Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини та утриманню дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на неї у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем також до суду подана заява про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову в частині стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років відповідач визнав частково - у розмірі 200 гривень щомісяця, посилаючись на відсутність можливості надання ним матеріальної допомоги дружині у більшому розмірі. Дослідивши докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Романівської селищної ради неповнолітня дитина [PERSON] та [PERSON] проживає разом з останньою. Відповідно до статей 180, 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2 та 4 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на її користь аліментів на неповнолітню дитину відповідачем визнані, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову у цій частині. Вирішуючи спір щодо стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, суд виходить із того, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу, з якою проживає їхній син, оскільки він працює та має заробіток, що підтверджується наданою ним довідкою товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА СТАТУС". Однак, розмір заробітку [PERSON] є невеликим, а тому аліменти на дружину суд визначає в сумі 300 грн щомісячно. Згідно частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial