Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення (зняття) обтяження з нерухомого майна, посилаючись на те, що він працював на Чернівецькому заводі ремонтно-технологічного устаткування та в цей період у 1979 році отримав кредит на суму 1500 рублів строком на десять років для будівництва житлового будинку. Вказана сума погашалася шляхом утримання із його заробітної плати, однак маючи намір продати земельну ділянку, яка знаходиться в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області власником якої він є, дізнався, що існує обтяження у формі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, накладене за повідомленням Чернівецького відділення «Будбанк» без номера від 22 лютого 1979 року, зареєстроване Новоселицькою державною нотаріальною конторою в реєстрі 21 березня 2008 року за № 6839551. На даний час він не має будь-яких невиконаних зобов`язань перед Чернівецьким відділенням «Будбанк», який не має правонаступників, а обтяження на нерухоме майно залишилось протягом тривалого часу формально і перешкоджає у вільному розпорядженні власністю, у зв`язку із чим просив зняти (припинити) обтяження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Представники відповідачів Магальської сільської ради та Новоселицької державної нотаріальної контори подали до суду відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 7323086300:01:011:0233, яка розташована в с. Рідківці Новоселицького району, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 6839551 від 21 березня 2008 року вбачається, що на не визначене майно позивача існує обтяження у формі заборони на відчуження, накладене за повідомленням Чернівецького відділення «Будбанк» без номера від 22 лютого 1979 року, зареєстроване Новоселицькою державною нотаріальною конторою в реєстрі 21 березня 2008 року за № 6839551. Доказів отримання нотаріусом повідомлення Чернівецького відділення «Будбанк» про зняття заборони на відчуження матеріали справи не містять. У відповідності до довідки № 3-10 від 08 лютого 2010 року виданою головним бухгалтером ВАТ «Чернівцісільмаш», Чернівецькій завод ремонтно-технологічного устаткування останній раз було перейменовано 01 квітня 1996 року на ВАТ «Чернівцісільмаш». Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію юридичної особи ВАТ «Чернівцісільмаш» було припинено виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, у зв`язку із визнанням її банкрутом від 02 квітня 2013 року на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 26 березня 2013 року. З відповіді на адвокатський запит до Національно банку України від 12 квітня 2017 року вбачається, що відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення іх впливу на підвищення ефективності економіки» було створено систему банків до складу яких входив Промислово-будівельний банк СРСР «Промбудбанк СРСР», в подальшому реєстрацію «Промбудбанку України» було анульовано 09 квітня 1992 року, також зазначено про відсутність зареєстрованих банків які є правонаступником «Будбанку СРСР». Згідно довідки виданої Новоселицьким районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області № 9907 від 26 липня 2018 року, виконавче провадження стосовно громадянина [PERSON] до відділу не надходило та на виконанні не перебуває. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю гарантується Конституцією України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Враховуючи, що обтяження на нерухоме майно на даний час перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні власністю, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з вказаним позовом до Магальської сільської ради, оскільки за відсутності у Будбанку СРСР правонаступників, за нерухоме майно позивача може претендувати держава в особі місцевого органу самоврядування. За вказаних обставин, позовні вимоги до відповідача в частині зняття обтяження з майна позивача підлягають задоволенню, оскільки останній звернувся до суду за захистом свого оспорюванного права у обраний ним спосіб, що повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В частині позовних вимог до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області слід відмовити виходячи з наступного. Положенням про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.05.1997 № 41/5 було встановлено порядок створення Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесення реєстраційних записів до нього, а також одержання, обігу та надання інформації щодо заборон та арештів, накладених на об`єкти нерухомого майна. У подальшому в Положення внесені зміни та доповнення, в тому числі наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року № 85/5 Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України" . Відповідно до п. 3 вказаного наказу державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України наказано: створити програмне забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке відповідало б новим сучасним стандартам збереження та захисту інформації; забезпечити належне перенесення бази даних електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до нової бази; забезпечити безперебійну роботу державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів у перехідний період. Пунктом 6 вказаного наказу установлено, що до припинення функціонування бази даних раніше створеного реєстру, у порядку, передбаченому пунктом 4 цього наказу, перевірка відсутності або наявності заборони відчуження та арештів об`єктів нерухомого майна здійснюється за допомогою баз даних раніше створеного та модернізованого реєстрів. Згідно пункту 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (у редакції наказу від 18.08.2004 року № 85/5) підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; судами і слідчими органами - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). На виконання вимог законодавства 21 березня 2008 року Новоселицькою державною нотаріальною конторою дані з паперових носіїв про обтяження від 22 лютого 1979 року були перенесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у зв`язку з його запровадженням. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Порядок вчинення нотаріальних дій регламентується вказаним законом та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. На час внесення до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за реєстраційним номером 6839551 від 21 березня 2008 року, був чинний Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрований в Мінюсті 03 березня 2004 року за № 283/8882. Згідно з пунктом 26 постано\-ви Пленуму Верховного суду Украї\-ни від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійс\-ними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину не\-дійсним, є насамперед сторони пра\-вочину. Нотаріуси, що посвідчува\-ли правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявля\-ють самостійних вимог щодо предме\-та спору. Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що у конкретній справі виникає спір щодо накладеного обтяження між позивачем та особою, яка може претендувати на дане майно. Оскільки нотаріус не заявляє будь-які права на предмет спору, а лише вчинив процесуальні реєстраційні та нотаріальні дії щодо спірного майна в межах його повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, то він є неналежним відповідачем у даній справі, а тому пред`явлені до нього позовні вимоги є безпідставними. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд

Outcome: partial