Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], предмет якого склали такі вимоги: 1. Встановити юридичний факт, що вона, [PERSON] є донькою померлого [INFO] батька [PERSON] та померлої [INFO] матері [PERSON]; 2. Визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], що належав за життя померлому [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст.ст. 1216-1218, 1221-1222, 1225, 1266 ЦК України. Як на докази посилається на такі документи: паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.5); свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6); свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з карткою фізичної особи- платника податків (а.с.8); свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9); свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.10); довідка Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 1784 від 19.07.2016 року (а.с.11); свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок (а.с.12); технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою Кірова, 3 (а.с.13-15); висновок про оціночну вартість житлового будинку (а.с.16); лист Комунального підприємства "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" від 22.06.2016 року № 169 (а.с.17); лист Царичанської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.07.2016 року (а.с.18); постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2016 року (а.с.19). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на таке. [INFO] помер її батько [PERSON], який постійно проживав в власному будинку по [ADDRESS]. Разом з ним постійно проживали в будинку його дружина [PERSON], вона, її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Викладені обставини підтверджується свідоцтвом про смерть Могилівською сільської ради серії [NUMBER] від 05 січня 1993 року та довідкою виконкому № 1784 від 19.07.2016 раку. [INFO] померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть її серії [NUMBER] виданого 01 липня 1993 року Могилівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті батьків залишилось спадкове майно, яке складається з житлової будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], вартістю 4800, який належав померлому батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1989 року, виданого головою виконкому тодішньої Царичанської районної Ради народних депутатів згідно рішення виконкому № 273/8 від 23.08.1989 року. Спадкоємцями спадкового майна батьків є лише вона і її брат [PERSON], який на день смерті батьків разом з ними не проживав і заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подавав. У встановленому ст. 525 ЦК України (1963 року) порядку вона прийняла спадщину батьків і в липні 2016 року звернулась з заявою до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Наталії Юріївни про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок. Постановою державного нотаріуса від 11 липня 2016 року у видачі їй свідоцтва про праву на спадщину за законом на житловий будинок було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригінала свідоцтва про право власності на будинок та документів про родинні відносини з померлим. Родинні відносини з померлим підтверджуються її свідоцтвом про народження в якому її батьком записаний [PERSON] та матір'ю [PERSON] та довідкою Могилівської сільської ради від 19.07.2016 року, про те,що вона є донькою померлого [PERSON] Право власності на житловий будинок підтверджується свідоцтвом від 25.09.1989 року про право власності [PERSON] на житловий будинок та технічним паспортом на будинок, що знаходиться в Царичанському БТІ в інвентаризаційні справі, ксерокопії яких нею додаються. А також підтверджується довідкою Царичанського БТІ від 22.06.2016 року № 169 про те, що відповідно до наявних документів будинок по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Третя особа [PERSON] пред'явив позов до позивача та відповідача, заявивши самостійні вимоги на предмет спору. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано в одне з ним провадження позов третьої особи [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], предмет якого склала вимога про визнання за ним, [PERSON] права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] вартістю 48 200 грн. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст.ст. 3, 5, 12, 118-120, 123-125 ЦПК України, ст. 328 ч.1, ст. 344 ч.ч. 3, 4 ЦК України. Як на докази посилається на такі документи: паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.32-33); довідка Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 2428 від 23.09.2016 року (а.с.34); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.35); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з карткою фізичної особи- платника податків (а.с.36); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.37); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з карткою фізичної особи- платника податків (а.с.38-39); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.40-41); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.42-45). На обґрунтування своїх позовних вимог до позивача до відповідача [PERSON] послався на таке. З 1978 року він проживає в житловому будинку [ADDRESS], разом з ним проживали його сестри [PERSON] та [PERSON], їхні батьки [PERSON], [PERSON]. Власник будинку - їх дідусь (по матері) [PERSON], помер [INFO], його жінка та їхня бабуся [PERSON] померла [INFO]. Його сестра [PERSON] в 1993 року виписалась з будинку і перестала в ньому проживати. [PERSON] перестала жити з 1995 року. В 1999 році він одружився з [PERSON], і з цього часу він став проживати в будинку самостійно від батьків. Він сплачує комунальні послуги, робить весь поточний ремонт як житлового будинку, так і господарських будівель і споруд. Тобто добросовісно та відкрито володіє будинком більше десяти років, використовую земельну ділянку за призначенням (по цей час земельна ділянка для обслуговування будинку не приватизована). У вересні 2016 року він дізнався, що його мати [PERSON], намагається оформити документи на цей будинок, як на спадкове майно. Згідно оцінки, проведеної 14.07.2016 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями складає 48200 грн. Він намагався поговорити з [PERSON] з приводу оформлення житлового будинку, але вона відповіла, що все буде вирішувати суд і вже в Царичанському районному суді є позовна заява від неї. Таким чином, його прав на цей будинок вона не визнає. Більше десяти років він вільно користується будинком з господарськими спорудами та будівлями, використовує землю за призначенням, з боку сусідів на нього дорікань немає. На даний час захистити свої права він може лише в судовому порядку. Згідно п. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). За п. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. В судовому засіданні наполягав на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на справедливість і законність своїх вимог та просив відмовити первісному позивачеві в позові. Позивач за первісним позовом [PERSON] визнала позов свого сина - [PERSON], про визнання за ним права власності на житловий будинок за набувальною давністю, у зв'язку з чим не наполягала на задоволенні її позовних вимог до [PERSON]. Заяви про прийняття судом відмови від позову не подавала. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову [PERSON], але заявив про визнання позову [PERSON]. У вирішенні спору поклався на розсуд суду. Треті особи, які не заявили самостійних вимог щодо предмета позову, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вирішенні спору поклалися на розсуд суду, так як свого інтересу та претензій на нерухомість вони не мають. Могилівська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області до суду свого представника не направила, власної правової позиції по справі не висловила. Перевіривши надані суду документи, з'ясувавши правові позиції сторін в судовому процесі, прийнявши визнання зі сторони [PERSON] та [PERSON] пред'явленого до них позову [PERSON], який заявив самостійні вимоги на предмет спору за первісним позовом [PERSON], суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, визнавши за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а первісний позов [PERSON] - залишити без задоволення. Ухвалюючи рішення суд виходив з такого. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами частин першої, другої, четвертої статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Розглянувши справу, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Обставини, викладені ним в позовній заяві, були визнані [PERSON] і [PERSON] та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Судом встановлено, що визнання відповідачами цього позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як юридична доля нерухомого майна не є визначеною, [PERSON] безперервно та відкрито володіє і користується цим майном більше 10 років, інші особи не заявляють своїх вимог на предмет спору. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Понесені [PERSON] судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. За викладених обставин, врахувавши прийняття судом визнання позову [PERSON] протилежною стороною та задоволення його позовних вимог щодо визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, а також врахувавши те, що [PERSON] заявила в судовому засіданні про своє небажання підтримувати пред'явлений нею первісний позов за відсутності клопотання про прийняття судом відмови від позову, суд дійшов висновку, що слід відмовити повністю в задоволенні її позову до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. У зв'язку з цим понесені [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved