Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у відповідності до Договору дарування від 21 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, і зареєстрованого в реєстрі за №2006, їй видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0978 га. для ведення садівництва на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району. В зв'язку із змінами в земельному законодавстві України та в державному реєстрі речових прав на майно, 3 червня 2014 року вона звернулася до відповідача про присвоєння даній земельній ділянці кадастрового номера, видачі Довідки форми 6 ЗЕМ та надання Витягу із державного земельного кадастру для внесення відповідних відомостей в органах Укрдержреєстру згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За результатами розгляду звернення було виявлено, що в даному державному акті допущено технічну помилку, де в плані зовнішніх меж земельної ділянки [NUMBER] замість загальної площі земельної ділянки для ведення садівництва 0,0978 га помилково вказано площу 0,0781 га., а в другій її частині, згідно Додатку до попереднього держакту дарувальника [PERSON], помилково не вказано площу 0,0197 га, хоча загальну її площу вказано правильно - 0,0978 га. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0978 га, в т.ч. земельну ділянку площею 0,0197 га для ведення садівництва згідно Договору дарування від 21 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, і зареєстрованого в реєстрі за №2006 та Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №665254 і зареєстрованого 09.04.2002р. за №898, розташованої на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району та зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Тернопільському районі провести її реєстрацію та надати Витяги із державного земельного кадастру. Позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається із договору дарування земельної ділянки від 21.03.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2006. [PERSON], діючи добровільно, подарував, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0978 га. для садівництва, розташовану на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №665254, акт зареєстровано в Книзі записів держапвних актів на право приватної власності на землю за № 898 від 09 квітня 2002 року. [PERSON], яка мешкає [ADDRESS], у тому, що на підставі договору дарування посвідченого 21 березня 2002року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2006 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0978 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Землю передано для ведення садівництва. Відповідно до довідки виданої виконкомом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області гр. [PERSON] про те, що за нею дійсно рахується садовий будинок, який розташований в садівницькому товаристві «Збруч» по [ADDRESS] на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Земельна ділянка для ведення садівництва належить гр. [PERSON], її площа становить 0,0978га. Відповідно до довідки про правовий статус, кількісні якісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель серед землевласників та землекористувачів на території Великобірківської селищної ради виданої Відділом держкомземагенствогм у Тернопільському районі Тернопільської області гр. [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,0197 га. З листа відповіді на звернення гр. [PERSON] наданого Відділом держкомземагенствогм у Тернопільському районі Тернопільської області вбачається, що у державному акті на право приватної власності на землю (серії РІ №665254), загальною площею 0,0978 га для ведення садівництва на території Великобірківської селищної ради. В даному державному акті допущено технічну помилку, де в плані зовнішніх меж земельної ділянки [NUMBER] замість загальної площі земельної ділянки для ведення садівництва 0,0978га помилково вказано площу 0,078га, а в другій її частині, згідно додатку до попереднього держакту дарувальника [PERSON], помилково не вказано її площу 0,0197га, хоча загальну її площу, розміри та еконфігурацію вказано правильно - 0,0978га. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.11.2014року за №412469, виданого відділом держземагентства у Тернопільському районі Головного управління держземагентства у Тернопільській області, вартість земельної ділянки, призначення якої для садівництва, площею 978 кв.м., яка розташована на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, власником (користувачем) якої є [PERSON], складає 1 664, 05 грн. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на майно - земельну ділянку площею 0,0978 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,0197 га для ведення садівництва згідно Договору дарування від 21 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, і зареєстрованого в реєстрі за №2006 та Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №665254 і зареєстрованого 09.04.2002 року за №898, розташованої на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району. Вимог про зобов"язання вчинити дії, зокрема зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Тернопільському районі провести реєстрацію земельної ділянки та надати Витяги із державного земельного кадастру до задоволення не підлягають, оскільки суд не може перебирати на себе функції, які згідно законодавства здійснює компетентний орган. Рішення суду про визнання права власності є підставою для проведення реєстрації цим органом. На підставі наведеного,

Outcome: partial