Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

20 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вище вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що у грудні 2020 року на його адресу, за якою він зареєстрований та проживає, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Клименка Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 листопада 2020 року, яка винесена в рамках виконавчого провадження № 62455072 при примусовому виконанні виконавчого напису № 3275 від 20 червня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 26668,07 грн, а також витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 грн та винагороди приватного виконавця у розмірі 2666,81 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням №62455072 складає 30003,88 грн. При цьому жодних документів від приватного виконавця стосовно відкриття виконавчого провадження, жодної претензії чи вимоги від відповідача стосовно наявності заборгованості та необхідності її сплатити не надходило. У матеріалах виконавчого провадження зазначена адреса боржника (позивача): [ADDRESS] , де позивач ніколи не проживав. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачем виявлено Додаткову угоду №1 від 26 вересня 2013 року про відкриття кредитної лінії співробітникам АТ «Брокбізнесбанк» до Договору №00605858 від 26 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформлення платіжної картки, за умовами якої банк надав йому грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, на споживчі цілі, строком на 2 роки (до 25 вересня 2015 року) з відсотковою ставкою 22% річних. Також позивачем отримані копії виконавчого напису №3275 від 20 червня 2020 року, виписки з особового рахунку за Кредитним договором №00605858, заяви стягувача (відповідача) про примусове виконання вх.№02.07.2020, постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 липня 2020 року. Проте у позивача відсутні будь-які документи, що свідчили б про правонаступництво прав та обов`язків за відповідачем. Згідно з офіційною інформацією нотаріальна діяльність [PERSON] припинена з 25 лютого 2021 року. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, а тому він не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає сума сплаченого судового збору та заяви про забезпечення позову в сумі 1362,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3275 від 20 червня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 26668,07 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2021року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №3275 від 20 червня 2020 року до набрання законної сили судовим рішенням по суті у даній справі. Ухвалою від 22 червня 2021 року суд задовольнив клопотання позивача та витребував у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірені копії нотаріальної справи, яка була заведена ним у порядку вчинення виконавчого напису №3275 від 20 червня 2020 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2021року закрито підготовче провадження у справі та призначено проведення судового засідання 28 вересня 2021 року. В судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені. Представник позивача направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позов підтримала повністю. Відповідач, третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про причини неявки суду не повідомили, відзиву та заперечень на позов не подали. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 20 червня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3275, посилаючись на ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За цим написом нотаріус пропонує стягнути із [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 00605858 від 26 вересня 2013 року, укладеним з АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 283 від 01 серпня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 00605858 від 26 вересня 2013 року за період з 01 серпня 2018 року по 21 травня 2020 року в розмірі 26668,07 грн, з яких: 14896,73 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11271,34 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн - сума плати, здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису (а.с. 10 - копія виконавчого напису). Даних про те, що кредитний договір був нотаріально посвідчений виконавчий напис не містить. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] не виконав ухвалу суду від 22 червня 2021 року та не надав належним чином завірені копії нотаріальної справи, яка була заведена ним у порядку вчинення виконавчого напису №3275 від 20 червня 2020 року. Діяльність Приватного нотаріуса [PERSON] припинена з 25 лютого 2021 року. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. постановою від 03 липня 2020 року відкрив виконавче провадження № 62455072 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 26668,07 грн на підставі виконавчого напису від 20 червня 2020 року № 3275 (а.с. 11 - копія постанови) та виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.13- копія постанови), 27 листопада 2020 року - виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12- копія постанови) При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1362,00 грн (а.с.22-23 - квитанція). 08 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Березанської Ю.О. про розподіл (компенсацію) витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом цивільної справи № 369/5236/21 в сумі 14600,00 грн, які підтверджуються копіями Договору №2 про надання правничої допомоги від 25.03.2021, Додатку № 1 до договору, копіями квитанцій (а.с.55-64). 28 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Березанської Ю.О. про приєднання до справи доказів - копії квитанції на підтвердження понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу (а.с.67). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок від 22.02.2012 № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком від 29.06.1999 № 1172. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - після спливу тридцяти днів з моменту надісланої письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядок від 22.02.2012 № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 1 Переліку від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що нотаріус не дотримав умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, враховуючи, що відповідач не спростував аргументи позивача щодо вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі копії, а не оригіналу договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Відповідач не надав доказів того, що кредитний договір був нотаріально посвідчений. У матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують набуття ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права вимоги за Кредитним договором №00605858 від 26 вересня 2013 року. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано укладений 25 березня 2021 року договір №2 про надання правничої допомогиміж адвокатом Березанською Ю.М. та Терещенко П.А. Вартість надання юридичних послуг становить 17 400,00грн. на підтвердження чого позивачем надано копію Додатку № 1 від 25 березня 2021 року до договору про надання правничої допомоги(а.с.58), копію акту надання послуг від 7 вересня 2021 року (а.с.63), копіїквитанцій на суму 17 400,00грн. (а.с.59-62, 67). Таким чином, є документально підтвердженими витрати на правничу допомогу у розмірі 17 400,00грн Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання цим рішенням законної сили (ст. 158 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved