Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернувся концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Комунарського району. Посилається на таке. Між сторонами укладений договір №501657 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2008 р.. Позивач протягом лютого 2011 року по січень 2013 року відпустив відповідачу енергію на суму 779,09 грн. до приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Підставою для розрахунків відповідно до умов договору є рахунок приймання-передачі. Відповідач свої обов'язки по оплаті спожитої енергії не виконав в повному обсязі, тому виникла заборгованість на суму 674,81 грн., яку просить стягнути позивач. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Кузьміна С.Ю. позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що в приміщенні розташованого за адресою: [ADDRESS] мається автономне електричне опалення. Із пред'явленими рахунками він не згодний, оскільки ці рахунки не відповідають один одному, а саме не відповідає кількість за ізольованих транзитних стояків, висота приміщення магазину діаметр труб. Втрати позивача від ізольованих транзитних стояків є незначними - 14,27 грн. за місяць або ж 85,62 грн. за весь опалювальний сезон. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є власником приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.70-76). 01.08.2008 року між сторонами укладений договір №501657 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В додатку №1 до договору вказане, що теплове навантаження складає 259,20 ГКал/год. 07.08.2008 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою, в якій просив укласти з ним договір на відпуск теплової енергії в приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В цій заяві він зазначив, що теплова напруга на опалення складає 259,2 Ккал/год. В обґрунтування розміру фактичного теплоспоживання на опалення [PERSON] надав розрахунок виконаний ТОВ «Брілліон» (а.с.195-202). Згідно цих розрахунків тепловіддача від стояків - 259,20 Ккал/год. Як вбачається з наданого відповідачем висновку-розрахунку кількості теплової енергії від ізольованих транзитних стояків, виконаного ПП «Енергосервісний центр «ПректСпецстройМонтаж» в 2015 році, тепловиділення при наданій схемі ізоляції та існуючій довжині транзитних стояків у квартирах є мізерним та ним можна знехтувати. Максимальна вартість тепловтрат Концерну «Міські теплові мережі» буде складати в опалювальний сезон 85,32 грн. (а.с.171-183). Але, суд звертає увагу, що позивачем пред'являються вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла протягом лютого 2011 року по січень 2013 року, а відповідачем оновлений розрахунок тепловиділення виконаний ПП «Енергосервісний центр «ПректСпецстройМонтаж» в 2015 році, тобто після періоду, за який виникла заборгованість, тому підстав для застосування розміру втрат від тепловиділення згідно із даними наданими ПП «Енергосервісний центр «ПректСпецстройМонтаж» у суду не має. Крім того, відповідач не звертався до позивача із заявою про зміну умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] у зв'язку зі зміною умов споживання. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 р. споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. В п.п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно п.п. 6.2, 6.4 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобов'язаний до 2 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за спожиту теплову енергію відповідач порушив вимоги договору, оплату здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 674,81 грн., яка підлягає стягненню. При задоволенні вимог позивача, за правилами ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, як вбачається позивачем було сплачено судовий збір у сумі 229,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved