Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється рідною матір»ю [PERSON], яка до 2007 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу стала проживати разом із матір»ю. Відповідачка з невідомих причин не дозволяє позивачці бачитись із онукою, чим порушує не лише її права, як бабусі, так і права онуки. Крім того, позивачка вказувала, що співмешканець [PERSON] неодноразово застосовував по відношенню до дитини неприйнятні способи виховання у вигляді побиття та образ. Вважаючи дані обставини неприпустимими, позивачка та батько онуки - [PERSON] були змушені звернутися до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, яка своїм рішенням встановила дні спілкування з онукою. Проте, відповідачка не виконує дане рішення та перешкоджає спілкуватися з дитиною. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка звернулася до суду, просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онукою, визначивши їй години зустрічі з дитиною. Заявою від 26.02.2014 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] шляхом систематичних побачень із можливістю спільного виховання та відпочинку у наступний спосіб: періодичність зустрічей: щотижня; першу і третю суботу місяця з 12-00 до 18-00 та кожну другу та четверту неділю місяця з 11-00 до 17-00 без присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути; влітку з 10 червня по 20 серпня та зимові канікули з 5 по 9 січня без присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути: місце зустрічей: без обмежень; під час літніх та зимових канікул, що визначено висновком опіки та піклування м. Черкаси № 18/30-02-48, на вказаний час баба особисто забирає онуку у матері та протягом вище визначеного часу дитина перебуває з бабою за місцем її проживання, а саме [ADDRESS]; по завершенню терміну перебування онуки у баби остання особисто зобов'язана повернути онуку матері за місцем її проживання, а саме [ADDRESS]; в разі зміни дати та місця побачень з онукою повідомляти бабу про дані зміни завчасно в телефонному режимі; баба може телефонувати онучці з 14 до 18 годин та спілкуватись з нею по телефону. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. При цьому, суду пояснила, що вона, будучи бабою малолітньої дитини [PERSON], має право виховувати та спілкуватися з найріднішою їй людиною, мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з нею, вирішувати питання пов'язані з її фізичним та духовним розвитком, підвищувати її свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати її усім необхідним та виховувати у дусі поваги до прав та свобод інших людей. Просила суд зауважити, що створення перешкод відповідачкою у спілкуванні з онукою порушує не тільки її права, як бабусі, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не вважає, що вона чинить перешкоди у спілкуванні баби з дитиною, не погодилася з запропонованим способом участі позивачки у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, просила суд врахувати той факт, що останні декілька років [PERSON] майже не бачилася з бабою, при згадуванні про бабу [PERSON] в більшості випадків нервує, проявляє роздратованість, небажання бачитися з бабою, і тому час, який остання вимагає для спілкування з онукою занадто великий, адже дитина повинна звикнути до позивачки і цей процес повинен проходити повільно, щоб не завдати шкоди дитині. Зважаючи на вищевикладене та для налагодження контакту між дитиною та [PERSON] просила суд встановити наступні часи для відвідування дитини: на перше півріччя 2014 року кожний вівторок з 18.00 до 19.00 години на території парку 30 річчя Перемоги м. Черкаси, або в цей же час на території дитячого майданчику за адресою проживання дитини: [ADDRESS], з обов'язковою присутністю при зустрічах матері дитини. В подальшому, кожну третю та четверту неділю місяця з 11.00 до 14.00 години на території парку 30 річчя Перемоги у м. Черкаси. У ході судового розгляду справи відповідачка погодилася на побачення баби та онуки у будні дні, які зручні для баби, з урахуванням графіку навчання та спортивних занять доньки, а також у два недільні дні, враховуючи вище наведені мотиви. Категорично заперечувала проти перебування донь за місцем помешкання баби. Представник третьої особи - Зубалій Н.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В додаток зазначила, що батьки не повинні зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і повинні надавати можливість іншим родичам спілкуватися з дитиною, зокрема з бабусею. За таких обставин, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO]: першу та третю суботу місяця з 12-00 до 18-00, влітку з 10 червня по 10 липня та зимові шкільні канікули з 5 по 9 січня, без присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. У ході розгляду справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебувають у родинних відносинах, позивачка [PERSON] є рідною матір»ю відповідачки [PERSON] З 2003 року по 2007 рік відповідачка [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір»ю. З моменту розірвання шлюбу, батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, її життям та успіхами не цікавиться, що підтверджується довідками з ДНЗ № 83 від 15.10.2012 року за № 154, довідкою ЗОШ І-ІІІ ступеня № 26 за № 427 від 17.10.2012 року та характеристиками на [PERSON] 13.10.2012 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 250 від 13.10.2012 року. З висновку начальника Сонівського РВ УМВС України в Черкаській області від 27.09.2013 року вбачається, що в ході проведення перевірки було встановлено, що між малолітньою дочкою [PERSON] та її вітчимом [PERSON] виникають конфлікти, в ході одного з них. Останній завдав дитині фізичного болю. З метою недопущення подібного, було винесено офіційне попередження [PERSON] про недопустимість вчинення насильства в сім»ї та відносно нього складеного адміністративний протокол. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов 'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Висновком органу опіки та піклування м. Черкаси про участь у вихованні та спілкуванні баби [PERSON] з малолітньою [PERSON] № 18/30-02-48 від 10.01.2014 року встановлено порядок спілкування [PERSON] з малолітньою онукою [PERSON]: першу та третю суботу місяця з 12-00 до 18-00, влітку з 10 червня по 10 липня та зимові шкільні канікули з 5 по 9 січня, без присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, незважаючи навіть на таке рішення, відповідачка усіляким шляхом уникала зустрічей дитини з бабою. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, відповідно до ст. 263 СК України, у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов'язаних із вихованням дітей, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Позивачка, як баба, малолітньої [PERSON], має позитивні характеризуючи данні, має бажання приймати активну участь у вихованні онуки, допомагати матеріально, враховуючи її особисту прихильність до онуки, психологічну прив»язаність й бажання бути бабою, суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Вирішуючи питання про визначення способу участі баби у вихованні онуки та її спілкування з нею, з урахуванням положень ст.ст. 257, 263, 159 СК України, суд враховує наступні істотні обставини: стан здоров»я малолітньої та її вік, зайнятість матері, баби, їх суб»єктивне ставлення до онуки, характеризуючі данні сторін, присвячення свого часу дитині, лікуванню, життю та розвитку. При цьому, суд бере до уваги звичний спосіб життя дівчинки, а саме: відвідування нею у вільний від навчання час спортивної секції, її бажання займатися спортом та спортивні досягнення. Крім того, суд враховує висновки фахівця-психолога [PERSON], допитаного в якості свідка, щодо наявності тривалого конфлікту між матір»ю та бабою дитини, який негативно впливає на формування бажання дівчинки спілкуватися з бабою. Суд, надавши правову оцінку висновку органу опіки та піклування про доцільність вирішення спору, вважає його таким, що в основному повноцінно відповідає інтересам дитини. Проте, повністю погодитися з таким висновком суд не може, оскільки не врахована зайнятість дитини, тривала відсутність спілкування між нею та бабою, категорична позиція матері дитини щодо можливого відвідування її донькою бабусі за місцем проживання останньої. Суд вважає, що мати дитини не повинна чинити перешкоди у спілкуванні баби з онукою, а тому необхідно зобов»язати відповідачку не перешкоджати позивачці брати участь у вихованні онуки та у спілкуванні з нею. Аналізуючи викладене, враховуючи та захищаючи найвищі інтереси дитини, суд вважає, що спосіб участі баби у вихованні онуки та її спілкуванні з нею необхідно визначити наступним чином: щовівторка з 15-00 до 18-00 години, другу та четверту неділю місяця з 11-00 до 17-00 години, з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Такий спосіб участі у баби у житті онуки повноцінно відповідатиме стану здоров»я дитини, віку, зайнятості в навчанні та в спорті. Обов»язкової присутності матері дитини при зустрічі з бабою суд не вбачає, оскільки підтавав для застосування заходу обов»язкової присутності матері дитини при таких зустрічах суду не наведено і в ході розгляду справи не встановлено. На підставі ст.ст. 257, 263, 159 СК України та,

Outcome: partial