Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя. Вимоги мотивовані тим, що між сторонами 03 жовтня 1987 року було зареєстровано шлюб у Палаці урочистих подій м. Львова, про що зроблено запис за № 3776. Від шлюбних відносин сторони мають п'ятьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають окремо, та неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO] Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить нотаріального посвідчений договір від 06.02.2015 р. Відповідно до умов вказаного договору діти залишаються проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором. 06.02.2015 року між заявника було укладено договір про поділ майна подружжя, яким урегульовано майнові відносини між ними. Також 06.02.2015 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Заявники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких підтримують заявлені вимоги та просять розглянути справу у їх відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що 03 жовтня 1987 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Палаці урочистих подій м. Львова, про що зроблено запис за № 3776. Згідно зі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З копії договору між батьками про місце проживання дитини, визначення розміру участі батька у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини від 06.02.2015 року, вбачається, що між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Відповідно до умов вказаного договору діти залишаються проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором З копії договору про сплату аліментів на дитину від 06.02.2015 року, вбачається, що за домовленістю батьків, даним договором встановлюється обов"язок батька сплачувати на утримання дітей аліменти. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із заяв заявників від 24.04.2015 року вони остаточного визначились та збереження шлюбу не бажають. Майнового спору між подружжям не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, заяву слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved