Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

07.04.2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування її померлої [INFO] мами [PERSON] на утриманні померлої [INFO] [PERSON] з 1998 року до дня смерті- [INFO], мотивуючи заяву тим, що її мама [PERSON] являлась інвалідом ІІ групи. З 1998 року до своєї смерті ([INFO]) [PERSON] проживала в одному погосподарському номері з мамою заявниці - [PERSON], вели спільне [PERSON], як інвалід перебувала на утриманні [PERSON] з 1998 року по день смерті останньої. Встановлення даного факту заявниці необхідне для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали заяву повністю і пояснили, що з 1998 року по день смерті [PERSON], тобто до [INFO], [PERSON] проживала у селі Ольгопіль у власному будинку разом з [PERSON] [PERSON]постійно хворіла, не працювала і знаходилася на утриманні рідної тітки [PERSON] Просять позов задоволити. Представник зацікавленої сторони Рогізківської сільської ради у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Рогізка [PERSON] 25.04.2017 року направив до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу без участі представника зацікавленої сторони, та проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши надані ними докази у їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт перебування фізичної особи на утриманні. Як вбачається з заяви та з пояснень заявниці у суді вона просить встановити факт перебування її мами [PERSON] на утриманні тітки [PERSON] з 1998 року по [INFO].Даний факт необхідно для оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON], оскільки заявниця вважає, що її мама мала право на спадщину за законом як особа, яка була непрацездатна і перебувала на утриманні померлої не менше року. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.531 ЦК УРСР (1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Отже, заявник зобов"язана була довести, що її мама у період з 1998 року по [INFO] була непрацездатною особою, що утримання було повним або допомога, яка надавалась [PERSON] мамі заявниці [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до існування. Заявниця не зазначила в позовній заяві, не надала в судовому засіданні доказів про те, які саме матеріальні засоби були основним і постійним джерелом існування її мами [PERSON] у період з 1998 року по [INFO].Вона не надала суду доказів про те, що у 1998,1999 році її мама була непрацездатною. Суд вважає, що загальні фрази у позовній заяві, загальні фрази у поясненні заявниці та її представника у судовому засіданні про те, що [PERSON] знаходилась на утриманні [PERSON] з 1998 року по 12.03.1999 рік не можуть бути належним доказом непрацездатності [PERSON] та повного її утримання тіткою [PERSON]. Суд також вважає, що показання свідків [PERSON] та [PERSON] також не можуть бути належними доказами того, що у період з 1998 року по [INFO] [PERSON] була непрацездатною і знаходилась на повному утриманні [PERSON], оскільки вони підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом у селі Ольгопіль, не пам"ятаючи точних дат проживання, не знаючи, хто у кого був на утриманні.З показань цих свідків у суді вбачається, що у період з 1998 року по 1999 рік разом з [PERSON] проживав її чоловік, вони тримали корову і іншу живність, що свідчить про те, що пенсія [PERSON] не була єдиним і постійним джерелом існування [PERSON] У довідці сільського голови села Ольгопіль №242 від 09.02.2017 року зазначено, що [PERSON] на день смерті проживала в одному номері зі своєю тіткою [PERSON] у [ADDRESS], та вели спільне господарство. [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], як інвалід з 1998 року по день смерті( а.с.10). Суд вважає, що зазначена довідка також не може бути належним доказом непрацездатності [PERSON] і перебування її на утриманні [PERSON] у період з 1998 року по день смерті останньої, оскільки в ній зазначено про події вісімнадцятирічної давності і не зазначено підстави видачі такої довідки. Навпаки, до позову заявницею додано довідку медико-соціальної експертної комісії, з якої вбачається, що вперше другу групу інвалідності [PERSON] було встановлено лише 02.12.2014 року, що свідчить про те, що на момент смерті [PERSON] її було 47 років і вона була працездатна ( а.с.12). Отже, виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що заявниця не надала суду достатньо доказів, які б свідчили, що її мама [PERSON] у період з 1998 року по [INFO] була непрацездатною і знаходилась на повному утриманні тітки [PERSON] Навпаки, судом встановлено, що [PERSON] у зазначений період була непрацездатною за віком.

Outcome: dismissed