Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № SAMDN50OTC002155523 від 20.02.2019 року у розмірі 14 260,19 грн. та судові витрати в сумі 2 270 грн. В обґрунтування позову вказував, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся із заявою від 16.09.2009 року про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між ним та банком договір. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач та АТ КБ «Приват Банк» 20.02.2019 року підписали додаткову угоду, за умовами якої позивач надав відповідачу можливість здійснити платіж в розмірі та в строки вказані у цій угоді, однак відповідач порушив умови угоди. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 28.12.2020 року утворилася заборгованість, яка становить 14 260,19 грн., з яких: 94,42 грн. - заборгованість за тілом кредита; 804,38 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13 361,39 грн. - нарахована пеня. 05.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 16.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16.09.2009 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошті у формі кредитної лінії. Базова процентна ставка за кредитом визначена у заяві - 1,9% на місяць на залишок заборгованості, кредитна картка "Універсальна", "55 днів пільгового періоду". Відповідно до цих Умов і Правил для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років з можливістю продовження вказаного строку. Умовами передбачена можливість зміни кредитного ліміту за ініціативою банку. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на первитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. 20.02.2019 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № SAMDN50OTC002155523, відповідно до умов якої відповідачу встановлено графік погашення суми боргу в період з 25.03.2019 по 25.02.2020 року. Згідно п. 1.1 цієї угоди сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди складає: 20 455,55 грн. Отже, за змістом цієї угоди відповідач фактично визнала суму кредитної заборгованості перед банком за договором, що був укладений 16.09.2009 року у формі заяви про відкриття кредитної лінії. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості за договором № SAMDN50OTC002155523 від 20.02.2019 року, виписка по рахунках про рух коштів та копія паспорта відповідача. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач порушила взяті зобов`язання, оскільки рахується заборгованість, яка станом на 28.12.2020 року становить 14 260,19 грн., з яких: 94,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 804,38 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13 361,39 грн. - нарахована пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved