Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що після смерті [INFO] року громадянки [PERSON] та смерті [INFO] року громадянина [PERSON], залишилося спадкове майно, яким, в тому числі, являється житловий будинок [ADDRESS] Рахівського району Закарпатської області. Після смерті громадянки [PERSON] спадщину в цілій частині шляхом вступу в оперативне управління та володіння майном прийняв її чоловік - [PERSON]. За свого життя останній склав заповітне розпорядження, за яким все його майно, де б воно не перебувало і з чого б не складдалося, на випадок своєї смерті заповів [PERSON], [INFO]. Так, як [PERSON], являвся особою перестарілого віку, залишився після смерті своєї дружини проживати сам, з його волі та зі згоди його дітей громадянин [PERSON] став проживати [ADDRESS] що належав [PERSON] на праві власності, разом з ним, допомагати йому в веденні домашнього господарства, утримання житлового будинку, знадвірними спорудами, присадибної земельної ділянки. Такі обставини мали місце, як на час смерті [PERSON] [INFO] року, так і на час подачі цієї заяви до суду. У зв"язку з наведеним вважається, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON]на час відкриття спадщини набув правового статусу особи, яка прийняла спадщину в порядку положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для оформлення своїх спадкових прав [PERSON], як спадкоємець за заповітом, в порядку отримання правової консультації звернувся до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна - Рахівської державної нотаріальної контори із проханням відкриття спадкової справи та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом було запропоновано йому звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту - постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки у житловому будинку він не зареєстрований, тому прямих доказів цього надати нотаріусу він не зміг. У зв'язку із наведеним мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку, шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту постійно проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримав, просить заяву про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в судове засідання не з"явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно заповіту від 10 лютого 2004 року, складеного [PERSON], заявник [PERSON] є спадкоємцем майна останнього на випадок його смерті. Громадянин, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 лютого 2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. В Акті обстеження дворогосподарства розташованого в [ADDRESS] Рахівського району Закарпатської області вказується, що після смерті [PERSON] заявник [PERSON] перейшов проживати до одинокого [PERSON] та доглядати за ним. При цьому [PERSON] за усною домовленістю з дітьми, заповів своє майно [PERSON], який залишився проживати тут із жінкою після його смерті. На час обстеження, [PERSON] з жінкою [PERSON] проживають в житловому будинку [ADDRESS] Звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які, не приймаються нотаріальною конторою. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved