Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що вона на підставі договору купівлі продажу квартири від 10.05.2016 року є власником квартири [ADDRESS] (Вахрушева) м. Кривого Рогу. Однак на даний час у вказаній квартирі залишився бути зареєстрованим відповідач [PERSON] (колишній співвласник даної квартири), добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажає. Факт реєстрації відповідача у її квартирі завдає перешкоди у праві користування та розпорядження нерухомим майном, відповідно до умов чинного законодавства, зокрема тягне за собою нарахування на нього комунальних рахунків, у звязку з чим вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав, тому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), 7\\10, знявши його з реєстраційного обліку за даною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала покладаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), 7/10, знявши його з реєстраційного обліку за цією адресою. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з`явився, про\~ слухання\~\~\~ справи\~\~\~ був\~ повідомлений \~\~ належним\~\~ чином. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлялись. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 10.05.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 780 позивач [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] (Вахрушева) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у звязку з чим набула на неї права власності. Дане нерухоме майно було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , номер запису про право власності: 14495156, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 918308112110 (а.с. 9-10, 11-12). Пунктом 5.1 вказаного договору купівлі - продажу від 10.05.2016 року, передбачене зобовязання продавців ([PERSON] та [PERSON] ) знятися з реєстраційного обліку до 17.05.2016 року, однак згідно довідки № 2005 від 15.11.2016 року відділу житлово комунального господарства виконкому Довгинцівської районної в місті ради (а.с.15), в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), 7/10 продовжує бути зареєстрованим відповідач [PERSON] (колишній власник спірної квартири ). В матеріалах справи міститься Акт складений сусідами підписи яких засвідчені головним інженором КП «Послуга» ( а.с. 16), із змісту якого випливає, що відповідач [PERSON], [INFO] не проживає за адресою свого місця реєстрації - у квартирі [ADDRESS] (Вахрушева) м. Кривого Рогу з 2000 року по 2016 рік. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] (Вахрушева) м. Кривого Рогу з моменту продажу ним квартири позивачеві. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Чинне цивільне законодавство України не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які відчужили своє житло (за колишнім власником житла у разі його зміни). За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що між сторонами по справі укладено договір купівлі - продажу спірної квартири, колишній власник житла втратив право користування квартирою, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 10 будинку № 7 по вул. Сергія Параджанова (Вахрушева) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідно до ст.ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов"язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Таким чином рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 10 будинку № 7 по вул. Сергія Параджанова (Вахрушева) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є підставою для зняття відповідача з реєстрації, а тому додаткового рішення про зняття відповідача з реєстрації не потребує, тож позов в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial