Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернулось ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказано, що 16/10/2006 р.[PERSON] та позивач уклали кредитний договір № 1521/06-16к, відповідно до умов якого відповідачці надано позику в сумі 15000 гривень. Відповідачка не повернула позику, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість, відповідно до його розрахунку. Також в позові вказано, що [PERSON] виступив поручителем відповідачки за спірним договором позики, тому просив стягнути заборгованість солідарно з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його з підстав, вказаних в позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечив позов, з тієї підстави, що він не підписував договір поруки, не приймав на себе відповідного зобов`язання, клопотав про проведення почеркознавчої експертизи,якою встановлено, що підпис на спірному договорі поруки виконано не ним, а тому просив стягнути з позивача витрати на оплату експертизи. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р. [PERSON] отримала від позивача позику в сумі 15000 гривень. Відповідно до розрахунку позивача, про який в судовому засіданні повідомила представник позивача, заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 110745.47 гривень. Позивач надав суду договір поруки № 1521/06-16 П від 16/10/2006 р., відповідно до умов якого позивач та [PERSON] уклали договір про зобов`язання відповідача за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р. В ст. 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідачка [PERSON] не надала суду доказів на спростування позову. Відповідно до п. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Відповідно до висновку експерта № 09/03-35 від 03/04/2014 р в договорі поруки №1521/06-16П від 16/10/2006 р. підпис виконано не [PERSON] Отже він не зобов`язувався бути поручителем за спірним кредитним договором. Таким чином прохання позивача про стягнення грошових коштів з [PERSON] на виконання кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р. є незаконним та спрямовано на позбавлення відповідача власності в сумі 110745.47 гривень, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України). В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. В п. 1 ст. 88 ЦПК України вказано, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов до [PERSON] є необґрунтованим, а тому йому підлягають компенсації витрати на оплату експертизи в цій справі. Таким чином позов позбавлений правових підстав є незаконним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. ст. 13, 16, 207, 218 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 31 ЦПК України суд, -

Outcome: partial