Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити батьківських прав відповідача щодо доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати орган реєстрації РАГСу, який проводив актовий запис в свідоцтві про народження дітей та виключити в записі «Батьки» відомості «матір [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу він та відповідач проживали разом в орендованій позивачем квартирі, але згодом під впливом матері відповідача - [PERSON] , відповідач забрала дітей та переїхала за іншою адресою. Позивач зазначає, що мати відповідача негативно впливає на відповідача та на дітей, перебування дітей в сім`ї відповідача негативно впливає на їх виховання та стан здоров`я, оскільки діти постійно хворіють, що свідчить про те, що в сім`ї відповідача [PERSON] несприятлива психологічна обстановка, бо мати відповідача, володіє гіпнозом і займається окультними науками, наслідком чого є негативний вплив на життя дітей та їх психологічний стан. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, залишає їх на діда та бабу, які здійснюють над дітьми фізичне насильство - побої, мордування, катування, мучення, заподіяння фізичних страждань та болю. Також над дітьми здійснюється психологічне насильство, яке виражається через подавлення їх волі, погрози, вселення почуття страху. Молодший син [PERSON] не відвідує дитячий садочок, виховується вдома. Мати дітей, відповідач [PERSON] , жорстоко поводиться з сином. Наражає обох дітей на небезпеку, проживаючи з дітьми поруч із своїми батьками. Зважаючи на викладене та діючи в інтересах дітей, позивач звернувся до суду із заначеним позовом та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.07.2018 р. зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіної О.М. Ухвалою суду від 14.09.2018 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи :Орган опіки і піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адімністрації, Орган опіки та піклування Ічнянської РДА Чернігівської області про позбавлення батьківських прав, та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 11.02.2019 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяві, в якому відповідач посилається на наступне. Так, з позивачем вона перебувала у шлюбі, від шлюбу в них народилось двоє дітей донька [PERSON] та син [PERSON] . Після розірвання шлюбу, діти постійно проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Для дітей створені всі необхідні умови для їх проживання, навчання, гормонального розвитку і виховання. Діти відвідують навчальні заклади. У школі обоє характеризуються позитивно, мають хороші успіхи у навчанні, без поважних причин навчання не пропускають. По догляду за дітьми відповідачу допомогає її мати.Діти ніколи не залишаються без нагляду дорослих. Стан здоров`я дітей задовільний. Діти займаються спортом. Посилання позивача на те, що до дітей астосовується психологічне насильство, не відповідає дійсності. Діти неодноразово відвідували психологів, за висновками яких жодні ознаки насильства щодо дітей відсутні. Відповідач зауважує на тому, що в сім`ї між нею, дітьми та її мамою панують завжди добрі і люблячі стосунки. Діти почувають себе в безпеці та спокої. Всі твердженн позивача є надуманими. Жодних перешкод у спілкуванні дітей з батьком вона не чинила. Позивач сам не проявляє інтересу до дітей, не сплачує аліменти, по яким має заборгованість. 20.02.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно якої позивач зазначає, що всі твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву є хибними та надуманими. Позивач не виконує належним чином батьківські обов`язки, які проявляються у психологічному тиску на дітей, жорстокому поводженні з ними, а також аморальній поведінці відповідача. 07.03.2019 року віповідачем [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Відповідно Розпорядження №1551 від 15.04.20219 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.04.2019 р. зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 14.02.2020 р., закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд повністю відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що вона разом з дітьми проживає у належних умовах. Вона працює. Діти доглянуті, навчаються, отримують все необхідне для їх розвитку та належного проживання. Позивач дітьми не цікавиться, діти його бояться Представник третьої особи органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, відмовити в задоволенні позову та врахувати висновок від 02.01.2020 № 108-82 "Про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей, [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ічнянської РДА Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та врахувавши його доводи, пояснення відповідача, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до наступного висновку Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.06.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2010. В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-2135/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2011 р. та до повноліття доньки [PERSON] , до 31.07.2015, а потім в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення сина [PERSON] його повноліття, до [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року у справі №760/25630/13-ц визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2014 року у справі №760/16403/14 у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: прокуратура Солом`янського району м. Києва, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, відібрання дітей - відмовлено. Судом встановлено, про відсутність обставин існування перешкод з боку відповідачів у спілкуванні позивача з дітьми та відсутність підтвердження обставин, що перебування дітей в сім`ї відповідача негативно впливає на їх виховання та здоров`я,. Встановлено, що [PERSON] разом з дітьми зареєстрована і проживає в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Судом з характеристики Будівельної компанії "СК ОСТ-БУД" від 05.02.2019 року встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді керівника кошторисно-договірногоо відділу з 2014 року, зарекомендувала себе як гармотний і висококваліфікований фахівець, відповідальна, цілеспрямована, доброзичлива. Крім того, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.01.2019 рік становить 35580,60 грн. Відповідно до довідки з ДКЛ № 4 Солом`янського району м. Києва від 20.07.2018 року, діти [PERSON] та [PERSON] здорові, інфекційних захворювань не виявлено. Згідно з характеристикою, наданою спеціалізованою школою ІІ-ІІІ ступенів №159 м. Києва, малолітня [PERSON] навчається в школі з 5 класу, школу відвідує регулярно, пропусків без поважних причин не має. Навчанням дитини цікавиться лише мама, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини. Батько до школи не навідувався жодного разу, батьківські збори не відвідував, життям доньки не цікавиться. Відповідно до характеристики, наданої НВК «Ерудит» м. Києва, [PERSON] навчається у 1-Г класі з вересня 2018. Навчанням дитини цікавиться тільки мати, щодня проводжає та зустрічає сина зі школи, допомогає у навчанні, регулярно відвідує батьківські збори, завжди бере активну участь у житті класу та діяльності навчального закладу. Батько до школи жодного разу не навідувався, шкільним життям сина не цікавиться, батьківські збори і свята не відвідував. Відповідно до заключень психолога від 15.08.2019, наданого психологом Київського міського ПНД № 5 вбачається, що [PERSON] має достатньо високий рівень когнитивного розвитку. Під час бесіди про стосунки з однолітками і іншими дорослими дівчина відверта, емоційний стан стабільний, активна, доброзичлива, чемна, гарна вихована. У бесіді розповідає про молодшого брата, як допомогає мамі та бабусі, як їй не вистачає діда. За батька у бесіді не згадує, на запитання щодо нього відповіла коротко «його у нас не має». Дитина категорично відмовила спеціалісту спілкуватись на цю тему, пояснюючи це важкими спогадами. [PERSON] під час бесіди про стосунки з однолітками, іншими дорослими активно ділиться враженнями, розповідає про навчання та вчительку. При згадуванні про маму дитина стає емоційно піднесеною, виявляється симбіотичний зв`язок та прихільність до неї. На питання про батька відповідає, що «давно його не бачив, він до нас не ходить вже». При попередньому патопсихологічному дослідженні в 2015 році було встановлено, що [PERSON] має схильність до неврозів, знаходився у неврозоподібному стані та загрозі розвитку інших психосоматичних захворювань. Після довготривалої психологічної корекції з дітьми та виключенням із життя дітей психотравмуючих факторів та зменшення контакту з тригерами та спогадами, психоемоційний стан дітей стабілізувався. Згідно висновку органу опіки і піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.01.2020 року № 108-83, зважаючи на те, що мати належним чином виконує свої батьківські обов`язки та піклується про дітей, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, (засідання від 19.12.2019) орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Відповідно до висновку, за місцем проживання відповідача створені належні умови для розумового та фізичного розвитку дітей. Мати належним чином піклується про дітей, приділяє багато уваги їх вихованню. У розмові з працівниками служби діти повідомили, що постійно проживають з мамою, яку дуже люблять; мама піклується про них, з нею відвідують басейн, ходять на прогулянки до парку, катаються на роликах, у вихідні дні відвідують православну церкву. Про тата говорили з небажанням, зустрічатись з ним не бажають. Повідомили, що давно його не бачили. У висновку органу опіки і піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.01.2020 року № 108-83 зазначено, що позивач [PERSON] запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини отримав власноруч, але пояснень та актуальних документів, що свідчать про невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно дітей не надав, на засідання комісії не з`явився. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей, позивачем не надано. Частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме невиконання відповідачем батьківських обов`язків, не знайшли свого підтвердження.

Outcome: dismissed