Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

в жовтні 2015р. позивач пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до відповідачки про розірвання шлюбу. Зазначав, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 13.09.2008р. Від цього шлюбу має сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. В 2012 році він та відповідачка припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, оскільки між ними постійно виникали сварки, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення між ним та відповідачкою не можливе, оскільки подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дитини. Спільне майно ними поділено добровільно, між ними немає спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Їх син, за взаємною згодою, проживає з відповідачкою, спір з приводу утримання та виховання дитини відсутній, позивач щомісяця надає відповідачці кошти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви. Просив не надавати строк для примирення, посилаючись на неможливість збереження сім»ї, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні погодилась з доводами позовної заяви про розірвання шлюбу. Пояснила, що приблизно з 2012р. вона та позивач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Просила не надавати їм строк для примирення, вважаючи збереження сім»ї неможливим. Вважала, що перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Просила шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 13.09.2008р. перебувають в шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №814. Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Приблизно з 2012р. сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Син сторін проживає разом з відповідачкою. Сімейне життя позивача та відповідачки не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв»язку з чим між сторонами постійно виникали сварки. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість примирення та збереження сім'ї. Між стороними немає стору з приводу місця проживання, утримання та виховання дитини та поділу спільно нажитого майна подружжя. Суд, з»ясувавши, відповідно до ст.112 СК України, фактичні взаємини подружжя, обставини життя подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини, приходить до висновку, що шлюб сторін фактично не існує, збереження сім»ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а тому вважає не надавати подружжю строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 3, 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved