overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

19.03.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її дід [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Оформити спадок в установленом законом порядку вона не може, так як спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на спадковий будинок. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 20.05.2006 року приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за № 1017. Відповідно до якого спадкодавець заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, своїй внучці [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем померлого за заповітом. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого діда, вона отримала відмову, нотаріус відмовляючи, посилався на те, що відсутній документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу будинку від 13.08.2002 року, посвідчений державним нотаріусом Маловисківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі № 1163, власником будинку [ADDRESS] був [PERSON], який придбав його відповідно до даного договору у [PERSON]. Крім того, з копії будинкової книги на будинок [ADDRESS] , вбачається що в даному будинку з 06.11.2002 року був зареєстрований спадкодавець. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, Маловисківська міська рада Кіровоградсьької області не заперечує проти задоволення даного позову, враховуючи, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті діда на земельну ділянку, однак, у зв"язку з відсутністю документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок і на даний момент зареєструвати право власності не можливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

19.05.2014р. заявник звернувся до суду з заявою про надання права на шлюб і свої доводи мотивує тим, що він народився [INFO] року в м.Докучаєвськ. На теперішній час він не досяг повноліття. У 2012 році познайомився із [PERSON], [INFO]. Між ним та [PERSON] склалися дуже теплі стосунки, і у лютому 2013 році вона завагітніла від нього. [INFO] року народився хлопчик. Коли [PERSON] дізналась про вагітність, вони звернулися до Волноваськоьго РАГСу з проханням зареєструвати шлюб,та їм було відмовлено. Пояснюючи, що вони не мають право на шлюб, бо не досягли 16 років. Після народження дитини він хотів, щоб його записали батьком дитини, але йому знову відмовили. Вони живуть однією сім"єю у батьків [PERSON], мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного,та дуже люблять свого сина. Його мати [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу із [PERSON] Тому він має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], просе надати право на шлюб. Заявник у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Зацікавлена особа [PERSON] надала заяву, в якій просе справу розглянути у її відсутність, протів заявлених вимог не заперечує. Зацікавлена особа [PERSON] надала заяву, в якій просе справу розглянути у її відсутність, протів заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] року в м.Докучаєвськ. На теперішній час він не досяг повноліття. У 2012 році познайомився із [PERSON], [INFO]. Між ним та [PERSON] склалися дуже теплі стосунки, і у лютому 2013 році вона завагітніла від нього. [INFO] року народився хлопчик. Коли [PERSON] дізналась про вагітність, вони звернулися до Волноваськоьго РАГСу з проханням зареєструвати шлюб,та їм було відмовлено. Пояснюючи, що вони не мають право на шлюб, бо не досягли 16 років. Після народження дитини він хотів, щоб його записали батьком дитини, але йому знову відмовили. Вони живуть однією сім"єю у батьків [PERSON], мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного,та дуже люблять свого сина. Його мати [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу із [PERSON] Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України встановлений шлюбний вік для жінки та чоловіка вісімнадцять років. Згідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

19.05.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що вона перебуває з відповідачем в трудових відносинах з 01.11.2011 року по 06.11.2014 року. До теперішнього часу їй не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 2191,22 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим зі згоди позивача суд проводить заочний розгляду справи згідно вимог ст.ст. 224-230 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в трудових відносинах з відповідачем Родинським комунальним багатопрофільним підприємством комунального господарства з 03.01.2012 року по 01.07.2014 року (а.с. 11-12). Станом на 01.11.2015 року позивачу [PERSON] була не виплачена заробітна плата в розмірі 2191,22 грн. (а.с. 8). На час розгляду справи судом заборгованість по заробітній платі не погашена. Згідно листа Родинського міського голови Підприємство - РКМПКГ не припинило свою діяльність, тому позивачу було рекомендовано звертатись з позовом до суду. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в дні роботи в строки , передбачені колективним договором , але не менш як два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Згідно ст. 25 Закону України „Про оплату праці" забороняється будь-яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою. Відповідно до ст.60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 2191, 22 грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

19.06.2014 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що 26 квітня 1996 року позивачка уклала шлюб із відповідачем по справі - [PERSON]. Від шлюбу у них народились дві дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання доньок не надає, обов'язків по їх вихованню не виконує, тому позивачка просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з"явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Під час шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача народилось двоє дочок - [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON],[INFO] (а.с.5), батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач. Згідно довідки Хмільницького міськвиконкому №506 від 16.06.2014 року, діти проживають разом із матір'ю (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначені розміру аліментів суд ураховує обставини зазначені в статті 182 СК України. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач в судове засідання не з"явився та не використав своє право подати докази на заперечення обставин, якими обгрунтовується позовна заява, тому, на думку суду, є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох доньок у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

19.07.2005р. сторони у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрували повторний шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з батьком. Майновий спір між сторонами не виник. 16.03.2015р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сім"ї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з жовтня 2013 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати. [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір"ю сина, [PERSON], [INFO].(а.с. 5) Згідно ст. 141 СК України вони мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, а згідно ч.1 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Батьки досягли згоди, що син залишиться проживати з батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

19.08.1989 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом РАГС у Олександрівському райвиконкомі Херсонської області, актовий запис № 48. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2008 року у зв'язку з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між сторонами не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач та його адвокат у судовому засіданні позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, бажає зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з"ясовано, що між сторонами укладено шлюб 19.08.1989 року, зареєстрований відділом РАГС у Олександрівському райвиконкомі Херсонської області, актовий запис № 48. У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов"язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст.24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. З доводів позивача вбачається, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки сторони припинили з 2008 року, проживання сторін та збереження сім"ї неможливе. Строк, наданий судом для примирення, позитивних наслідків не дав. Отже, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

19.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 24.11.2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1231. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, постійні сварки, втрата між позивачем і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач на судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24.11.2012 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1231 (а.с.5). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 14.08.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 02.10.2004 р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося внаслідок непорозумінь між ними, їх шлюбні відносини фактично припинилися, відповідач тривалий час не турбувався та не цікавився про добробут сім'ї, не забезпечував та не цікавився матеріальним становищем родини та його дітей. За таких обставин позивач не бачить подальшого сенсу у її з відповідачем подружньому та сімейному житті, вона не бажає подальшого проживання в якості сімейної пари та вважає, що збереження шлюбу за таких обставин не можливе. Спільні діти проживають з позивачкою і після розлучення будуть проживати разом з нею. Майнового спору між сторонами не існує, оскільки ніякого спільного майна ними за час шлюбу не було придбано. Після розлучення позивач згодна залишити свою теперішнє прізвище по чоловіку, тобто [PERSON]. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй після розлучення прізвище - [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02.10.2004 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.10.2004 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2006 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідача не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач працює ТОВ "Агросет" водієм, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON]. аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved