Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач 19.08.2016 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача про визнання права в порядку спадкування за законом на право отримання сертифікату на земельну частку (пай). В своєму позові позивач зазначив, що його батько [PERSON] помер [INFO] року і значився в списках громадян- членів КСП, що додається до державного акту на право колективної власності, що був виданий КСП ім. Калініна Новоодеського району Миколаївської області, але відповідачем йому не було виписано і не було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Послався на те, що він являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, який прийняв спадщину, але нотаріус не видає йому свідоцтва на спадщину на цю земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) і державного акту на земельну ділянку. Посилаючись на п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1218,1268 ЦК України, на те, що він успадкував право на право отримання сертифікату після смерті батька, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право в порядку спадкування за законом на право отримати сертифікат на земельну частку (пай), площею 9,59 умовних кадастрових гектарів у праві колективної власності на землю КСП ім. Калініна, що розташовані на території Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засідання повністю підтримали заявлений позов. Посилаючись на порушене право позивача, який після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, але не може нотаріально оформити своє право на земельну частку (пай), на яку мав право його померлий батько, так як відповідач, не дивлячись на те, що його батько був у списках на паювання, незаконно не виписав цей сертифікат і, останній за життя не встиг отримати його, а нотаріус, в зв'язку з відсутністю оригіналу правоустановлюючого документу, не видає спадкоємцю свідоцтво на спадщину, просили суд позов задовольнити повністю, визнавши за позивачем право в порядку спадкування за законом на право отримання сертифікату на земельну частку (пай) площею 9,59 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сількогосподарського виробництва в КСП ім. Калініна Новоодеського району Миколаївської області і просили зобов'язати Новоодеську райдержадміністрацію Миколаївської області виділити позивачу в натурі з земель запасу земельну ділянку в розмірі 9,59 га в межах Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області. Представник відповідача Новоодеської райдержадміністрації в судовому засіданні позову не визнав. Посилаючись на те, що державний акті видавався КСП ім. Калініна [INFO] року з уточненим списком, коли батько позивача вже був мертвий, в зв'язку з чим, він був виключений зі списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) КСП ім. Каліліна, що підтверджується цим уточненим списком, внаслідок чого, зазначив, що позовні вимоги позивача являються безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - [PERSON] підтримав заявлений позов. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд задовольнити позов та розглянути справу у її відсутність. У відповідності до вимог ст.ст.27,31,169 ЦПК України, справа розглянута у відсутність третьої особи [PERSON], враховуючи думки сторін, наявність письмової заяви цієї третьої особи та достатність доказів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи, дослідивши позовну заяву, дослідивши обставини справи та додані до неї документи, перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд, застосовуючи принципи диспозитивності, змагальності сторін, на підставі чинного матеріального і процесуального законодавства, приходить до висновку, що даний позов безпідставний, а тому, не підлягає задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року КСП ім. Калініна Новоодеського району Миколаївської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК б/н, що зареєстрований за №1. До даного державного акту було додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який складався із 468 осіб, серед яких під №395 значилося прізвище [PERSON]. Розмір земельної частки(паю) по колишньому КСП ім. Калініна становить 9,59 умовних кадастрових гектарів. Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що на час отримання КСП ім. Калініна державного акту на землю, його батько, як член цього підприємства, був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а тому має право на земельну частку (пай), а він має на це право в порядку спадкування за законом. Втім, позивачем не надано суду доказів на підтвердження членства його батька в КСП ім. Калініна Новоодеського району Миколаївської області. Всі сільськогосподарські угіддя колишньої колективної власності КСП ім. Калініна були розподілені між його членами, в тому числі і пенсіонерами, які раніше в ньому працювали і залишалися його членами, відповідно до списків, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. Вільних від паювання земель, на момент звернення позивача з позовом до суду, не залишилось. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів, батько позивача - [PERSON] помер [INFO] року, ще до видачі КСП ім. Калініна державного акту на право колективної власності на землю, який був виданий цьому господарству після смерті батька позивача - [INFO] року. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що спадкоємці після смерті [PERSON], зверталися за захистом порушених прав щодо виключення [PERSON] із списку осіб на паювання земель, що додавався до державного акту та з приводу не виписки держадміністрацією на його ім'я сертифікату на право на земельну частку (пай). На момент судового розгляду справи, являється загальновідомим фактом та обставина, що КСП ім. Калініна було ліквідовано без правонаступника, у зв'язку з визнанням банкротом та знято з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. Аналіз та оцінка досліджених в судовому засіданні обставин і письмових доказів дають суду підстави стверджувати, що [PERSON], в зв'язку зі смертю [INFO] року, перестав бути членом КСП ім. Калініна, так як, у відповідності до ст.9 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виниклих правовідносин, припинилась його правоздатність. Відповідно до п.п.1-2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст. ст.1-2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст.22,23 ЗК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов, а саме: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. При цьому, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства. Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. З аналізу вищевказаних норм права вбачається, що для виникнення у особи права на земельну частку (пай) необхідні певні умови, а саме: членство в КСП, СК, СГАТ та входження до списку осіб, які мають право на паювання земель, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю та видача цього державного акту КСП. Ті ж, досліджені в судовому засіданні обставини справи, свідчать про те, що у батька позивача - [PERSON], на момент здійснення видачі КСП ім. Калініна державного акту на право колективної власності на землю, тобто, станом на 27 листопада 1995 року, вже припинилось членство в КСП ім. Калініна, внаслідок настання смерті останнього, в зв'язку з чим, він втратив право на те, щоб на його ім'я було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) являється правовстановлюючим документом, який посвідчує право особи на одержання цієї земельної частки (паю). Як вбачається з довідки в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області за №ДС 0.14.10.00.4.2012/0/2-16 від 20.09.2016 року, [PERSON] земельна ділянка в розмірі земельної частки(паю) по колишньому КСП ім. Калініна не виділялася, сертифікат на право на земельну частку (пай) на нього не виписувався. Відповідно до ст.1218 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких вищевикладених обставин, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що у [PERSON] не виникло право на земельну частку (пай), у розумінні п.п.1-2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та ст.ст.22,23 ЗК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), в зв'язку з чим, його син - позивач по справі - [PERSON] не міг та не успадкував це право, у відповідності до ст.1218 ЦК України. За таких обставин, вимоги позивача про визнання за ним права, в порядку спадкування за законом, на право отримання сертифікату на земельну частку (пай), розміром 9,59 умовних кадастрових гектарів в колишньому КСП ім. Калініна, після смерті батька [PERSON], суд вважає безпідставними. Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України, які передбачають диспозитивність судового процесу та розгляд справи з дотриманням принципу змагальності сторін, кожна сторона по справі повинна довести в судовому засіданні при розгляді справи ті обставини, на які вона посилається. Сторона ж позивача, в супереч вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, в судовому засіданні не надала суду жодних доказів того, що померлий [PERSON] перебував в членах колишнього КСП ім. Калініна Новоодеського району Миколаївської області і, на момент видачі КСП державного акту, був його членом. Сам по собі факт перебування [PERSON] у первинному списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), який складався в додаток до державного акту на право колективної власності на землю в КСП ім. Калініна, без доведення факту членства [PERSON] в цьому товаристві іншими доказами, не може бути достатнім доказом набуття та збереження ним членства у КСП ім. Калініна станом на день видачі цьому господарству державного акту. Аналіз та оцінка обставинам щодо перебування [PERSON] в членах КСП ім. Калініна, повинна здійснюватись судом на підставі наданих(представлених) сторонами доказів, яких сторони суду не надали для всебічного, повного їх дослідження та оцінки спільно з усіма іншими доказами по справі. Внаслідок безпідставності позовних вимог щодо заявленого позивачем права на одержання в порядку спадкування за законом, після смерті батька, права на земельну частку (пай) в колишньому КСП ім. Калініна, суд вважає безпідставною також і позовну вимогу позивача, що являється похідною від основної вимоги, а саме: вимогу про зобов'язання відповідача - Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області здійснити виділення позивачу в натурі із земель запасу земельну ділянку в розмірі 9,59 гектар в межах Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області, в задоволені якої, позивачу також слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у випадку відмови в задоволені позову, понесені позивачем судові витрати йому не компенсуються.

Outcome: dismissed