Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, розмір позовних вимог якої збільшувався в процесі судового розгляду (а.с.2-4,82,105), в якій просить стягнути з відповідачів [PERSON], ПрАТ «СК «Статус» в порядку відшкодування завданої, внаслідок ДТП, матеріальної шкоди - 21 938 грн., моральної шкоди - 100 000 грн., пожиттєву щомісячну грошову виплату в розмірі 1000 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 05 квітня 2013 року о 07 год. 30 хв. по вул. Закревського в напрямку вул. Драйзера в м. Києві на пішохідному переході на неї, [PERSON], було здійснено наїзд автомобілем «DEWOO» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вона отримала черепно-мозкові травми, стала інвалідом другої групи довічно, та втратила працездатність. Відповідач по своїй ініціативі сплатив всі витрати по операції і утриманню в лікарняній палаті. Під час розгляду кримінальної справи він свою провину визнав в повному обсязі, при цьому добровільно сплатив 50 000 грн. Вироком Деснянського районного суду відповідача визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік. Зазначає, що після ДТП втратила роботу, стала інвалідом через халатні дії відповідача, який відмовляється їй допомагати відновити здоров'я, в результаті чого завдано моральну шкоду, яка полягає в тривалих фізичних стражданнях, втратою здоров'я, порушенням звичайного режиму життя, виснаження нервової системи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач [PERSON] (далі по тексту відповідач 1) та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», а тому відшкодування шкоди повинно бути здійснено саме страховою компанією. Зазначали, що з моменту вчинення ДТП відповідачем було виплачено більше 60 000 грн., оплачено операцію та утримання останньої в лікарняній палаті, при цьому матеріальний стан відповідача унеможливлює виплату компенсацій в такому розмірі. В судове засідання відповідач ПрАТ «СК «Статус» (далі по тексту відповідач 2) не з»явився, однак про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.59,7592,104,122-123) У наданих запереченнях (а.с.47-50) зазначили про невизнання вимог позову, посилаючись на те, що потерпіла всупереч вимогам чинного законодавства України не зверталась до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, а також не виконала обов'язків передбачених законом. Зазначили, що потерпілому моральна шкода відшкодовується в розмірі не більше 5 % ліміту, визначеного законом, а витрати на лікування повинні бути підтверджені документально, у зв'язку з чим вважають позовні вимоги необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05 квітня 2013 року близько 07 год. 30 хв., по вул. Закревського в напрямку вул. Драйзера в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «DEWOO» д/н [NUMBER], в порушення вимог п.п. 18.4, 4.16 ПДР України не зупинився перед нерегульованим пішоходним переходом, перед яким зупинився інший автомобіль, почавши при цьому об'їжджати вказаний транспортний засіб з лівого боку, у зв'язку з чим виїхав на пішохідний перехід та не надав перевагу для руху позивачу [PERSON], де вчинив наїзд на останню. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновком № 761/Е Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, внаслідок ДТП у позивача [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища у правій скроневій частці, травматичного субарахноїдального крововиливу, гострої субдуральної гематоми, гострої епідуральної гематоми в правій тім'яно-скроневій ділянці, лінійного перелому тім'яної та скроневої кісток справа з переходом на основу черепа в середню черепну ямку, гематоми тім'яно-скронево-потиличної ділянки справа. За ступенем тяжкості тілесного ушкодження вищевказана черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до довідки Міністерства охорони здоров'я України до акта огляду МСЕК №810722 позивач є інвалідом ІІ групи з 22.07.2013 р. довічно. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє транспортним засобом; джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до полісу № АВ/3089796 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «Статус» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. строком дії до 13.04.2013 р. Відповідно до ст.ст. 22 п.п 1, 12 п.п.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи і страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За ст. 23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи підставою для визначення розміру матеріальної шкоди на загальну суму 22 402,60 грн. стали: квитанції та фіскальні чеки (а.с.24-27), рахунок-фактура (а.с.20), витяги з процедурної карти та квитанції (а.с.70,83-85,95,106-107), які також зазначені як докази на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем у позовній заяві. Крім того, відповідно до листа з Інституту нейрохірургії ім. А.П. Ромоданова від 27.11.2013 (а.с.70) за час лікування [PERSON] з 15.08.2013 по 26.08.2013 р. були використані медпрепарати та засоби медичного призначення (15 найменувань): фізрозчин 200,0 - 4фл.; інсуман - 2 фл.; глюкофаж 100 - 6 таб.; тіотриозолін - 16 амп.; димедрол - 1 амп.; фізрозчин 400 мл. - 2 фл.; цефтріаксон 1,0 - 28 фл.; метрід 100,0 - 25 фл.; клексан 0,4 - 5 шпр.; солкосеріл 5,0 - 4 амп.; аспірин - кардіо - 3 таб.; солкосеріл-желе - 1 тюб.; бинт стерильний медичний - 6 шт.; рукавички хірургічні стерильні - розмір 8,5 - 3 шт.; індивідуальний імплант-реконструююча пластина з гвинтами - 1 шт. Зокрема, згідно з рахунком-фактура № РФ-130703-1 на постачання продукції (послуг) від 04.07.2013 р., ціна за послуги з виготовлення моделі індивідуального імпланту-реконструюючої пластини та гвинтів для [PERSON] становить 17 600 грн. Відповідно до квитанції №10228394 від 04.07.2013 грн. за вищезазначені послуги стороною позивача сплачено 17 600 грн. Згідно з процедурною картою позивача поліклініки № 2 Деснянського району м. Києва методика лікування складає наступні препарати: парапетам, актовегин, фізрозчин, які оплачені стороною позивача в розмірі 501, 18 грн., що підтверджується фіскальним чеком. Відповідно до показань терапевта для продовження лікування позивачу виписано препарати (а.с.84-85), які оплачені стороною позивача в розмірі 59,87 грн., 39,65 грн., 65,32 грн., 1,64 грн. та 0,58 грн. відповідно, що підтверджується фіскальними чеками. Зазначені позивачем квитанції та фіскальні чеки щодо понесених витрат на придбання лікарських препаратів доведені належним чином. Тобто, квитанції та товарні чеки на суму 22 402,60 грн. грн. є письмовими доказами, що відповідають положенням ч. 2 ст. 57 ЦПК України. Будь - яких доказів на їх спростування відповідачами не подано. Судом враховано в якості належних та допустимих доказів квитанції та чеки, які мають безпосередній причинний зв'язок між дорожньо - транспортною подією та необхідності здійснення таких витрат. Так як цивільна відповідальність відповідача 1 як особи відповідальної за заподіяну шкоду була застрахована відповідачем 2, саме відповідач 2 має обов'язок відшкодувати збитки завдані відповідачем 1. Такі дії відповідача 2 відповідають меті і здійснення обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності та діючому законодавству, а саме має виконати своє зобов'язання передбачене полісом щодо відшкодування шкоди нанесеної у зв'язку з ДТП. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 зазначеного Закону, у зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов?язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров?я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. У відповідності до п.12.2 ст. 12 Закону франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров?ю потерпілих, не застосовується. У відповідності до вище викладеного, вимоги щодо стягнення витрат на лікування підлягають задоволенню та стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Статус» на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22 402,60 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Доводи про спричинення моральної шкоди позивач пов"язує з душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідачів, те, що внаслідок ДТП вона стала інвалідом 2-ї групи довічно, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих зв'язків, додаткових зусиллях для організації лікування та свого життя. Внаслідок завданої тяжкої травми вона неодноразово перенесла операції, станом і на сьогодні проходить тривале лікування, яке потребує значних коштів. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 100 000 грн., суд враховує вище викладене, ступінь вини та,

Outcome: partial