Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що в 2006 році вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. 06 червня 2007 року в них народилась донька [PERSON]. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. 28 липня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Добровільно надавати кошти на утримання дитини він відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. Вона позбавлена можливості працювати, так як перебуває в декретній відпустці, вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко належним чином забезпечувати доньку самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їй стало відомо, що відповідач, відбуваючи покарання, працює, отримує дохід і може допомагати їй в утриманні їхньої доньки. Так як доходи відповідача мінливі та нерегулярні, вважає, що він має сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 600 гривень щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги збільшила, просить стягувати [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 750 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1228 грн., для дітей від 6 до 18 років - 1531 грн. на місяць (Закон України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VІІI). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с.2), мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" №7323 від 09.03.2016 (а.с.5), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 09.03.2016 р. (а.с.5). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідач [PERSON] працездатний, однак постійної роботи не має, його доходи мінливі та нерегулярні, а тому вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Інших утриманців у відповідача немає. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для визначення аліментів у розмірі 750 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], що становить близько половини прожиткового мінімуму на місяць. Такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача, є реальним для нього та допоможе позивачці в утриманні їхніх спільних дітей.

Outcome: approved