Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить, визнати [PERSON], такими, що втратив право на користування будинком за адресою: вул. Софіївській, 41 с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області, належним їй на праві власності. Ухвалою суду від 14.08.2017 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але згідно поштового повідомлення за вказаною адресою не проживає. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. (а.с.19) Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона є власником ? частини житлового будинку по вул. Софіївській, 41 с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області на підставі нотаріально посвідченого договору дарування ? частки житлового будинку від 24.06.2012 року. В її будинку окрім неї, зареєстрований її колишній чоловік відповідач по справі [PERSON]. Шлюб розірвано в 2009 році, однак відповідач [PERSON] в будинку не проживає з листопада 2008 року. На даний час [PERSON] проживає в іншому місці, стосунки вони не підтримують, а тому вирішити це питання в добровільному порядку не представляється можливим. Реєстрація в її будинку відповідача не дає їй можливості розпорядитися своєю власністю по своїй волі. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку №41 по вул.. Софіївській в с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області. Представник третьої особи Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області до суду не зявився. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Відповідно до\~\~ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ? частина житлового будинку №41 по вул. Софіївській в с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області належить позивачу [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування 1/2 частки житлового будинку від 24.06.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №928. (а.с.6) Також вказаний факт підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №35149100 від 13.08.2012 року.(а.с.13) Власником іншої частки вказаного будинку є [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченим Договором про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку від 10.02.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №98. (а.с.20) Таким чином, позивач є власником зазначеної частки будинку, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.07.2009 року на підставі актового запису №122. (а.с.7) З акту обстеження житлового будинку від 19.05.2017 року, складеного комісією Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, встановлено, що будинок по вул. Софіївській, 41 в с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області належить [PERSON], у вказаному будинку зареєстрований [PERSON], але за місцем реєстрації не проживає з 01.11.2008 року по теперішній час. (а.с.14) Як власник будинку [PERSON] реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном не може через реєстрацію в її будинку відповідача. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], є кошлишнім власником 1/2 частини будинку, на теперішній час лише зареєстрований в [INFO], однак в належному позивачеві [PERSON] будинку не проживає без поважних причин більше року - з листопада 2008 року, витрат на утримання будинку не несе, будинок для проживання не використовує, а тому втратив право користування вказаним житлом з моменту реєстрації в будинку. Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: вул. Софіївська, 41 с. Болгарка Роздільнянського району Одеської області, так як він втратив право на користування житлом в зв"язку з не проживанням більше року за місцем реєстрації без поважних причин. Судовий збір по справі складає 640,00 грн, який сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі ст.29, 383, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.9, 150 ЖК України,

Outcome: approved