Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2014 з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеній судом сумі, оскільки його матеріальне становище змінилось, а тому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів та стягувати з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08.06.2021 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. В судове засідання, призначене на 19.08.2021 не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/594/14-ц від 14.04.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання \~ сина - \~ [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (копія на а.с. 17-18). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні 45460190 (копія на а.с. 20) у позивача станом на 31.05.2021 заборгованість по аліментах складає 8633,43 грн. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, зокрема, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до статті 3, частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому суд звертаэ увагу, що змагальність цивільного судочинства, передбачена ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В ході судового розгляду позивачем не доведено, що існують достатні підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених з нього згідно з рішенням суду від 28.03.2014 року. Зокрема, позивачем не доведено зміну його сімейного стану у звязку з перебуванням у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу (згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивач проживає з матір`ю [PERSON] 1962 р.н. і її донькою [PERSON] 1999 р.н.), витрати в сумі 3000 грн., на оренду житла за межами місця реєстрації проживання у м. Вінниці, погіршення стану здоров`я та необхідність лікування. За клопотанням самого позивача судом витребувано відомості щодо його лікування, однак з наданої відповіді КНП ""ВОКФПЦ ВОР" від 26.07.2021 №699 встановлено, що [PERSON] на стаціонарному лікуванні в закладі не перебуває. Необхідність фінансово допомагати матері і сестрі не спростовує висновків суду і не свідчить про наявність підстав для зменшення розміру алміентів. Разом з тим відповідачем доведено, що її з позивачем спільний син [PERSON] [INFO] (а.с. 44) продовжує проживати з нею та перебувати на її утриманні і вихованні. Таким чином, позивачем не доведено, що на даний час його матеріальне становище та стан здоров`я змінилися, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати (ст. 264 ЦПК України). Оскільки до матеріалів справи не додано доказів звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави 908 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved