Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 26636, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є борєжником за кредитним договором № 001-20012-030412 від 03.04.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», заборгованості у розмірі 11614,45 грн. таким, що не підлягає виконанню; та стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30.03.2021 з Єдиного державного реєстру боржників позивачу стало відомо про відкрите виконавче провадження відносно позивача - ВП № 63372587. Під час ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження встановлено, що 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 26636) про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 001-20012-030412 від 03.04.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 411/К від 27.04.2018 є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованості за кредитним договором 001-20012-030412 від 03.04.2012 у загальна сумі, що підлягає стягненню, - 11614,45 грн. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 22.10.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63372587, в ході виконання якого приватним виконавцем винесені: постанова від 22.10.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанова від 22.10.2020 про стягнення з боржника основної винагороди; та постанова від 30.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки згідно з відомостями, наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є: ПРИВАТНА ФІРМА «ГАММА - 55». Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено без достатньої правової підстави, з порушенням норм законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють порядок і підстави для вчинення виконавчих написів нотаріуса. Зокрема, убачався спір про право ще під час учинення виконавчого напису, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, тому для вчинення виконавчого напису відповідачем не були надані передбачені законодавством документи, на підставі чого просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явилися, про дату судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення судового засідання не надали. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, реєстровий № 26636, за яким з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 001-20012-030412 від 03.04.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого усіх прав та обов`язків, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 411/К від 27.04.2018 є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», правонаступником якого усіх прав та обов`язків на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», у загальні сумі 11614,45 грн., яка складається з: 9538,06 грн. - прострочена заборгованість за сумою тіла кредиту; 1576,39 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом відсоткам, за період з 11.08.2020 по 17.08.2020 (а.с. 12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 22.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63372587 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., реєстровий № 26636, за яким з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 001-20012-030412 від 03.04.2012 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», у загальній сумі 11614,45 грн. (а.с. 13). 22.10.2020 під час виконання вказаного виконавчого провадження винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є ПРИВАТНА ФІРМА «ГАММА - 55» (а.с. 14-16). На підтвердження зміни прізвища позивачем надана копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , за яким [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Згідно зі ст. 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначено у виконавчому написі, він вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 . Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 08.09.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису, була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно зі ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в даному випадку позов було задоволено в повному обсязі, судовий збір у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути зі сторони відповідача на користь позивача, який сплачений при пред`явленні позову та при подачі заяви про забезпечення позову. Також підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, так як вони втратили свою необхідність. На підставі викладеного,

Outcome: approved