Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що внаслідок винних дій відповідача мало місце залиття квартири позивача, у зв'язку з чим останній було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 77116,00 грн. Крім того, внаслідок того, що відповідач добровільно шкоду не відшкодувала, позивачу була спричинена моральна шкода, яку останній оцінює у розмірі 42000 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з отриманням правової допомоги у розмірі 6300 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказали, що відповідач може визнати факт залиття квартири позивача тільки в частині приміщень, що знаходяться під ванною кімнатою її квартири, тобто тільки у ванній кімнаті квартири №92, оскільки відсутність слідів розлиття води в приміщеннях її квартири внаслідок аварії у ванній кімнаті. Залиття приміщень квартири позивача має збігатись із залиттям приміщенням її квартири. Разом з тим, у відповідача викликаються сумніви достовірності наданих позивачем копій фотокарток з фіксацією слідів залиття квартири, оскільки достеменно невідомо в який час вони були зроблені в квітні 2016 року або під час першого аналогічного за обсягом залиття квартири 25.06.2012 року. Також вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, як стверджує відповідач, оскільки позивачем не надано доказів причино-наслідкового зв'язку між фактом залиття його квартири 05.04.2016 року та смертю його дружини. Вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Співвласником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 61). Відповідно до Акту про залиття від 06.04.2016 року, складеного комісією КП «ЖЕД-104» залиття квартири №92 сталось з вини вище розташованої квартири №96 (а.с.4). Згідно висновку експерта, вбачається, що з вини відповідача, яка проживає у квартирі [ADDRESS] мало місце залиття квартири позивача, у зв'язку з чим останньому була спричинена матеріальна шкода на суму 75 316 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Власник зобов»язаний володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю так, щоб це не завдало шкоди правам, інтересам та майну інших осіб. В даному випадку, суд вважає встановленим факт наявності вини відповідача у залитті квартири, що належить позивачу [PERSON], в зв»язку з чим, на підставі положень ст.1166 ЦК України вони повинні нести відповідальність за завдані збитки. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на висновок про вартість відновлювального ремонту для відшкодування матеріальних збитків на його проведення в квартирі №92, що розташована за адресою: м.Київ, вул. Ахматової, буд. 5 від 13.05.2016 р. Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77,78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача та її представника на недопустимість даного доказу, оскільки він складений без їх виклику, а також містить дані про розмір збитків, що на їх думку є завищеним. Обставини, на які посилається відповідач її представник не підтверджені в ході розгляду справи, розмір завданої шкоди, визначений відповідно до Висновку не спростований стороною відповідача. Враховуючи викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 42000 гривень не є обгрунтованими і не доведеними в ході розгляду справи в повному обсязі. Однак, суд вважає, що внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу [PERSON] на праві власності, з вини відповідача, особа перенесла емоційні переживання, вимушена витрачати час для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди та відновлення пошкодженого майна, що призводить до зміни способу життя, в зв»язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 5000 гривень. З врахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], який поніс зазначені витрати пропорційно до задоволеної частини вимог витрати на правову допомогу відповідно до наведеного розрахунку у розмірі 3000 грн.

Outcome: partial