Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

24.02.2015 року позивач [PERSON], як бабуся малолітньої [PERSON] [INFO], звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON] та відбуває покарання у місцях позбавлення волі відповідно до вироку Жидачівського районного суду від 17.12.2013 року. Відповідач не займається вихованням своєї малолітньої дочки [PERSON], не створює належних умов для її проживання, розвитку та виховання, не забезпечує її матеріально і фінансово. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем, а відповідач за період часу із жовтня 2014 року по січень 2015 року провідала дочку лише два рази. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя протягом червня 2014 року - січня 2015 року три рази притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Вказані обставини є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, про що подала суду письмову заяву. Суду пояснила, що живе в іншому населеному пункті з іншим чоловіком. З батьком дитини, який відбуває покарання у Дрогобицькій ВК, стосунків не підтримує. Аліменти на дитину не платить, бо не має коштів і дочкою не займається, так як має інші заняття. Представник третьої сосби - органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області Семчишин О.М. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, та підтримала висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що мати дитини - відповідач в справі, за період проживання на території смт.Гніздичів Жидачівського району Львівської області характеризується із негативної сторони: веде аморальний спосіб життя, безвідповідально ставиться до виховання дітей, а саме постійно пропадає із додому, залишаючи дитину на свою матір. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, підтверджується: висновком органу опіки та піклування - Жидачівської РДА Львівської області від 17.02.2015 року, постановами Жидачівського районого суду від 17.06.2014р., 29.08.2014р. та 28.01.2015 р. про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за ухилення від виконання батьківських обов"язків за ч.ч.1,2 ст.184 КУпАП, актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 02.02.2015 р. Гніздичівської селищної ради. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітньої дочки [PERSON], поскільки безвідповідально ставиться до них - не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує до самостійного життя, не цікавиться нею, покидає дитину на тривалий час, не проявляє любові і розуміння, дитина не росте під опікою і відповідальністю своєї матері в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Такого подання до суду не надходило, тому суд вважає за доцільне передати малолітню [PERSON],2013 р.н. під опіку органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області до встановлення опіки над нею.

Outcome: approved