Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного місця проживання з дідом [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] вказує, що проживав разом з дідом за адресою [ADDRESS] Після смерті останнього залишилося спадкове майно, проте Кривоозерською державною нотаріальною конторою 11 грудня 2018 року йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті діда [PERSON], оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також не прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити та встановити, що він постійно проживав на час відкриття спадщини із [PERSON], який помер [INFO] року. Факт сумісного проживання із спадкоємцем йому необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник заінтересованої особа - Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує щодо задоволення вимог заявника. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївській 13 січня 2008 року(а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчено [PERSON], державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори 20 травня 2003 р., за яким заповів все належне йому майно заявнику по справі(а.с.9). Кривоозерською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] із-за пропущеного встановленого законом строку для прийняття спадщини та у зв"язку не прийняттям спадщини у відповідності ч.3 ст.1268 ЦК України, що вбачається з довідки Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області №3856 від 06 грудня 2018 року(а.с.5). За даними довідки Кривоозерської селищної ради №3856 від 06 грудня 2018 року встановлено, що [PERSON] дійсно проживав по [ADDRESS] без реєстрації з 2005 року по теперішній час разом із [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.8). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що на протязі останніх років [PERSON] хворів, тому заявник здійснював догляд за спадкодавцем [PERSON], проживав постійно з дідом по [ADDRESS] з 2000 року, з 2005 року з ними також проживала дружина заявника. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідний заявнику для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до положень п.6 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду в п.23 Постанови від 30 травня 2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем підтверджено вищезазначеними доказами, які у своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що [PERSON] на час смерті [PERSON] проживав разом з ним, а тому суд визнає вимоги заявника обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved