Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп., та стягнення з [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 16 220 грн. 20 коп. і моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Вимоги мотивує тим, що він являється власником автомобіля [NUMBER]. 27 лютого 2016 року о 23 год. 15 хв. [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Києві по вул. Василенка, 1 в порушення вимог п.п. 2.3. б), 12.1, 12.3 ПДР України здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] та автомобілем [NUMBER]. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу № 46/03/16 від 04.03.2016 року, складеного оцінювачем [PERSON], встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], складає 65 090,20 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. 12 квітня 2016 року він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та іншими документами. 04 травня 2016 року МТСБУ було надано звіт № 46/03/16 від 04.03.2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику автомобіля [NUMBER]. Листом № 3/1-05/16516 від 14.06.2016 року МТСБУ відмовило у виплаті відшкодування шкоди у зв'язку із невиконанням потерпілим обов'язків визначених законом. Таку відмову позивач вважає безпідставною, а тому просить стягнути з МТСБУ на його користь страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Крім цього позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 220 грн. 20 коп., що включають різницю між заподіяною йому шкодою та страховим відшкодуванням, а також понесені витрати по оплаті проведення дослідження з визначення розміру збитку і виготовлення звіту в сумі 800,00 грн. та витрати понесені із евакуацією транспортного засобу у розмірі 330,00 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України та відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника відповідача і відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником автомобіля [NUMBER] (а.с. 6). Як убачається із постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2016 року, [PERSON] 27.02.2016 року о 23 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова), керував автомобілем [NUMBER], в м. Києві по вул. Василенка, чим порушив п. 2.9 а) ПДР. Крім цього [PERSON] 27.02.2016 року у зазначений час не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, був не уважний за кермом, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] та автомобілем [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 7). Даною постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. (а.с. 7 зв.). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Убачається, що на дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 30). Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до звіту № 46/03/16 від 04.03.2016 року складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], з врахуванням фізичного зносу складає 65 090,20 грн. (а.с. 8-29). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що 18 квітня 2016 року МТСБУ отримало від позивача повідомлення про ДТП з відповідними документами. Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 Закону, -МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Позивач в судовому засіданні пояснив, що після 18.04.2016 року представник МТСБУ телефонував йому разів зо три, тоді ж він повідомляв місце знаходження свого автомобіля, також двічі співробітник МТСБУ обіцяв приїхати на огляд транспортного засобу, при цьому він (позивач) щоразу чекав оцінювача, про що є свідки, до автомобіля був постійний доступ, але жодного разу оцінювач тоді не з'явився, приїхав лише 06.05.2016 року в той день коли розпочали ремонт автомобіля. Через неявку оцінювача для отримання виплати він 04.05.2016 року надавав МТСБУ звіт № 46/03/16 від 04.03.2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику автомобіля [NUMBER]. Листом № 3/1-05/16516 від 14.06.2016 року МТСБУ відмовило позивачу у виплаті відшкодування шкоди у зв'язку із невиконанням потерпілим обов'язків визначених законом (а.с. 33). У листі МТСБУ зазначається про те, що після отримання 18.04.2016 року від позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ 27 квітня 2016 року надало аварійному комісару доручення для здійснення огляду пошкодженого майна та встановлення розміру завданого збитку. Згідно рапорту аварійного комісара, призначеного МТСБУ, 28.04.2016 року він зв'язався з позивачем для погодження часу та дати проведення огляду транспортного засобу, на що позивач надав відповідь, що не знає місце знаходження автомобіля та надав транспортний засіб для огляду лише 06.05.2016 року, який на цей момент був відремонтований. Проте вказаний лист МТСБУ, як доказ того, що позивач не дотримався вимог закону стосовно збереження пошкодженого майна до огляду представником МТСБУ, що є підставою для відмови у виплаті відшкодування шкоди, суд до уваги прийняти не може, оскільки викладені у листі обставини жодними доказами відповідачем МТСБУ не підтверджені, факт приховування автомобіля позивачем заперечується, останній зацікавлений у отриманні коштів, про що свідчить подача ним позову, до того ж у листі йдеться посилання на автомобіль Фольксваген, д.н.з. [NUMBER], який [PERSON] не належить. Також суд враховує ті обставини, що МТСБУ отримало від позивача повідомлення про ДТП 18.04.2016 року, при цьому аварійний комісар з'явився на огляд лише 06.05.2016 року, тобто з порушенням визначеного законом терміну такого огляду, який мав проводитись протягом 10 робочих днів після одержання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що звільняє позивача від обов'язку збереження пошкодженого автомобіля. Транспортний засіб позивача знаходився на ремонті з 06.05.2016 року по 10.06.2016 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Берлінавто» від 27.10.2016 року. За повідомленням позивача його автомобіль по даний час у повному обсязі не відновлений через брак коштів. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З урахуванням викладеного суд приймає до уваги наданий [PERSON] звіт № 46/03/16 від 04.03.2016 року про оцінку вартості збитку, складений ФОП [PERSON], яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу у розмірі 65 090,20 грн. У спростування зазначеного розміру заподіяної шкоди відповідачами будь яких доказів суду не надано. У зв'язку з цим з відповідача МТСБУ на користь позивача слід стягнути у відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою суму 50 000 грн. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З відповідача [PERSON], з вини якого сталася ДТП, слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди різницю між розміром завданої шкоди (65 090,20 грн.) і сумою відшкодування у межах ліміту відповідальності (50 000 грн.), що становить 15 090 грн. 20 коп., а також підлягають стягненню понесені позивачем витрати по оплаті вартості проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн. (а.с. 34) та витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 330 грн. (а.с. 35). Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п.п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду положення вказаного вище Пленуму ВСУ, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Дослідивши матеріали справи, враховуючи суть позовних вимог, характер і тривалість моральних страждань позивача, як власника пошкодженого автомобіля, пережитий психічний стрес під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди та моральні переживання, заподіяні [PERSON] через неможливість у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою користуватися транспортним засобом за призначенням, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача та істотності вимушених змін у його житті, а також те, що позивач витрачав час на звернення до спеціалістів, до суду, що спричинило погіршення якості життя позивача, та з урахуванням засад розумності і справедливості суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути із [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача МТСБУ слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 500 грн. 00 коп. та з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 713 грн. 40 коп.

Outcome: partial