Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація», Третя особа-1 Територіальний сервісний центр №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, Третя особа-2: Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON], Третя особа-3 Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Третя особа-4: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Третя особа-5 Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в особі Філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Третя особа-6: [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності на частку та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження на майно - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) №WVWZZZ3CZ8P078401. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] проживають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Бабушкінського РУЮ м. Дніпропетровська, актовий запис №535 від 21 серпня 2004 року, свідоцтво про одруження І-КИ № 218646. У шлюбі позивачка та відповідач перебувають і на час подання даної позовної заяви. У травні 2015 року позивачка та відповідач придбали майно, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту Автомобіль), який був придбаний 13.05.2015 року, що підтверджується листом № 31/4/1242-А-97 від 08.04.2017 року ТСЦ №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області. Вказаний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, але зареєстрований на відповідача. У лютому 2017 року позивачка звернулась до відповідача-1 з пропозицією поділити спільне сумісне майно, зокрема спільний Автомобіль, на що він у березні 2017 року відповів категоричною відмовою. Крім того, на спірний Автомобіль накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна в забезпечення виконання кредиторських зобовязань першого власника Автомобіля - [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності по ? частці за кожним, а саме: [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) №WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER], усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю - ? частки автомобіля марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) №WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER] (попередній АН 9899 СТ), вчинені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39, код ЄДРПОУ 39409610), шляхом припинення обтяження - застави рухомого майна і виключення запису зі змінами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позивач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги уточненої позовної заяви підтримує. Відповідач [PERSON], надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи-5 Державне підприємство "Національні інформаційні системи" надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не підтримує та просив при вирішенні справи взяти до уваги, що обтяження №7006358 від 11.04.2008 року є приватним обтяженням, так як виникло на підставі договору застави, обтяжувачем по якому виступає ТОВ «Фінансова Компанія «Інновація». А тому для вилучення відомостей про приватне обтяження рухомого майна, обтяжувачу необхідно звернутися до приватного нотаріуса або до ДП «НАІС» із відповідною заявою. Відповідач 2- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація», Третя особа-1 Територіальний сервісний центр №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, Третя особа-2: Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON], Третя особа-4: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Третя особа-3 Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Третя особа-6: [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що з серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] проживають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Бабушкінського РУЮ м. Дніпропетровська, актовий запис №535 від 21 серпня 2004 року, свідоцтво про одруження І-КИ № 218646. У шлюбі позивачка та відповідач перебувають і на час подання даної позовної заяви. У травні 2015 року позивачка та відповідач придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту Автомобіль), який був придбаний 13.05.2015 року, що підтверджується листом № 31/4/1242-А-97 від 08.04.2017 року ТСЦ №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області. Вказаний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, але зареєстрований на відповідача. У лютому 2017 року позивачка звернулась до відповідача-1 з пропозицією поділити спільне сумісне майно, зокрема спільний Автомобіль, на що він у березні 2017 року відповів категоричною відмовою. Крім того, позивачка, в межах підготовки позову, дізналася що на спірний Автомобіль накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна в забезпечення виконання кредиторських зобовязань першого власника Автомобіля - [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Суд вирішуючи позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжявиходить з наступного. Спірні відносини регулюються положеннями Сімейного Кодексу України, згідно з якими основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Судом встановлено, що автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний в період шлюбу за спільні кошти подружжя. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна, шляхом визнання за позивачем права власності по ? частці за кожним, а саме: [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) №WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER] підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині усунення Позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом припинення обтяження - застави рухомого майна і виключення запису зі змінами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна суд виходить з наступного. У травні 2015 року позивачка та відповідач придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № WVWZZZ3CZ8P078401, реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту Автомобіль), який був придбаний 13.05.2015 року, що підтверджується листом № 31/4/1242-А-97 від 08.04.2017 року ТСЦ №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області. Разом з тим, з листа № 31/4/1242-А-97 від 08.04.2017 року ТСЦ №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області вбачається, 28.03.2014 року [PERSON] безперешкодно зняв Автомобіль з реєстраційного обліку в ТСЦ у Донецькій області. При цьому, важливо звернути увагу, що у період з 12.04.2008 року (моменту первинної реєстрації) по 13.05.2015 року (моменту реєстрації [PERSON]В.) зняття з обліку та перереєстрація Автомобіля здійснювалась неодноразово: - 28.03.2014 року зняття з обліку в ТСЦ Донецької області. - 10.10.2014 року реєстрація та зняття з обліку в ТСЦ м. Києва; - 11.10.2014 року перереєстрація в ТСЦ м. Києва; - 09.12.2014 року перереєстрація в ТСЦ м. Києва; - 28.04.2015 року зняття з обліку в ТСЦ Донецької області; - 13.05.2015 року реєстрація в ТСЦ № 1242 Дніпропетровської області. Придбавши Автомобіль, 13.05.2015 року [PERSON] поставив його на реєстраційний облік у ТСЦ №1242 в Дніпропетровській області. Після перереєстрації Автомобіля було змінено реєстраційний номер - АН 9899 СТ на АЕ 1191 КМ. Таким чином, під час реєстрації будь яких обтяжень або обмежень на Автомобіль не було та не існує на даний час, що підтверджується листом № 31/4/1242-А-97 від 08.04.2017 року ТСЦ №1242 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області. На момент укладення договору купівлі-продажу транспортний засіб було знято з обліку в ТСЦ Донецької області, оскільки у документах власника були відсутні будь-які заборони і обмеження в реалізації даного Автомобіля. Крім того, чинним законодавством встановлений спеціальний порядок державної реєстрації права власності на автомобілі в органах Державтоінспекції МВС України. Відповідно до п. 3.3. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВД від 11.08.2010 N 379, за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції, наявними базами даних АІС "Довідка-рахунок", "Митний документ", "Автомобіль", "Документ", "АРМ-РОЗШУК" проводиться перевірка документів, які подаються до Центру для проведення реєстрації ТЗ. Перевірці підлягають: свідоцтво про реєстрацію ТЗ або технічний паспорт, відповідні документи Держмитслужби, довідка-рахунок, акт приймання - передачі ТЗ, договір купівлі-продажу, біржова угода, інші документи, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Результати проведеної перевірки відмічаються на заяві і підписуються уповноваженою посадовою особою Центру (із зазначенням П.І.Б., дати та часу проведення перевірки). Відповідно до п. 5.1 Інструкції при знятті автомобіля з обліку обов'язково проводиться перевірка ТЗ за наявною в Центрі інформацією про накладення арешту на ТЗ (у разі наявної технічної можливості - з використанням бази даних АІС "Арешт") та про розшук правоохоронними органами, або щодо яких надійшла інформація про необхідність їх затримання чи анулювання повноважень уповноважених осіб. Пунктом 5.10. Інструкції забороняється зняття з обліку ТЗ, стосовно яких є відповідна заява власника, у графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію ТЗ або наявних базах даних внесені обмеження щодо зняття з обліку, а також за умови наявності обмежень, які передбачені пунктами 15, 40, 41 Порядку (1388-98-п ). Згідно з п. 9.3. Інструкції заборона або обмеження щодо відчуження ТЗ вказуються у графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Як вбачається з обставин справи, перереєстрація Автомобіля на [PERSON] як нового власника, була проведена на підставі довідки-рахунку від 13.05.2015 року, оскільки заборони на відчуження автомобіля в органах ДАІ не було, у свідоцтві про реєстрацію ТЗ за попереднім власником в графі «Особливі відмітки» вказівки на заборону відчуження транспортного засобу не було. Таким чином, хоча відомості про обтяження на підставі договору застави автомобіля були внесені до Державного реєстру, проте не були зроблені відповідні відмітки у реєстраційному посвідченні на автомобіль власника [PERSON], внаслідок чого автомобіль був безперешкодно знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ та зареєстрований за [PERSON], як новим власником, на підставі довідки-рахунку. Отже, заставодержатель - Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк», а згодом інші стягувачі за кредиторськими зобовязаннями [PERSON], не забезпечили реалізацію обтяження заставою транспортного засобу, шляхом направлення заставного зобов'язання до органу реєстрації транспортного засобу. До того ж, при укладенні при укладенні угоди купівлі-продажу Автомобіля 13.05.2015 року з [PERSON], [PERSON] були виконані всі вимоги закону, він є добросовісним набувачем, Автомобіль придбав через торгівельну організацію ТОВ «Домінанта-Інвест», договір оформлено довідкою-рахунком серія, №ААЕ 167824, що не суперечить вимогам закону. Отже, угода відповідає вимогам частини 1-5 статті 203 ЦК України, була вчинена особами, які мають необхідний об'єм цивільної дієздатності, з вільним волевиявленням, яке відповідає їх внутрішньої волі, що не суперечить актам цивільного законодавства і моральним принципам суспільства і направлена на реальне настання правових наслідків, майно передано покупцеві, гроші за проданий Автомобіль отримав продавець. Натомість, відповідно до ст. 592 ЦК України у випадку передання заставодавцем предмета застави іншій особи без згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було необхідним, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Також, заставодержатель вправі обернути стягнення на інше майно боржника. Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який є спеціальним законом, передбачено право обтяжувача майна, яким є на даний час ТОВ «Фінансова Компанія «Інновація», якщо його права порушені внаслідок дій боржника (відчуження майна без згоди заставодержателя), на відшкодування завданих збитків. Отже, згідно з положеннями наведених норм заставодержатель, яким є на даний час ТОВ «Фінансова Компанія «Інновація», вправі обернути стягнення на інше майно боржника. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зазначений висновок узгоджується і з положеннями статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-449 цс15 від 10.06.2015 року. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обовязки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року. В даному випадку [PERSON] придбав Автомобіль на законних підставах за довідкою-рахунком серія, №ААЕ 167824, виданою торгівельною організацією ТОВ «Домінанта-Інвест». При купівлі продажу автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується і тим, що при знятті з реєстраційного обліку автомобіля [PERSON], співробітниками ДАІ було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було. Таким чином, [PERSON] є добросовісним набувачем, ? частина придбаного Автомобіля належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя і накладення обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на даний Автомобіль порушує її право власності. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судових захист. Захист же цивільних це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. У звязку із накладенням на Автомобіль обтяження, позивачка не може в повній мірі використовувати своє право власності на Автомобіль, оскільки позбавлена права розпоряджатися власністю. Тому у позивачки виникла необхідність звернутись до суду в усуненні перешкоди у здійсненні нею права власності на ? частку Автомобіля шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, є підстави для задоволення позову у спосіб, який вибраний позивачем шляхом усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження.

Outcome: approved