Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вони з 06 серпня 2005 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу без позивача і відповідача та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4-5). На даний час позивачка з відповідачем однією сім'єю не проживають, діти знаходяться на повному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає, що достовірно встановлено, та доказів зворотному суду надано не було. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, тому відповідач повинен надавати допомогу на утримання дитини. В зв"язку з наведеним, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно на кожну дитину. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved