Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

31.07.2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 6,890 га, кадастровий номер: [NUMBER] розташованої на території Ольгинської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Про те що [PERSON] при житті склала заповіт від 27.03.2012 року посвідчений секретарем Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, згідно якого призначено спадкоємцем земельної ділянки позивача, йому стало відомо в 2017 року від робітників Ольгинської селищної ради. Оформити спадщину в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлючих документів. У судове засіданні позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Ольгинська селищна рада в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. (а.с.3). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] вбачається, що . земельна ділянка загальною площею 6,890 га, кадастровий номер: [NUMBER] розташованої на території Ольгинської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, належала померлій [PERSON].(а.с. 5). Згідно заповіту від 27.03.2012 року посвідченому секретарем Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку загальною площею 6,890 га заповідала [PERSON].(а.с.4). Відповідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що оформити спадщину в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки втрачено оригінал Державного акту на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER], про те, що спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка (пай) площею 6,890 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Ольгинської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п.3.1,3.3 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного Комітету України по житлово комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно правових актів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], якій належить земельна ділянка, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Outcome: approved