Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Старосинявського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог вказує, що 08 вересня 2009 року \~помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини, входить право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району. Позивачка є дочкою померлого та спадкоємцем за заповітом щодо майна батька [PERSON], спадщину прийняла у встановленому законом порядку, отримала свідоцтво про право власності на частину спадкового майно, \~однак отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому позивач просить суд визнати право власності на вказане спадкове майно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно заповіту, складеного 28 лютого 2000 року [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Старосинявського району, зареєстрованого у реєстрі за №8, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, яке на день смерті виявиться йому належне де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те на що за законом матиме право та земельну ділянку. 08 вересня 2009 року у с. Ілятка, Старосинявського району помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть І-БВ №129606, видане 08 вересня 2009 року видане [PERSON] сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 30. В ході розгляду справи встановлено, що будинок по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району побудований в 30-40 роках минулого століття та відноситься до колгоспних дворів. Як вбачається з погосподарської книги №1 с. Ілятка за 1991-1995 рр., станом на 1991 рік головою двору був [PERSON], членами двору були: його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON]. Як розяснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, \~розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. За таких обставин, суд приходить до переконання, що право власності на спірний будинок, що розташований по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району, який належав до колгоспного двору у 1991 році набули [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 11 грудня 1995 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району, яку прийняв її чоловік [PERSON], так як вступив в управління спадковим майном шляхом постійного проживання в житловому будинку, обробітку земельної ділянки, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №91 від 15.09.2015 року. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті 08 вересня 2009 року [PERSON] входить 2/3 права власності на житловий будинок по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є його дочка [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу №350/02-14 від 03 серпня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Кільцевій Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на імя спадкодавця. 20 липня 2015 року на замовлення позивача [PERSON] бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок загальною площею 53,2 кв.м., що знаходиться по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району Хмельницької області. У 12 стовпці (самовільне будівництво) експлікації приміщень до вказаного технічного паспорту відсутні відмітки про самовільне будівництво або інші відмітки про невідповідність збудованого будівельним нормам. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна \~особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому порядку, однак на даний час не може оформити свої права на житловий будинок, що знаходиться по вул. Шкільній, 8 у с. Ілятка Старосинявського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права власності на даний будинок.

Outcome: approved