Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила звільнити з-під арешту, накладеного Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 26 в м. Миколаєві та земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 3 в м. Миколаєві. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Володимировичемз 18 грудня 2004 року по 09 вересня 2011 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Корабельного районного суду від 29 серпня 2011 року № 2-1654, від якого має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та призначеня аліменти на її утримання на підставі рішення Корабельного районного суду від 27 липня 2011 року №2-1653. За період перебування у шлюбі було набуте нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 26 в м. Миколаєві та земельна ділянка площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 3 в м. Миколаєві, яке заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року було визнано за [PERSON] право власності на спільно нажиту під час шлюбу земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 26 в м. Миколаєві. Але за несплату аліментів і утворенням боргу було накладено арешт Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 04.08.2011 за №1146203. 08 грудня 2014 року Позивач звернулась до Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції з заявою щодо звільнення майна з-під арешту та за результатами розгляду було відмовлено, у звязку з тим, що на виконанні Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перебувають декілька виконавчих проваджень з примусового виконання, а саме ще один арешт від 06.06.2012 року за №12584315 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, шляхом винесення постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Всі викладені обставини в сукупності є підставою для звернення до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту . В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Корабельного районного суду від 29 серпня 2011 року № 2-1654, від якого має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та призначеня аліменти на її утримання на підставі рішення Корабельного районного суду від 27 липня 2011 року №2-1653. За період перебування у шлюбі було набуте нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 26 в м. Миколаєві та земельна ділянка площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 3 в м. Миколаєві, яке заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року було визнано за [PERSON] право власності на спільно нажиту під час шлюбу земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. 3 Казацька, 26 в м. Миколаєві. Але за несплату аліментів і утворенням боргу було накладено арешт Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 04.08.2011 за №1146203. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і порушень його права. Отже, вказаний арешт не дає позивачу можливості оформити свої спадкові права на вказану квартиру, в звязку із чим, суд задовольняє позовні вимоги позивача. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки такі вимоги [PERSON] не заявлялися.

Outcome: approved