Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

05.12.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в Коломийський міськрайоннний суд Івано-Франкцівської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.12.2010 р. у розмірі 16070,36 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.12.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що він ознайомлений і згідний з умовами надання кредиту. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Обовязки позичальника передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг: - відповідно до п. 2.1.1.5.5 позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; згідно п. 2.1.1.5.6 у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), позичальник зобовязується оплатити винагороду банку; згідно з п.2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що знайшло відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 525, 526, 629,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Станом на 31.10.2016 року відповідач має заборгованість 16070,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 300,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 11078,91 грн., заборгованість за пенею та комісією 3450,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 741,45 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 р. дану справу передано на розгляд Городенківському районному суду Івано-Франківської області на підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не зявився. 05.12.2016 р. подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 25.04.2017 р. надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що оплату публікації за оголошення у пресі про виклик відповідача по справі було здійснено ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим просить вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Відповідно до п.4 ч.3 ст.122 ЦПК України про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення у пресі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина перша статті 1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що 09.12.2010 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву ПАТ КБ "ПриватБанк", з копії якої встановлено, що відповідач просить надати йому зарплатну картку, а не платіжку картку універсальна, графа «бажаний кредитний ліміт» відповідачем не заповнена. Із надрукованого в анкеті-заяві тексту вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що подана ним заява разом з "Памяткою клієнта", "Умовами та правилами надання банківських послуг", затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Додані позивачем до позовної заяви «Справка об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льотного периода», «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг», п.п.2.1.1.5.5. яких визначає обовязок позичальника погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; п.п.2.1.1.7.6. передбачає обовязок позичальника сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, - не містять підпису відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.12.2010 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" на клієнтом [PERSON], станом на 31.10.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 16070,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 300,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 11078,91 грн., заборгованість за пенею та комісією 3450,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 741,45 грн. штраф (процентна складова). Останній платіж в погашення боргу відповідач вніс 12.05.2014 р. в розмірі 50 грн. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Враховуючи, що сума заборгованості за основним боргом становить 300 грн., а розмір пені 3450 грн. та заборгованості по процентах 11078,91 грн. значно перевищує основну суму боргу, судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, витяг з яких доданий до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брав на себе зобовязання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» тільки заборгованість за кредитом в розмірі 300,00 грн. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 6-2320цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів. Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, що передбачено п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України. Платіжним дорученням № BOJ69B19ND від 19.04.2017 р стверджується, що ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснив оплату за оголошення в пресі про виклик до суду відповідача в сумі 420,00 грн. за реквізитами, вказаними Державним підприємством «Редакція газети «Урядовий курєр» в рахунку № 5422 від 18 квітня 2017 р. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial