Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] третя особа Дзержинський районний відділ у місті Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області про усунення перешкод у праві користуванні. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він [PERSON], є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на дану квартиру. Належну йому квартиру він придбав на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна-предмету іпотеки. У даній квартирі залишилися зареєстровані попередні власники, які втратили права користування квартирою: [PERSON], [PERSON], що засвідчено у довідці виданій КП «Жилкомсервіс». Добровільно знімати себе з реєстрації Відповідачі не бажають, у вказаній квартирі вони не проживають, їхніх речей там немає. Останній раз коли позивач з ними бачився, вони відмовилися у добровільному порядку зняти себе з реєстрації, повідомивши, що зроблять це за рішенням суду. Позивач, як власник квартири, фактично позбавлений права користуватися своєю квартирою, за своїм бажанням, так як в будь-який момент до квартири зможуть в'їхати Відповідачі, адже вони там зареєстровані. Реєстрація відповідачів обмежує право позивача вільно розпоряджатися придбаною квартирою, оскільки якщо він захоче продати квартиру, то з таким навантаженням «як зареєстровані Відповідачі», у нього її ніхто не купить. Реєстрація відповідачів покладає на позивача обов'язок по додатковій сплаті комунальних платежів. В взязку з чим позивач просить усунуту перешкоди в користуванні власністю та визнати відповідачів такими, що вратили прав користування. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, пояснила суду, що неодноразово звертались до відповідочів з метою владнання конфліктної ситуації, проте відповідачі відмовляються покидати квартиру. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2014 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачі належним чином були повідомлені про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачів та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 15 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] належить право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником вказаного вище житла є [PERSON] Проте відповідно до довідки КП « Жилкомсервіс» в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Дані особи не зняті з реєстрації за вказаною адресою. Жодних доказів правомірності користування спірною квартирою відповідачі не надали. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів є зокрема присікання дій, що порушують право, припинення правовідносин, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу, власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, які не протирічать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власника використовувати це майно для власного проживання прямо передбачено ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК, власник, права якого порушені, має право на відшкодування нанесеної йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч.1 ст. 387 Цивільного кодексу, власник має право витребувати свої майно від осіб, які незаконно, без відповідних правових підстав заволоділи ним. Відповідно до ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. ст. 150 Житлового кодексу, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу, управління житловим фондом здійснюється власником майна. Відповідно до вищевикладеного, згідно зі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 23, 319,383,391 ЦК України,

Outcome: approved