Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та визнання права власності на земельну ділянку площею 6,9802 га розташовану на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю ХР № 002209, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач вказала, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,9802 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325482000:08:000:0120, розташованої на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутні документи, підтверджуючі факт того, що Позивач проживала разом з [PERSON] з 2003 року і до самої смерті за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що позивач, як спадкоємець за законом, не може належним чином оформити свої майнові права на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона змушена звернутися до суду. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла двоюрідна бабуся Позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,9802 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325482000:08:000:0120, розташованої на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №002209, виданого 23 червня 2004 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 11 травня 2004 року №205 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №184. У 2003 році, коли [PERSON] через похилий вік та хворобу стала потрібна допомога, Позивач почала проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS], де й проживала разом з [PERSON] до самої смерті. Тобто Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] право на спадщину мала також її племінниця - [PERSON]. Проте в передбачений законом строк до нотаріальної контори [PERSON] не зверталися, отже, є такою, що не прийняла спадщину. 26 серпня 1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в результаті чого прізвище Позивача змінилося із «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджено Витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00011070602, виданим 17 вересня 2012 року. 07 серпня 1996 року шлюб між Позивачем та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Чугуївським відділом реєстрації актів громадського стану Харківської області 21 серпня 1996 року. Після розірвання шлюбу Позивач залишила собі прізвище «[PERSON]». 06 листопада 2006 року Позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про Шлюб серії [NUMBER], виданим Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області 06.11.2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №03. В результаті реєстрації шлюбу прізвище Позивача змінилося з «[PERSON]» на «[PERSON]». Після звернення до нотаріальної контори Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено, так як відсутні документи, підтверджуючі факт того, що Позивач проживала разом з [PERSON] з 2003 року і до самої смерті за адресою: [ADDRESS]. Інших осіб, які мали б право на спадкування після смерті [PERSON], крім Позивача та Відповідача немає. Позивач з 2003 року до дня смерті [PERSON] проживала разом нею без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року передбачено, що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем. Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 81 Земельного кодексу України - громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі …..прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1225 Цивільного кодексу України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved