Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] 22.02.2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, в якому просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано у 2019 році. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі було народжено [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка з моменту народження і по теперішній час діти разом з нею зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що виникла необхідність в зміні місця мешкання, позивач звернулась до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА з метою зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дітей за новою адресою, однак за відсутності згоди відповідача їй було відмовлено. Отримати згоду відповідача не є можливим через складні стосунки, спілкування з відповідачем. Враховуючи, що між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмові згоди на зняття з реєстрації малолітньої дитини, позивач змушена звернутись до суду з проханням надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди батька та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2021 було відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду відзив та письмові пояснення якими просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві та поясненнях. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву, якою позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі та розгляд справи провидити за відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним винести по справі рішення, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 17.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 362 (а.с. 18). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 24). Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження (а.с. 11,12). Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Яковенко В.І., [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 25, 26). Як вбачається з договору міни від 18.06.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. та договору дарування від 01.06.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В. [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS] . Позивач, 10.09.2020 року звернулась до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА з заявою про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте, [PERSON] було відмовлено у реєстрації місця проживання, на підставі п. 11 абз. 1, а саме: особа не надала необхідних документів, інформації, відсутня згода батька та реєстрацію дитини (а.с. 19-21). Як вбачається з наданих до суду консультативних висновків лікаря-педіатра зміна кліматичного середовища позитивно позначиться на здоров`ї дітей, оскільки діти мають захворювання дихальних шляхів (а.с. 61-83). Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно частин 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Крім того, за приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. За ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно з п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Як вбачається з п.3.3 Порядку, у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітніх дітей. Більше того, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни місця реєстрації своїх дітей, хоча позивач зверталася до останнього із відповідною пропозицією, що не спростовано відповідачем. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню. Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45).Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями .соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дітей, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, тому таке судове рішення буде ефективним способом захисту прав дитини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання перерозподілу судових витрат не ставилось.

Outcome: approved