Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

16.06.2016 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 21.06.2012 року помер [PERSON], за заповітом якого вона отримала у спадщину житловий будинок, розташований за адресою: вул. Підгірна, 9, м. Василівка, Запорізька область. Під час оформлення спадщини їй стало відомо, що за цією адресою зареєстрований з 29.05.2012 року [PERSON], який є онуком сестри померлого [PERSON] Відповідач [PERSON] за цією адресою ніколи не проживав. У зазначеному будинку з померлим проживала та проживає на теперішній час її мати [PERSON] З відповідачем [PERSON] вони не спілкуються і їм не відоме його фактичне місце проживання. Також на обґрунтування позову, позивачка зазначає, що бачила відповідача [PERSON] лише один раз, коли він зі своєю бабусею приїздив до [PERSON] навідати його. Оскільки їй невідоме місце проживання відповідача та інші засоби звязку з ним, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме: житловим будинком № 9 по вул.Підгірна в м.Василівка, Запорізька область та зобовязати відділ юридичного забезпечення та організаційної роботи апарату Василівської міської ради Запорізької області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: м.Василівка вул.Підгірна буд.9. В судове засідання позивачка не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухваленні заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням у засобах масової інформації - газеті «Запорізька правда» № 27 від 14.07.2016 року, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи: Василівської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника третьої особи з вирішенням позовних вимог на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 9, який розташований за адресою: вул. Підгірна в місті Василівка, Запорізька область, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.12.2012 року Василівською державною нотаріальною конторою, що також підтверджується копією заповіту від 12.04.2012 року, який зареєстрований в реєстрі за №391 та посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.7), а також Витягом про державну реєстрацію прав, виданим РКП «Василівське РБІ» за № 37035010 від 12.04.2012 року (а.с.10) та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.12.2012 року, виданим державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки за №1429 від 02.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, за адресою: вул.Підгірна, буд.9 м.Василівка Запорізької області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до акту обстеження фактичного проживання [PERSON] за адресою: вул.Підгірна, буд.9 в місті Василівка Запорізької області від 03.06.2016 року, складеного головою квартального комітету [PERSON], в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але [PERSON] за даною адресою не проживає, а з 2012 року він проживає в [INFO] (а.с.12). Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, обов'язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України). Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням член сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно розяснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо). Поважних причин відсутності відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою: Запорізька область Василівський район м.Василівка вул.Підгірна буд.9 понад шість місяців судом не встановлено. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] більш ніж шість місяців не проживає за місцем реєстрації і підстав для збереження за ним житлового приміщення судом не встановлено, а перебування відповідача [PERSON] на реєстраційному обліку за адресою: Запорізька область м.Василівка вул.Підгірна буд.9 перешкоджає власнику [PERSON] у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження вказаним житловим приміщенням . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та вважає необхідним визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 9 по вул.Підгірній в м.Василівка Запорізької області, який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 26.12.2012 року, з тих підстав, що відповідач [PERSON] у спірному житловому будинку тривалий час - з 2012 року не проживає, комунальні послуги не сплачує та будучи зареєстрованим у даному житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, але не проживаючи у ньому, відповідач чинить позивачу, як власнику, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, крім того, позивач несе необґрунтовані витрати по оплаті комунальних платежів за відповідача та не може у повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження приватною власністю, добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Крім того, доводи позивача про відсутність відповідача [PERSON] у спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем під час розгляду справи не оспорені, тому існують правові підстави, передбачені ст.71 ЖК України для задоволення позову в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням, а саме: житловим будинком №9 по вул. Підгірній в місті Василівка Запорізької області. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] юридичного забезпечення та організаційної роботи апарату Василівської міської ради Запорізької області зняти відповідача [PERSON] з місця реєстрації, оскільки відповідно до положень ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто у разі визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання зняти відповідача [PERSON] юридичного забезпечення та організаційної роботи апарату Василівської міської ради Запорізької області [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщення, є підставою для зняття з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. Тому, в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині зобов'язання [PERSON] юридичного забезпечення та організаційної роботи апарату Василівської міської ради Запорізької області зняти відповідача [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою, суд вважає необхідним відмовити, оскільки ці дії вчиняються на підставі рішення суду про визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням. Доказів того, що Василівською міською радою Запорізької області якимось чином порушувалися права позивача [PERSON] суду не надано та в суді не доведено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial