Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

17.06.2013 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово", [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.03.2012 року в м. Києві по Набережному шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Сузукі Гранд Вітара», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача було завдано значної матеріальної шкоди. Як вбачається зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку№538 від 06.02.2013 року, складеного ТОВ «Гарант Асістанс», вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 132420,97 грн.., а матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля «Фольксваген» в результаті ДТП, складає 91030,40 грн.. На підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0394647 від 29.12.2011 року СК «Гарантія» було виплачено позивачеві страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та [PERSON] виплачено франшизу в розмірі 1000,00 грн.. Крім того, згідно Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності №201537 від 29.12.2011 року відповідальність [PERSON] також застрахована ПрАТ «СК «Здорово». 12.10.2012 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» з заявою про виплату різниці страхового відшкодування в розмірі 40 520,40 грн., разом з тим страхове відшкодування на дату подання до суду позовної заяви сплачене не було. Крім того, зазначив, що внаслідок вказаної події було пошкоджено його майно, постала необхідність здійснювати додаткові заходи, спрямовані на оформлення документів, озернення до суду, що спричинило душевні страждання позивачу. Таким чином, просив, стягнути з ПрАТ «СК «Здорово» страхове відшкодування, з відповідача [PERSON] франшизу та матеріальну шкоду, та з відповідачів в рівних частках моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та суму сплаченого судового збору. 20.01.2014 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Здорово» страхове відшкодування в розмірі 40520,40 грн., три відсотки річних в розмірі 1372,14 грн., облікову ставу в розмірі 3216,08 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., з відповідача [PERSON] франшизу в розмірі 510,00 грн., та з відповідачів в рівних частках витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та судовий збір. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник ПрАТ «СК «Здорово» в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, зазначив, що позивачеві вже було виплачено страхове відшкодування СК «Гарантія», а подвійне відшкодування за однією дорожньо-транспортною пригодою не передбачено законодавством. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Судом достовірно встановлено, що 11.03.2012 року в м. Києві по Набережному шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Сузукі Гранд Вітара», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з Акту огляду транспортного засобу від 15.03.2012 року, автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку№538 від 06.02.2013 року, складеного ТОВ «Гарант Асістанс» на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 132420,97 грн.., а матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля «Фольксваген» в результаті ДТП, складає 91030,40 грн.. На підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0394647 від 29.12.2011 року СК «Гарантія» було виплачено позивачеві страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн., тобто в межах ліміту 50 000,00 грн., франшизу в розмірі 1000,00 грн. виплачено позивачу [PERSON]. Таким чином, вбачається, що невідшкодованою лишилася частина матеріального збитку в розмірі 41 030,40 грн.. Згідно Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності №201537 від 29.12.2011 року відповідальність [PERSON] також застрахована ПрАТ «СК «Здорово». Умовами вказаного Договору передбачено ліміт страхової виплати в розмірі 112500,00 грн. та франшизу в розмірі 510,00 грн.. За таких обставин, вбачається, що ПрАТ «СК «Здорово», як страховик за договором добровільного страхування, зобов'язаний здійснити доплату різниці між виплаченим страховим відшкодуванням в межах ліміту за договором обов'язкового страхування та розміром фактично завданого ДПТ матеріального збитку. Суд не приймає до уваги посилання представника матеріального збитку в розмірі 41 030,40 грн..на те, що у випадку стягнення вказаної суми буде допущене подвійне страхове відшкодування за одним страховим випадком, оскільки в позовній заяві йдеться про стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» суми матеріального збитку, який не покривається виплатою за договором обов'язкового страхування в межах встановлено ліміту, таким чином, дана сума є невідшкодованою різницею, а не повторною страховою виплатою. Таким чином, позовні вимога щодо стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» страхового відшкодування в розмірі 40520,40 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що ПрАТ «СК «Здорово» було порушено свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування, позовна вимога про стягнення з відповідач трьох відсотків річних в розмірі 1372,14 грн. підлягає задоволенню. Стосовно вимоги щодо стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» процентів за користування чужими грошовими коштами, обрахованих у відповідності до облікової ставки НБУ, суд зазначає наступне. Положеннями Глави 48 ЦК України «Виконання зобов'язань» передбачено обов'язок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Також, нормами вказаної глави передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, між позивачем [PERSON] та ПрАТ «СК «Здорово» договірні відносними відсутні, таким чином, суд не вбачає підстав для застосування до вказаних правовідносин положень ст.. 536 ЦК України. Таким чином, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до положень Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності №201537 від 29.12.2011 року передбачено франшизу в розмірі 510,00 грн.. Таким чином, оскільки з ПрАТ «СК «Здорово» підлягає стягненню в відшкодування матеріального збитку сума 40520,40 грн., невідшкодованою лишається частина матеріального збитку в розмірі 510,00 грн., тобто сума франшизи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, позовна вимога про стягнення з [PERSON] франшизи в розмірі 510,00 грн. підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., суд керувався наступним. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивачем зазначено, що внаслідок невиконання відповідачем ПрАТ «СК «Здорово» своїх зобов'язань, він був змушений додатково оформляти велику кількість офіційних документів, проводити експертизи та замовляти Висновок, отримував різноманітні довідки в установах. Таким чином, все вищевказане призвело до додатково витраченого особистого часу та змін в організації життя позивача. Крім того, за відсутності належних до виспати коштів позивач не має можливості відремонтувати автомобіль, таким чином несе додаткові витрати з його зберігання на СТО, а також позбавлений можливості використовувати транспортний засіб за призначенням. За таких обставин, оскільки відповідачем ПрАТ «СК «Здорово» не було здійснено позивачеві страхового відшкодування з підстав, не передбачених законом, зважаючи на те, що в судовому засіданні представник відповідач не обґрунтував належним чином, з огляду на що відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем, суд приходить до висновку, що вказаними неправомірними діями позивачеві було завдано моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 500,00 грн.. Крім того, в позовній заяві [PERSON] зазначає, що ним було понесено витрати на отримання юридичної допомоги, які просить стягнути з відповідачів в рівних частках. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що, відповідно до Договору №01/07/13 про надання правової допомоги від 01.07.2013 року, укладеному між позивачем та ТОВ «НДЦ «Енергонафтохім», останнє прийняло на себе зобов'язання надати [PERSON] правову допомогу з питань чинного законодавства, а саме стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля останнього, яка мала місце 11.03.2012 року в м. Києві на Набережному шосе. Відповідно до Квитанції до прибутково касового ордеру №4 від 17.07.2013 року, [PERSON] було сплачено ТОВ «НДЦ «Енергонафтохім» винагороду за договором №01/07/13 в розмірі 1500,00 грн.. За таких обставин, вказана сума підлягає відшкодуванню в відповідачами в рівних часках, а саме по 750,00 грн. з кожного. Також, на підставі ст.. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 835 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial