціального захисту м. Києва влаштувалися на постійне місце проживання та мають реєстрацію Київського геріатричного пансіонату за адресою: [ADDRESS] . Проживання дітей з батьками у вказаному закладі не передбачено установчими документами. Позивач зазначає, що 30.11.2016 року батьки звернулися до служби з заявою про продовження терміну перебування [PERSON] в дитячому державному закладі, оскільки вони забрати її не мають бажання. Позивач зазначає, що з листопада 2016 року батьки малолітньої дівчинки до служби не зверталися, на запрошення до установи не реагують. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] . Передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради малолітню [PERSON] , [INFO] для влаштування її подальшої долі. 09.09.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 42-43). 11.11.2019 розпорядженням керівника апарату суду справу направлено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із звільненням у відставку судді [PERSON] (а.с. 46). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карабаза Н.Ф. (а.с. 47). 13.02.2020 року ухвалою суду справу направлено до Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю (а.с. 48-49). 26.05.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного та призначено підготовче судове засідання (а.с. 59). 11.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі (а.с. 91). Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовну заяву. Відповідачі в судові засідання, які були призначені на 06.10.2020 року, 11.02.2021 року, 20.05.2021 року21.09.2021 року не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлений належним чином (а.с. 79, 80, 94, 95, 96). Представник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації просив розглядати справу без присутності представника служби (а.с.87). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалили заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 09.12.2015 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що згідно листа КЗ Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 14.02.2019 року, батьки [PERSON] та [PERSON] з 05.07.2018 не відвідували дитину [PERSON] (а.с. 12). Судом встановлено, що згідно листа КЗ Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 18.01.2018 року, батьки [PERSON] та [PERSON] з 23.12.2017 не відвідували дитину [PERSON] (а.с. 15). Судом встановлено, що згідно заяви батьків [PERSON] просять продовжити проживання дитини в дитячому будинку, у зв`язку із тим, що вони є інвалідами та не мають можливості її забрати (а.с. 18). Судом встановлено, що наказом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради №193 від 22.12.2015 року [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьків своїх обов`язків по відношенню до малолітньої доньки (а.с. 21). Судом встановлено, що згідно путівки №38 [PERSON] направлена на державне утримання до Київського геріатричного пансіонату (а.с. 23). Судом встановлено, що згідно путівки №38 [PERSON] направлено на державне утримання до Київського геріатричного пансіонату (а.с. 23). Судом встановлено, що згідно рішення Ірпінської міської ради Київської області від 25.07.2017 р. № 167/4 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 25-26). Судом встановлено,що згідно відповіді Київського геріатричного пансіонату від 10.12.2018 №347 [PERSON] та [PERSON] є дієздатними особами у розумінні чинного законодавства України. [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства безстроково - довідка №057038 спеціальної психіатричної МСЕК №1, непрацездатна, ЛТМ. [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства безстроково - довідка №103051 спеціальної психіатричної МСЕК №2, непрацездатний (а.с. 31-35). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 №Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст. 141, 150 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживались до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст. 165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавленні батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 19, 84, 141, 164, 180-183, 191, 193 СК України, ст. ст. 1, 2, 17 Закону України «Про охорону дитинства», п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківська, материнства і стягнення аліментів»,

Outcome: approved