Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

1.Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 12 листопада 2010 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області № 318. Від шлюбних відносин сторни дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки з причин виникнення побутових своарок. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи за місцем реєстрації, шляхом публікації оголошення на веб-сайті Судова влада від 25.07.2019 року та 09.08.2019 року. Копію позовної заяви з додатками отримала 16.07.2019 року, що підтверджується її підписом в поштовому повідомленні, відзив до суду не подано, з клопотанням про відкладенням розгляду справи не зверталася. Відповідно положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2010 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, між [PERSON] та [PERSON] , 12 листопада 2010 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 318. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки залишилося дошлюбне « [PERSON] » (а.с.7). 16.05.2014 року ім"я та прізвище позивача [PERSON] Ясінскіс змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну ім`я, прізвища, національності, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану при адміністрації Юрбаркаського районного самоврядування, актовий запис № 74 від 16.05.2014 року (а.с.12-13). 03.09.2015 року ім"я та прізвище позивача [PERSON] змінено на Довидас Ясінскас, що підтверджується свідоцтвом про зміну ім`я, прізвища, національності, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану при адміністрації Юрбаркаського районного самоврядування, актовий запис № 107 від 03.09.2015 року (а.с.15-16). 14.02.2017 року ім"я та прізвище позивача Довидас Жвіренас змінено на [PERSON] , що підтверджується випискою, що посвідчує зміну та доповнення запису акту цивільного Юрбаркаського районного відділу права та реєстрації актів цивільного стану № 11 від 14.02.2017 року (а.с.19,20). Шлюб укладено сторонами вперше. Від шлюбу сторони по справі дітей не мають. Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Сторони проживають з липня 2018 року окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе. Примирення між сторонами неможливе. 3. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими, з січня 2019 року по теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Позивач та його представник не ставить питання про відшкодування понесених витрат у зв`язку із розглядом справи, а тому понесені судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved