Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], приватного підприємства «Антік УП», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], КП «Житловтик» про витребування майна. В обґрунтування вимог вказують, що є власниками квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку № 2 по вул..Тринітарській в м.Кам»янці-Подільському. Протягом тривалого часу вони користуються підвальним приміщенням площею 87,2 кв м під будинком № 2 по вул..Тринітарській і у відповідності до п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є співвласниками допоміжних приміщень будинку та конструктивних елементів будинку. Відповідач [PERSON] на підставі рішення [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року, яке в подальшому було скасовано, оформив на себе право власності на 87,2 к в м спірного підвального приміщення і в подальшому продав його 30 травня 2008 року ПП «Манхетен 57», а ПП «Манхетен 57» 09 липня 2008 року відчужив спірні підвальні приміщення [PERSON] Вважають, що підвальне приміщення вибуло поза волею його власників, тому просять витребувати від відповідачів [PERSON] ПП «Антік УП» на користь власників квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку № 2 по вул..Тринітарській в м.Кам»янці-Подільському підвальне приміщення площею 87,2 кв м в зазначеному будинку. 21.05.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], ПП «Антік УП», просить витребувати від [PERSON] та ПП «Антік УП» на користь власників квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку № 2 по вул..Тринітарській в м.Кам»янці-Подільському підвальне приміщення площею 87,2 кв м в зазначеному будинку, оскільки вона як влсник квартири в зазначеному будинку має право на підвлаьне приміщення, яке вибуло із її власності поза її волею. 27.05.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до ПП «Антік УП», [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], КП «Житловик», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], просять визнати недійсними договір купівлі-продажу від 30.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом [PERSON] за № 1649 та договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.07.2008 року, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] за № 4536, стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON], [PERSON] 15\~000 грн завданої моральної шкоди в рівних частках. [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року позовні заяви об»єднані в одне провадження. В суді позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник позов підтримали, просять задовольнити. Проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] заперечили, оскільки обраний ними спосіб захисту не відповідає порушеному праву. В суді представник 3 особи [PERSON] позов підтримав, просить задовольнити, не заперечив проти задоволення позову [PERSON], [PERSON], проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] заперечив, оскільки ними вибраний не той спосіб захисту свого права власності на спірне підвальне приміщення. В суді представник [PERSON], [PERSON] [PERSON] позов підтримав, просить задовольнити, проти задовлення первісного позову та позову [PERSON] не заперечив. В суді представник відповідача [PERSON] [PERSON] позови не визнала, заперечила проти їх задоволення з тих підстав, що [PERSON]М., [PERSON], [PERSON] є власниками частини квартир в багатоквартирному будинку, відповідно мають право на частину підвлаьного приміщення в розмірі, що відповідає їх частці в будинку, з якої позивачі не визначились. Позивачами не надано доказів, що спірне підвальне приміщення належить їм на праві власності, просить в задоволенні позову відмовити. В судове засідання представник ПП «Антік УП» не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що право на витребування майна згідно ст.. 387 ЦК України має виключно власник, і позивачі повинніт довести своє право власності на спірне приміщення. Оскільки позивачами своє праовласності не доведно, просить в задоволенні позовів відмовити. Представник КП «Житловик» в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності у вирішення спору покладається на думку суду. 3 особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена своєчасно належним чином. 3 особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності 3 осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справі в повному обсязі, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 2 по вул..Тринітарській в м.Кам»янці-Подільському, що підтверджується договором дарування квартири № 3 загальною площею 47,7 кв м від 3 вересня 2011 року, договором дарування квартири № 12 загальною площею 33,1 кв м від 3 вересня 2011 року, договором купівлі-продажу квартири № 8 загальною площею 34 кв м від 25 листопада 2003 року, власником яких є [PERSON]; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - салон-магазин від 7 квітня 2006 року загальною площею 28,7 кв м власником якого є [PERSON]М, договором купівлі-продажу 11/100 салону- магазину від 27.01.2014 року, власником якого є [PERSON], договором купівлі-продажу від 4 жовтня 2001 року квартири № 7, власником якої є [PERSON], договором купівлі-продажу від 14.11.2003 року квартири № 5 , яка належить [PERSON], договором купівлі-продажу від 05.05.2006 року салону-магазину, який належить [PERSON], інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно № 32983208. Під будинком є підвальне приміщення загальною площею 145,4 кв м, з яких 58,2 кв м належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу приміщення шляхом аукціону від 25 жовтня 2004 року, інша частина підвального приміщення використовується співвласниками будинку. [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року у справі за позовом [PERSON] до виконкому [PERSON]»янець-Подільської міської ради про визнання права власності на підвальне приміщення, передано у власність [PERSON] нежиле підвальне приміщення площею 87,2 кв м в м.Кам»янці-Подільському по вул..Тринітарській 2.. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 16 листопада 2006 року рішення [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року скасовано. [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 року у справі за позвом [PERSON] до виконавчого комітету [PERSON]»янець-Подільської міської ради, КП «[PERSON] місто», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на підвальне приміщення, [PERSON] в задоволенні позову відмовлено. Суд виходив з того, що згідно з нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» підвальні приміщення є допоміжними приміщеннями, що передаються безоплатно у спільну власність власників квартир в багатоквартирному будинку одночасно з приватизацією ними квартир, а тому не можуть бути у приватній власності [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2007 року та ухвалою Верховного суду України від 14 листопада 2007 року рішення [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 року залишено без змін. 30 травня 2008 року [PERSON] продав, а ПП «Манхетен 57» придбав у власність нежиле підвальне приміщення загальною площею 87,2 кв м по вул.. Тринітарській, 2 в м.Кам»янці-Подільському, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу. 09 липня 2008 року ПП «Манхетен 57» продав, а ПП «Антік УП» придбав у власність нежиле підвальне приміщення загальною площею 87,2 кв м, розташоване по вул.. Тринітарській, 2 в м.Кам»янці-Подільському, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу.. По факту шахрайства порушено кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України, рішення по даному факту не прийнято. Відповідно до п.1.1 рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №; 4-рп/2004 допоміжні приміщення(підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України) забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України). Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав"; Згідно ст.. 5 Закону України «Про особивості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно ст.. 6 зазначеного Закону співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласникі. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх прав попереднього власника як співвласника. Відповідно до ст.. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який його вчинив , необхідних повноважень. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. За нормами ч. 3\~ст. 16 ЦК України\~суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень\~\~\~ч. 2\~ст. 13 цього Кодексу, де зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб. Згідно з вимогами\~ЦК України\~особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Положеннями\~ст. 215 ЦК України\~встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених\~ст. 203 ЦК України. Статтею 216 ЦК України\~визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі наслідки окремих видів недійсних правочинів. Відповідно до вимог\~ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст. 388 ЦК України\~майно не може бути витребуване у нього. Пунктом 3 частини 1\~статті 388 ЦК України\~передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно зі\~ст. 388 ЦК України\~добросовісне придбання можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). У пунктах 19, 22, 26, 33, 35 постанови № 7 Пленуму "Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав" від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розяснив, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 червня 2015\~року у справі № 6-251цс15 за статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Оскільки спірне нежитлове приміщення вибуло із власності співвласників багатокваратирного будинку по вул..Тринітарській 2 в м.Кам»янці-Подліьському не з волі власників, відповідач не набув права власності на приміщення підвалу і у відповідності до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~право позивачів підлягає судовому захисту. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1\~ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої\~статті 216 ЦК України\~не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 Цивільного кодексу України. Позивачі [PERSON], [PERSON] не є сторонами правочинів, вчинених між [PERSON], ПП «Манхетен 57», ПП «Антік УП», а тому не можуть ставити питання застосування наслідків недійсного правочину для захисту порушених їх прав, про що зазначено в позові. Отже, на угоду, укладену з порушенням вимог закону, не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція), якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення. Враховуючи, що всі співвласники багатоквартирного будинку висловили своє бажання повернути у спільну власність спірне підвальне приміщення, яке вибуло з їх власності поза їх волею, суд вважає, що позов про витребування майна слід задовольнити. В задоволенні позову [PERSON], [PERSON] слід відмовити оскільки обраний ними спосіб захисту не відповідає існуючим правам цих позивачів на спірне приміщення, а позов про витребування майна, у відповідності із\~ст. 11 ЦПК України ними не заявлено. . На підставі викладеного,

Outcome: approved