Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2013 року заявниці та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Так, у свідоцтві про право власності на житло та у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку від 07.07.2001 року, ім"я заявниці вказано « [PERSON] », але вірне « [PERSON] ». Тому, просить встановити факт приналежності свідоцтва про право власності на житло. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просить винести на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , відповідно до паспорту громадянина України ( а.с.3-6). Згідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] ( а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 15.08.1990 року, [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " ( а.с.2-а). [PERSON] , [INFO] , присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків ( а.с.2). Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.11.2013 року, [PERSON] та [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7). Як вбачається з ордеру на житлове приміщення від 09.06.2003 року, [PERSON] , виданий ордер на право зайняття жилого приміщення, площею 17 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 26). У відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved