Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

12 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 листопада 2012 року в розмірі 11915грн 95коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 12 листопада 2012 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом. Відповідач систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконував передбачені договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 16 вересня 2020 року,\~яка складається\~із заборгованості\~за тілом\~кредиту в\~розмірі 2786грн\~61коп,\~заборгованості за\~відсотками нарахованими\~на прострочений\~кредит згідно\~ст.625\~ЦК України\~в розмірі\~973грн\~72\~коп,\~пені в\~розмірі 8155грн\~62\~коп;судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 12 листопада 2012 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.15). Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, які разом із Пам`яткою клієнта та Тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с.15-41). Відповідно до умов кредитного договору б/н від 12 листопада 2012 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 300 грн 00коп на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на рік (а.с.13,16). В рамках\~кредитного договору\~від 12\~листопада 2012\~року [PERSON] \~ неодноразово змінювався розмір кредитного ліміту останній раз 16 грудня 2016 року до 2100 гривень 00 копійок (а.с.13) та було видано дві кредитні картки: 12 листопада 2012 року № [NUMBER] зі строком дії до липня 2016 року; 16 грудня 2016 року № [NUMBER] зі строком дії до вересня 2020 року (а.с.14). Відповідач [PERSON] скористався кредитними коштами, про що свідчить виписка з карткових рахунків № \~ [NUMBER] ,\~№ \~ [NUMBER] \~(а.с.50-52). Відповідно до п.п. 1.2.5, 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.17-41). Пунктом 1.3.1.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язання банку з надання кредитного ліміту відповідно до заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунку в рахунок кредитного ліміту. Згідно п.2.1.4.5 вказаних вище Умов та правил банк залишає за собою право встановлювати, знімати, змінювати фінансовий ліміт на бонусних рахунках клієнта. Відповідно до п.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На просторочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві про приєднання до цього договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов`язання протягом 30 календарних днів, усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. Як вбачається з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожний день прострочення кредиту + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожний день прострочення кредиту + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше (а.с.16). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності\~до ст.\~625\~ЦК України\~боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором від 12 листопада 2012 року, яка згідно розрахунку позивача (а.с.12) станом на 16 вересня 2020 року становить 11915грн 95 коп і складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2786грн 61коп, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 972 грн 72коп, пені в розмірі 8155 грн 62коп. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2786 грн 61 коп, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 973 грн 72 коп є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд приходить до наступних висновків. 14 жовтня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього\~Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області. Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних паспорту, відомостей реєстру територіальної громади відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим в м. Костянтинівка (а.с.43), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 16 вересня 2020 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України та пені. При цьому, з розрахунку вбачається, що пеню нараховано вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, зважаючи на що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 8155грн 62коп задоволенню не підлягають. На підставі\~викладеного,\~враховуючи,\~що [PERSON] \~не виконав\~належним чином\~зобов`язань,\~передбачених кредитним\~договором б/н\~від 12\~листопада 2012\~року,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідачана користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором від\~12\~листопада 2012\~року,\~що утворилась\~станом на\~16\~вересня 2020\~року в\~загальному розмірі\~3760\~грн 33коп,\~що складється\~із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2786 грн 61коп, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України відсотками в розмірі 973 грн 72 коп, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с.5).

Outcome: partial