Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 13.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/50090, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 212100,00 дол. США строком до 12.04.2027 року під 12,85 % річних. 13.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким остання поручилась перед Кредитором за виконання Позичальником його кредитних зобов»язань. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконавав, у зв'язку із чим станом на 13.06.2014 року загальна сума боргу склала 373150,37 дол. США, що еквівалентно 4376619,87 грн. Тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 25.11.2014 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за участю третьої особи [PERSON] про припинення договору поруки було залишено без розгляду. Представник позивача в судовому в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. При цьому не заперечив щодо зменшення розміру пені до 10 %. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині стягнення заборгованості за кредитом, просила суд зменшити на 99% розмір пені за прострочення сплати кредиту, про що надала письмову заяву. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/50090, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 212100,00 дол. США строком до 12.04.2027 року під 12,85 % річних. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 13.04.2007 року. З укладенням Кредитного договору Позичальник зобов»язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтентних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту (п.п. 1.3. та 5.1. Кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов»язання - сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 10.1. Кредитного договору). Крім того, зобов»язання достроково погасити кредит (у 30-денний термін) на вимогу Кредитора (п. 6.5. Кредитного договору). 02.11.2009 року до Кредитного договору укладено Додаткову угоду №2, якою капіталізовано прострочену заборгованість по відсоткам та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу, у зв»язку з чим Графік погашення було викладено у новій редакції у Додатку №1 до зазначеної угоди. Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виникло зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у строки і розмірах встановлених Графіком погашення, у разі порушення якого Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов»язання за Кредитним договором. 13.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким остання поручилась перед Кредитором за виконання Позичальником його кредитних зобов»язань. Отже, з укладенням Договору поруки у Кредитора виникло право у разі невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором стягнути з Поручителя суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 13.06.2014 року має заборгованість на загальну суму 373150,37 дол. США, що еквівалентно 437661987 грн., яка складається з: 168994,40 дол. США, що еквівалентно 1982107,77 грн. - заборгованість за кредитом; 58030,90 дол. США, що еквівалентно 680634,97 грн. - заборгованість за відсотками, що фактчино сторонами не оспорювалось. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; за ч. 2 цієї Статті, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вищевказані вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та необхідно стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту. Позивачем обрахвано пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків 146125,07 дол. США, що еквівалентно 1713877,13 грн. Разом із тим, у відповідності до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сума пені значно перевищує суму заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам, а тому на думку суду, у відповідності з законом з урахуванням обставин справи (наявності на утриманні неповнолітніх дітей, добровільна реалізація предмету іпотеки) може бути зменшена до 10% її значення та дорівнювати 171387,71 грн. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 525, 526, 527, 530, 536, 538, 549, 551, 554, 610, 611, 624, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial