Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Влітку 2017 року проводячи у вказаній квартирі ремонт, позивач вирішив замінити вікна в квартирі на енергозберігаючі. Позивачу стало відомо, що держава фінансує програму відшкодування частини коштів із впровадження енергоефективного обладнання, так звані «Теплі кредити». Згідно з інформацією ПАТ КБ «Приватбанк», яка є у вільному доступу, умови для отримання компенсації за «Теплими кредитами» є наступні: звернутися у звичайний магазин, який здійснює співробітництво із банком за цією програмою (має термінал для розрахунку картками ПАТ КБ «Приватбанк»). Головною вимогою до позичальника є наявність картки ПАТ КБ «Приватбанк». Обрати товар, на який розповсюджується компенсація від держави. При оплаті обрати сервіс "оплату частинами". Банк самостійно формує відповідні реєстри та відправляє до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України. На рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» надходить компенсація від держави. Комісія ПАТ КБ «Приватбанк» - 2.9 % від початкової суми кредиту на місяць. При достроковому погашенні стягується плата за повний місяць. 21.06.2017 позивач оформив договір №17062110097472 з ПАТ КБ «ПриватБанк» за сервісом «Миттєва розстрочка» на купівлю вікон з двокамерним енергоефективним склопакетом з енергозберігаючим склом на суму 16500 грн., скориставшись для цього кредитною карткою «Універсальна» від Приватбанку [NUMBER]. Згідно договору щомісячний платіж складав 2541 грн., перший платіж 21.06.2017, останній платіж 21.01.2018, щомісячна комісія 478,50 грн. 21.06.2017 позивач подав заявку у відділення з ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою вул. Терещенків, 44, м.Глухова на відшкодування компенсації по «Теплим кредитам», надавши при цьому документи, що від позивача на той момент вимагали. 21.01.2018 року позивач сплатив останню частину за кредитним договором №17062110097472 від 21.06.2017 року. Натомість, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виконав свої зобов'язання покладених на нього постановою КМУ від 17.10.2011 року № 1056 «Деякі питання використання коштів у сфері енергоефективності та енергозбереження». Протягом 2017 року позивач неодноразово звертався до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для вирішення питання щодо виплати компенсації, однак банк совоїх зобов'язань до цього часу не виконав, компенсацію не виплатив. Так, позивач через такі дії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазнав значних фінансових витрат, а саме 35% компенсації від держави за впровадження енергоефективного обладнання, яка з суми 16500 грн. становить 5775 грн. Загальна сума витрат, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 7253,28 грн. Ухвалою судді від 02.03.2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 год. 10 хв. 27 березня 2018 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2011р. №1056, якою було затверджено "Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження " для здійснення заходів, передбачених підпунктами 3. 4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, Держенергоефективності щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним, на підставі укладених договорів про взаємодію з публічними акціонерними товариствами "Державний ощадний банк України", "Державний експортно-імпортний банк України", публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" і публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - уповноважені установи) та зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом двох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення частини суми кредиту. 21.06.2017р. позивач оформив уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір №17062110097472 "Миттєва розстрочка" на купівлю вікон з двокамерним енергоефективним склопакетом з енергозберігаючим склом на суму 16.500,00 грн. скориставшись своєю кредитною карткою [NUMBER]. На підставі самостійно поданої відповідної заяви Позивачем до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» через Приват24 на отримання грошової компенсації від держави за програмою "Теплі кредити", 14.08.2017 р. [PERSON] була нарахована грошова компенсація у розмірі 1339,80 грн. за програмою енергозбереження та зарахована на тіло боргу, відповідно до кредитної заборгованості. Обов'язковою умовою для включення уповноваженою установою (Банком) відомостей зведеного реєстру позичальників, є подання таким позичальником до Банку підтверджуючих документів. До підтверджуючих документів належать акти виконаних робіт або інші документи, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання та матеріалів. 09.11.2017р. [PERSON] було направлено на електрону адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяву про самостійно виконані роботи та впровадження енергоефективного обладнання (вікон), придбаних ним згідно Кредитного договору №17062110097472 від 11.06.2017р. та рахунок-фактуру № 88, яка була видана торговим підприємством - ФОП [PERSON] для здійснення оплати за купівлю 5-ти вікон з двокамерним енергоефективним склопакетом з енергозберігаючим склом. На підставі наданих документів, [PERSON] внесли у корегувальний реєстр позичальників 14М по вказаному Кредитному договору № 17062110097472 від 21.06.2017р на суму 16 500,00 грн, та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив відомості з наявними документами до Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України на розгляд. Відповідно до інформації, отриманої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від Держенергоефективності, щодо наявних невідповідностей по документах по деяким клієнтам, які мають бажання отримати компенсацію від держави, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було організовано здійснення централізованого повідомлення таких клієнтів шляхом їх обзвону. Органом Держенергоефективність було повідомлено Банк, що по клієнту [PERSON] відсутній коректний поданий документ, а саме - рахунок-фактура № 88, оскільки у цьому документі відсутня дата складання, а це є важливим реквізитом документа. Відповідно до інформації програмних комплексів Банку 11 грудня 2017 р об 09:01:52 год, був здійснений телефонний дзвінок працівником клієнту [PERSON] для з'ясування усіх обставин по питанню компенсації йому за "Теплим кредитом" та повідомлення йому, що у найближчий час . йому необхідно надати до Банку рахунок-фактуру № 88, яку він раніше надавав вже до Банку разом із заявою про отримання компенсації, але з зазначенням дати складання такого документу. Позивач повідомив, що в нього не має рахунка-фактури та він, відповідно, надати не зможе такий документ. Оскільки позивачем, не був наданий коректний документ - рахунок фактура № 88 з зазначенням дати його складання,не було проведено грошову компенсацію від держави. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Отже, даючи юридичну оцінку поясненням та доказам по справі, позивачем не доведено жодним доказом у справі наявність вини ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нездійснення ним певних обов'язків ані за договірними правовідносинами, ані за вимогами чинного законодавства та неотримання, відповідно до цього, позивачем грошової компенсації за програмою "Теплі кредити", оскільки позивачем не був наданий коректний документ - рахунок фактура № 88 з зазначенням дати його складання. Також не можна вважати дії ПАТ КБ ПРИВАТБАНК навмисними та такими, які вчинені з метою отримання додаткового прибутку, як вважає позивач, оскільки відповідач взагалі не отримує жодних прибутків, а тим більше додаткових, окрім відсотків, які нараховуються лише на кредитну заборгованість, відповідно до умов кредитного договору, який укладався з позичальником. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed