overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] Свій позов мотивує тим, що 06.05.2006 р. між нею та відповідачем у Гончарівській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у них народилися сини [PERSON] та [PERSON] , які неповнолітні . Спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося , через розбіжність поглядів на життя та сім"ю, а також через різні характери. Крім того свекруха завжди намагалася їх посварити, у зв"язку із чим, між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми. З 2013 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства , не підтримують подружніх відносин. Відповідач позов визнав і пояснив , що він на розлучення згідний, але не з тих підстав, як хоче дружина. У них в сім"ї на протязі тривалого часу склалися дуже неприязні відносини. Дружина постійно вимагає від нього тільки гроші, хоча з її сторони ніякої допомоги він не бачить. Тому він погоджується на розлучення. Він не має до дружини ніяких почуттів . Він підозрює її в зраді , оскільки на мобільний телефон йому дзвонив якийсь мужчина і погрожував , вимагав залишити дружину в спокої. . Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 06.05.2006 року у Гончарівській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб між подружжям . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Сторонам надавався термін для примирення тривалістю 6 місяців, про те за цей час нічого не змінилося, такого не настало. Сторони втратили одне до одного почуття любові , не помирились і взаємно вимагають розлучення. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON]. Свій позов мотивує тим, що 14.02.2007р. між нею та відповідачем у Підгайчиківській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Спільне подружнє життя у них не склалося, через розбіжність поглядів на життя та сім"ю, а також через різні характери, у зв"язку із чим , між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми .Близько 10 місяців вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Відповідач позов визнав та пояснив, що він одружився тільки тому, що позивачка завагітніла від нього .Крім того, у нього є інша дівчина, з якою він планує створити сім"ю. Ніяких почуттів до дружини у нього нема. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 14.02.2007 року у Підгайчиківській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб між подружжям . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Фактично в шлюбі вони вступали тільки тому , що позивачка завагітніла . Сторони взаємно погоджуються на розлучення , вони не мають одне до одного ніяких почуттів. Враховуючи наведене і те , що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, це збережденя шлюбу супечить їх інтересам , а тому цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що 12.01.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя дітей у них немає. Їх сім»я розпалась з причини того, що чоловік її зрадив. Внаслідок цього. рік часу вони разом не проживають, жодних стосунків не підтримують, кожен з них живе своїм життям. Три місяці тому вона зустріла іншого чоловіка з яким має намір створити сім"ю. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вимоги позову просила задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнав. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім»я між позивачкою і відповідачем розпалась, шлюб їх існує лише формально. Подальше перебування позивачки у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення трирічного віку їх сином [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що з 28 вересня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого в них є син [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем не склався, і вона звернулася з окремим позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку з чим не працює. Її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання, оскільки він працює поліцейським у м. Києві і отримує заробітну плату в сумі 6000 грн. щомісяця, іншим особам аліменти не виплачує. Позивачка [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явилася і подала до суду письмову заяву в якій вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю і пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення їх сином трирічного віку. Вислухавши пояснення відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2013 року (а. с. 4). Копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дитини, а відповідач [PERSON] батьком (а. с. 5). В судовому засіданні також встановлено, що в даний час сторони проживають окремо, і дитина сторін проживає з позивачкою у справі, що підтверджується копією довідки про склад сім"ї позивачки ( а. с. 6 ). Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини. Відповідно до ч.2ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки він працює і іншим особам аліменти не сплачує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги викладені нею в позовній заяві і пояснила, що їх з відповідачем дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, і у добровільному порядку не в достатній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Інколи відповідач привозить дитині такі речі, які дитині не потрібні. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав і пояснив, що він в добровільному порядку надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, привозить необхідні для дитини речі. Він вважає, що гроші позивачці непотрібні, оскільки позивачка буде витрачати гроші не на утримання дитини, а на власні потреби. Тому просив відмовити позивачці в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дитини, а відповідач [PERSON] - батьком ( а.с. 2 ). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою у справі і знаходиться на її утриманні. І про це пояснила в судовому засіданні позивачка у справі, це також підтверджується довідкою про склад сім"ї позивачки з Шатурської сільської ради Ніжинського району від 07.10.2014 року ( а.с. 3 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку не в достатній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у справі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2006 року. Від шлюбу з відповідачем в них є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, яке набуло законної сили, їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідачам вона не досягла домовленості щодо утримання дитини. Позивачка [PERSON] за викликом в судове засідання не з"явилась і подала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю і пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним його прийняти. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення", за змістом частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь 300 гривень в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги адвоката. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона з відповідачем проживають окремо. На даний час дочка проживає з відповідачем, і службою у справах дітей вирішується питання про відібрання дитини у відповідача. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею в позовній заяві вимоги і пояснила, що з відповідач зловживає алкогольними напоями, і з цієї причини вони стали проживати окремо. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини Тому просила задовольнити її позов. Відповідач [PERSON] за викликом в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивачки у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних в справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дітей, а відповідач [PERSON] - батьком. В судовому засіданні встановлено, що малолітній син сторін [PERSON] проживає з позивачкою у справі і знаходиться на її утриманні, і що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у с праві. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи є квитанція про сплату позивачкою 300 гривень за надання правової допомоги адвоката, і тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача і понесені нею у справі судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дочки. Відповідач офіційно не працює, по інших виконавчих листах стягнень немає. Сторони за викликом у судове засідання не з'явились, хоча про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить задовольнити її позов і розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій він позовні вимоги повністю визнає і просить розглянути справу за його відсутності. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дитини, а відповідач [PERSON] батьком (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачкою у справі і знаходиться на її утриманні, і що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона з відповідачем проживають окремо. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання сина. Відповідач працює в психіатричній лікарні ім. Павлова в м. Києві, і також сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею в позовній заяві вимоги і пояснила, що в даний час вона з відповідачем проживають окремо. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини. Тому просила задовольнити її позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він повністю визнає позовні вимоги позивачки. Третя особа [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд, з урахуванням думки сторін у справі, вважає можливим розглянути справу по суті у відсутність третьої особи. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дитини, а відповідач [PERSON] - батьком. В судовому засіданні встановлено, що малолітній син сторін [PERSON] проживає з позивачкою у справі і знаходиться на її утриманні, і що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у с праві. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 15 листопада 2008 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбу, від якого вони мають дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дочки, будь-які спроби домовитись з ним щодо його участі в утриманні дитини мали негативний результат. Відповідач має задовільний стан здоров'я, аліменти не сплачує, інших утриманців не має. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею в позовній заяві вимоги і пояснила, що в даний час вона з відповідачем проживають окремо. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини. Тому просила задовольнити її позов. Відповідач [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивачки у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що позивачка [PERSON] являється матір"ю дитини, а відповідач [PERSON] - батьком. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] проживає з позивачкою у справі і знаходиться на її утриманні, і що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у справі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: - визнати квартиру [ADDRESS], та автомобіль [NUMBER], обєктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], - визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], та на 1/2 частку автомобіля [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 30 січня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В період шлюбу нею з відповідачем була придбана квартиру [ADDRESS], та автомобіль [NUMBER]. І квартира і автомобіль були зареєстровані на відповідача. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 71 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки чоловіка та дружини є рівними. Після оголошення в судовому засіданні перерви, яка була зроблена за клопотанням сторін для вирішення спірного питання шляхом укладання мирової угоди, позивачка за викликом у судове засідання не з"явилася і подала до суду письмову заяву в якій вона підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав заявлені позивачкою позовні вимоги і не заперечував проти їх задоволення. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним його прийняти. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення", за змістом частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved