Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

заявниця зазначає, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON]. 04.01.2013 року останній склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В., яким належну йому вищевказану квартиру заповів [PERSON], тобто заінтересованій особі. [INFO] року [PERSON] помер. Однак, останньому належало майно, яке неохоплене заповітом, а саме земельна ділянка площею 0,0604 га, призначена для ведення садівництва [ADDRESS] яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2015 року. Таким чином, спадщина на зазначену земельну ділянку відкрилася за законом. У зв'язку з відсутністю спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом, спадкоємцем за законом на неохоплену заповітом спадщину четвертої черги є заявник, оскільки вона з 2010 року постійно проживала з [PERSON] однією сім'єю, вели спільне господарство, до дня його смерті доглядала його, займалася його похованням. Тому заявник вважає, що вона вправі успадкувати майно померлого згідно з положеннями ст.1264 ЦК України. Однак, приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Базюк Т.В. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявником не подано документів, які можуть встановити факт родинних зв'язків або факт спільного проживання зі спадкодавцем та заявник не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Тому заявник в зв'язку з вищевказаними обставинами просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] як спадкодавцем на день його смерті. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала з вищевказаних підстав та просить її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 23.11.2016 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] та просить справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Згідно із заповітом, посвідченим 04.01.2013 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за №48, [PERSON] заповів належну йому квартиру [ADDRESS] , [PERSON], тобто заінтересованій особі (а.с.5). 17.07.2015 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за №843, згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON]. Спадщина складається з приватизованої земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 0,0604 га, призначеної для ведення садівництва, що знаходиться в [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану земельну зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом №40824876 від 17.07.2015 року ( а.с. 6, 7). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.01.2016 року, [PERSON] помер [INFO] року в м.Коломиї Івано-Франківської області (а.с. 4). Відповідно до довідки №2001, виданої абонентним відділом комунального підприємства "Житлоінфоцентр" 16.06.2016 року, місце проживання спадкодавця [PERSON] , 1947 року народження, з 08.02.1991 року по день смерті ( [INFO] року) було зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою він був зареєстрований один (а.с.8). Даними свідоцтва про поховання [NUMBER] від 21.01.2016 року стверджується, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46070858, виданої приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Базюк Т.В. 07.12.2016 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрита спадкова справа №9/2016, за номером у спадковому реєстрі - 59117551 (а.с.65). Із відповіді вказаного нотаріуса від 15.11.2016 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що у встановлений законом строк вона не подала заяву про прийняття спадщини та документи, які можуть встановити факти її родинних зв'язків або спільного проживання зі спадкодавцем (а.с.10). Факти спільного проживання з 2010 року, догляду і поховання заявником [PERSON] ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до частин 2, 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Правилами ч. 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 вказаної постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Тому заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, а саме з 2010 року по [INFO] року. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1258, 1264, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved