Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, СТОВ «Злагода», с.Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 01.11.1996 року. Після смерті брата позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті та звернулася в відповідною заявою до Бахмацької державної нотаріальної контори про право на спадщину за законом, але отримала відмову у прийнятті спадщини оскільки не надано документів, які б підтверджували факт прийняття \~спадщини, а також не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому за захистом своїх прав позивач звернулася до суду. В судовому \~ засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов і пояснила, що фактично [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця [PERSON], коли останній захворів та не міг самостійно себе обслуговувати вона приїхала до нього із вересня 2002 року до дня його смерті проживала з ним та доглядала за ним, а після смерті здійснила його поховання та забрала майно з його помешкання, в подальшому будинок залишився без догляду та самозруйнувався. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та вказав, що наявні всі підстави для його задоволення. Представник відповідача Курінської сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника та про визнання позовних вимог. Представник відповідача СТОВ «Злагода», с.Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області в судове засідання не зявився, від нього до суду не надійшло ніяких заяв чи повідомлень, був увідомлений про час та місце розгляду справи в установленному законодавством порядку. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що знає [PERSON] та знав за життя [PERSON], які є рідними братом і сестрою, позивач одружилася та переїхала проживати в іншу місцевість а її брат [PERSON] залишився проживати у батьківській хаті, вона його часто провідувала, а коли він занедужав то з вересня 2002 року і до дня смерті фактично проживала з ним у його будинку та доглядала за ним, а коли він помер то здійснила його поховання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав аналогічні покази як і свідок [PERSON] Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого\~ висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 29.01.2003 року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №154494 та свідоцтвами про народження і одруження (а.с.8). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його сестра [PERSON], так як фактично проживала разом з братом без реєстрації з вересня 2002 року по день його смерті, тобто 29.01.2003 року вели спільне господарство, доглядала за ним, купувала ліки, надавала всіляку допомогу, що підтверджується довідкою Курінської сільської ради від 16.05.2016 року № 687, показами свідків [PERSON], [PERSON] (а.с.14) Згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЧН №018725, який був виданий Бахмацькою районною державною адміністрацією 01.11.1996 року на підставі рішення Бахмацької райдержадміністрації від 28.06.1996 року №286, вбачається, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) із земель КСП «Орджонікідзе», с.Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, розміром 4.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) проте, у зв»язку з тим, що вказаний документ не був отриманий спадкодавцем за життя та позивачем не були надані докази фактичного прийняття спадщини, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на дану спадщину, оскільки, для оформлення спадкових прав на нерухомість спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно та докази фактичного прийняття спадщини (а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п. 23\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини, так як не була зареєстрована по місцю проживання спадкодавця, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право при встановлення даного факту відсутній. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом\~статей 1216 - 1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Позивач є сестрою покійного спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯХ №276754, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00016655350 від 17.05.2016 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №261255. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою, так як відповідно повідомлення державних нотаріальних органів спадкова справа померлого [PERSON] не відкривалась, так як ніхто із спадкоємців до нотаріальних органів з цього приводу не звертався. За таких обставин, в ході судового розгляду, було підтверджено, що позивач проживала на час смерті із спадкодавцем, тобто фактично прийняла в спадок його майно та документально підтверджено його право на спірну земельну ділянку, яку повинна успадкувати позивач, а тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved