Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.04.2018\~року позивач [PERSON] звернулась до Корабельного районного суду міста [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу № 1561 житлового будинку № 26 по вул. Уральській в місті Миколаєві, який укладено 26.12.1997 року на Товарній біржі Нерухомість Південь між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої. В обґрунтування заявленого позову пояснила, те що 26.12.1997 року вона [PERSON] з однієї сторони, а відповідач - [PERSON] з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу № 1561, нерухомого майна за посвідчений товарною біржею Нерухомість Південь, згідно до якого [PERSON] придбала житловий будинок по вул. Уральська, 26 у м. Миколаєві, з подальшою реєстрацією в державному органі ММБТІ за реєстровим № 1092 від 09.01.1998 року. \~ \~ \~ \~В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не має можливості належним чином розпорядитися своєю власністю, тому була вимушена звернутися до суду. 04.04.2018 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Відповідно до ч.ч. 6,8 ст. 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який надійшла 23.04.2018 року. 27.04.2018 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста [PERSON], заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що правовстановлюючим документом на житловий будинок № 26 по вул. Уральська, в м. Миколаєві є договір купівлі-продажу № 1561, укладений та зареєстрований на товарній біржі «Нерухомість Південь» від 26.12.1997 року. \~ \~ \~ \~Обставиною належності житлового будинку позивачу - [PERSON], є укладення нею з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбала житловий будинок № 26 по вул. Уральській в м. Миколаєві, та реєстрація в МБТІ права власності на вказаний житловий будинок за реєстровим № 1092 від 09.01.1998 року. На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаного житлового будинку, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право. \~ \~ \~ \~ Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір\~купівлі-продажу\~укладено 26.12.1997\~року,\~тобто під\~час дії\~ (далі\~) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (). У відповідності\~до частини\~другої статті\~47\~ЦК УРСР\~ та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved