Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.04.2017 року між нею та Лохвицькою міською радою був укладений Договір оренди землі, згідно з яким вона має право користуватися земельною ділянкою площею 0,0061 га, розташованою за адресою: м. Лохвиця, вул. Дружби, 13а/16, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів. На даній земельній ділянці в 1991 році позивачкою був побудований гараж. В липні 2017 року позивач звернулася до Відділу з питань державної реєстрації Лохвицької міської ради по питанню реєстрації права власності на нерухоме майно, але через відсутність всіх необхідних документів їй було надано пояснення про неможливість проведення державної реєстрації. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості оформити своє право власності на гараж. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному об"ємі. Відповідач - представник Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обємі та просить справу слухати без участі представника. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. 21.04.2017 року між позивачем та Лохвицькою міською радою був укладений Договір оренди землі, згідно з яким позивач має право користуватися земельною ділянкою, площею 0,0061 га, розташованою за адресою: м. Лохвиця, вул. Дружби (пров. 60-річчя Жовтня), 13а/16, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер 5322610100:50:006:0233 (а.с.4-5). На даній земельній ділянці в 1991 році позивачкою був побудований гараж. Відповідно до даних технічного паспорту станом на 04.07.2016 року, виготовленого ТОВ "Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне" вбачається, що до складу обєкту входить А-1 - гараж (шлакоблоки), а - прибудова (сталь листова). В липні 2017 року позивач звернулася до Відділу з питань реєстрації Лохвицької міської ради по питанню реєстрації права власності на нерухоме майно, але через відсутність всіх необхідних документів 12.07.2017 року листом № 010-02/244 позивачу було надано пояснення про неможливість проведення державної реєстрації (а.с.13). Судом встановлено, що при будівництві гаража за адресою: Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Дружби, буд. 13а не були порушені нічиї права та інтереси. Відповідно до Листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України обєкти, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п. 10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2002 року № 7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на гараж є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved