Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання договору оренди землі, який укладений 01 липня 2006 року та зареєстрований у Компаніївському відділі ДП „Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України 01.07.2009 року за № 040937300004. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивач є власником земельної ділянки площею 7,59 га, розташованої на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Згідно із договором оренди землі від 01.07.2006 року земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу. На час укладання договору та у подальшому орендар не підготував та не надав орендодавцю проект землеустрою, а за отриманою позивачем 19.09.2013 року інформацією із компетентного джерела, яким є державний комітет України із землеустрою, ФГ «Савченко О.В.» не мало і не має проекту землеустрою, що унеможливлює дотримання у цьому фермерському господарстві ротації основної сівозміни. Доказом цього є те, що упродовж всіх семи років користування ФГ «Савченко О.В.» земельною ділянкою позивача, під пар вона не виводилась, органічні добрива не вносились та засівалась культурами, які активно виснажують родючий шар ґрунту та призводять до загального виснаження землі та відповідно суттєвого зниження родючості належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки. Строк дії договору оренди, сім років, відповідачем, відповідно, визначений без урахування періоду ротації основної сівозміни, тобто без будь-якого агротехнічного обґрунтування, яке б мало бути передбачено проектом землеустрою. Позивач вважає, що умисне зволікання відповідача із реєстрацією договору оренди, визначення на власний розсуд строку дії договору без будь-якого обґрунтування, введення позивача в оману при підписані додаткової угоди, підтверджує неналежне виконання орендарем своїх обов'язків, тому просить суд розірвати укладений договір. Представник відповідача позовні вимоги в судовому засіданні не визнав та пояснив, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не довів наявних, передбачених Законом та договором підстав для розірвання договору оренди землі. Відповідач дотримується умов договору та не створює своїми діями або бездіяльністю шкоди позивачу, позивач не позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, земельна ділянка обробляється належним чином, заборгованість по виплаті орендної плати відсутня, орендарем дотримано вимоги ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Жодна із зазначених істотних умов договору не порушена. Додаткова угода до договору оренди земельної частки (паю) б/н від 01.07.2009 року, зареєстрована 27.09.2011 року в книзі записів реєстрації договорів оренди землі в відділі Держкомзему у Компаніївському районі Кіровоградської області за № 352288144266 та діє до 27.09.2021 року. Ніякої помилки при проведенні реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної частки (паю) б/н від 01.07.2009 року, допущено не було, про що свідчить проведена реєстрація. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 7.59 га, яка розташована на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю 111-КР № 027736 від 10.10.2001 року. 01 липня 2006 року [PERSON] та фермерське господарство „Савченко О.В." в особі Савченко Оксани Василівни уклали договір оренди землі, який зареєстрований у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України» 01 липня 2009 року за № 040937300004. Договір укладено на 7 років, що підтверджено п.8 договору. Перебіг цього строку визначається датою його державної реєстрації 01 липня 2009 року, оскільки статтєю 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, відповідно до досягнутої домовленості, закінчення строку дії договору оренди землі визначається датою 01.07.2016 року. Відповідно до Акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 01.07.2006 року [PERSON] передав свою земельну ділянку в розмірі 7,59га. орендарю ФГ «Савченко О.В.», а відповідач отримав дану земельну ділянку в користування на 7 років. Згідно п. 9 укладеного договору, орендна плата виплачується в розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки в сумі 1264 грн. 10.10.2010 року між [PERSON] та ФГ « Савченко О.В.» було підписано додаткову угоду до договору оренди земельної частки (паю) б/н від 01.07.2009 року, відповідно до якої змінено п.9 договору, а саме: за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату в розмірі 3% від вартості земельної ділянки в грошовій, натуральній, відробітковій формі», та п.8 Договору, а саме: договір укладається на строк 10 (десять) років. Початок строку дії договору обчислюється після підписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації. Додаткова угода до договору оренди земельної частки (паю) б/н від 01.07.2009 року, зареєстрована 27.09.2011 року в книзі записів реєстрації договорів оренди землі в відділі Держкомзему у Компаніївському районі Кіровоградської області за № 352288144266, є невід»ємною частиною договору та діє до 27.09.2021 року. Частина 2 статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов»язані з орендою землі, регулюються Законом України « Про оренду землі». Частиною 1 статті 6 Закону України « Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України розірвання договору можливо лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Частина 2 статті 651 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачає, що суд може розірвати договір на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Істотним слід вважати таке порушення договору, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення мети договору. Метою укладення позивачем договору оренди є отримання орендної плати за користування землею. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факт виплати позивачу за весь час користування землею орендної плати. Суд не може взяти до уваги твердження позивача про навмисне затягування реєстрації договору оренди відповідачем, оскільки він не здійснює реєстрацію договору, він лише подає його на реєстрацію і здійснює оплату за реєстрацію, яку виконують відповідні органи. При цьому договором не визначені строки, на протязі яких відповідач зобов'язався провести реєстрацію договорів, а відповідач не може впливати на процес їх реєстрації. Відповідно до ст.13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено істотні умови договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним, відповідно до закону. Суд, не погоджується з твердженням позивача про відсутність в договорі істотної умови - збереження стану об"єкта оренди, так як в договорі оренди землі, в пункті 15, вказано, що земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарських культур. В п.16 зазначено, що цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В п. 17 зазначено, умови збереження стану об'єкта оренди - недопустимість зміни цільового призначення. В п. 21 договору зазначено, що після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Пунктом 22 передбачено, що у разі здійснення орендарем без згоди орендодавця витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню. Згідно ст.141 Земельного Кодексу України підставами для припинення права користування земельною ділянкою можуть бути використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може взяти до уваги, як підставу для розірвання договору оренди землі, порушення відповідачем свого встановленого законом обов'язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачає заходи з охорони земель, визначення строку дії договору оренди земельної ділянки без урахування періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою, оскільки, відповідно до ст. 651 ЦК України це не є істотним порушенням договору та висновок позивача, що наслідком такої бездіяльності буде різке зниження якості родючого шару ґрунту орендованої земельної ділянки, ґрунтується на припущеннях. Згідно ст.ст. 93, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 14,16,19, 25,27, 30 Закону України «Про оренду землі», відповідач по справі є правомірним орендарем земельної ділянки, яка йому передана на законних підставах, договір є чинним. Відповідач (орендар) має право самостійно господарювати з дотриманням умов договору оренди землі. Відповідачеві (орендареві) забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних доказів порушення відповідачем договору оренди землі, відповідно до ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, що відповідач не виконав обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі», що позивача було введено в оману при укладенні додаткової угоди від 10.10.2010 року до договору оренди землі від 01.07.2009 року, тому вимога позивача про розірвання договору оренди землі є безпідставною, не грунтується на нормах чинного законодавства України і підстави для його розірвання відсутні.

Outcome: dismissed