Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду, зазначивши , що 9 березня 2016 року померла його мати [PERSON] , який залишила спадкове майно, зокрема, жилий будинок, що розташований в с. Пасічне Олександрівського району Донецької області, вул. Зарічна,14. [PERSON] зазначив, що є спадкоємцем померлої за законом першої черги , але оформити спадок він не може через відсутність свідоцтва про право власності на жилий будинок на ім`я померлої. Інший спадкоємець - син померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач посилається, що за даними по господарського обліку Петрівської Другої сільради вищезазначений будинок зареєстрований на імя [PERSON]. В звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні, позивач не може оформити спадок , тому просить визнати право власності на спадковий будинок в судовому порядку.При цьому зазначив,що вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7375 га. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про день розгляду справи. Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Петрівської Другої сільради Олександрівського району Донецької області звернувся до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника. В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові докази, встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №940636, [PERSON] померла 9 березня 2016 року, про що виконкомом Петрівської Другої сільської ради Олександрівського району Донецької області зроблено актовий запис 10 березня 2016 року за № 07 . а.с.6 Згідно свідоцтва про народження (VІІ-УР №0128257) встановлено, що померла [PERSON] є матірю позивача, тому позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги ( ст.1261 ЦК України) ( а.с. 7 ). За витягом зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , 30 червня 2016 року заведена спадкова справа за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері від 30 червня 2016 року за номером 79/2016 , яка зареєстрована в Олександрівській державній нотаріальній конторі. а.с. 9 У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно із ст.ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З наданої до суду копії спадкової справи №79/2016,заведеної Олександрівською державною нотаріальною конторою 30 червня 2016 року, вбачається ,що , крім позивача, спадкоємцем у рівних частках після смерті [PERSON] є [PERSON] син померлої, який, згідно заяви № 223 від 4 липня 2016 року , відмовився від своєї частки спадщини на користь [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом 17 жовтня 2016 року,він прийняв спадщину спадкодавиці [PERSON] ,якій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ДН № 046802, виданого Петрівською Другою (Микільською) сільською радою Олександрівського району Донецької області 03 вересня 2002 року та зареєстрованого в Книзі запису державних актів на право приватної власності на землю за №3№160, належала земельна ділянка, площею 5,7375 га, кадастровий номер 1420386600:01:002:0218, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори Донецької області від 16 березня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок після смерті матері [PERSON] через ненадання правовстановлюючого документа на жилий будинок. а.с.11 Стаття 392 ЦК України вказує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд. Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України своїм листом від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», роз'яснив, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про правогромадян на купівлю і будівництво індівідуальних житлових будинків", до компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З моменту внесення сільською радою народних депутатів запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р.) Таким чином, враховуючи,що спірний будинок збудовано у 1958 році, тобто, до 5 серпня 1992 року , перебування його на погосподарському обліку свідчить про прийняття будинку в експлуатацію . Відповідність будинку №14 по вул.Зарічній с.Пасічне Олександрівського району Донецької області будівельним нормам підтверджено складеним Олександрівським БТІ технічним паспортом від 23 лютого 2018 року. Крім того, у паспорті зазначено також рік забудови -1958. а.с.13-16 За наданою Петрівською Другою сільською радою копією облікової картки обєкта погосподарського обліку, домоволодіння № 14 по вул. Зарічній в с. Пасічне Олександрівського району Донецької області зареєстроване за [PERSON]. а.с.12 Суд враховує, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.79 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Суд вважає, що з урахуванням встановленого судом права власності [PERSON] на жилий будинок №14 по вул.Зарічній, с. Пасічне Олександрівського району Донецької області на день її смерті, а також ,що будинок не належить до категорії самочинних, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved