Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Королівської селищної ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Вимоги позову мотивовано тим, що 19 листопада 1993 року помер батько позивачки [PERSON], останнє місце проживання якого було: смт. Королево, вул. Червоноармійська, 22. 02 грудня 1996 року померла мати позивачки- Пальок [PERSON], останнє місце проживання якої було: смт. Королево, вул. Червоноармійська, 22, Виноградівського району. За час свого життя мати позивачки- Пальок [PERSON], залишила заповіт посвідчений секретарем виконкому Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області 18 грудня 1995 року за реєстровим номером 63, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла позивачці- своїй дочці - [PERSON]. По даним нотаріальних дій Королівської селищної ради даний заповіт не відмінено і не скасовано про що свідчить напис на заповіті зроблений секретарем Королівської селищної ради. Позивачка [PERSON] з моменту народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснює його догляд, за власні кошти неодноразово робила поточний та капітальний ремонт. Позивачка похоронила свою матір- Пальок [PERSON], про що свідчить довідка видана виконкомом Королівської селищної ради №1004 від 16.03.2016, має заповіт та інші документи на даний будинок. Інших спадкоємців після померлої [PERSON] немає, оскільки рідний брат позивачки, син померлої, [PERSON] помер 22 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №046395. На момент смерті [PERSON], діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В порядку цивільного законодавства позивачка [PERSON], прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснювала її догляд, та поховання за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належить позивачці на праві приватної власності після померлої спадкодавці - [PERSON]. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться смт.Королево по вул. Червоноармійська, №22 зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач представник Королівської селищної ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог-приватний нотаріус [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 1993 року помер батько позивачки [PERSON], останнє місце проживання якого було: смт. Королево, вул. Червоноармійська, 22. 02 грудня 1996 року померла мати позивачки- Пальок [PERSON], останнє місце проживання якої було: смт. Королево, вул. Червоноармійська, 22, Виноградівського району. За час свого життя мати позивачки- Пальок [PERSON], залишила заповіт посвідчений секретарем виконкому Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області 18 грудня 1995 року за реєстровим номером 63, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла позивачці- своїй дочці - [PERSON]. По даним нотаріальних дій Королівської селищної ради даний заповіт не відмінено і не скасовано про що свідчить напис на заповіті зроблений секретарем Королівської селищної ради. Позивачка [PERSON] з моменту народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснює його догляд, за власні кошти неодноразово робила поточний та капітальний ремонт. Позивачка похоронила свою матір- Пальок [PERSON], про що свідчить довідка видана виконкомом Королівської селищної ради №1004 від 16.03.2016, має заповіт та інші документи на даний будинок. Інших спадкоємців після померлої [PERSON] немає, оскільки рідний брат позивачки, син померлої, [PERSON] помер 22 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №046395. На момент смерті [PERSON], діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549, 548 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Відмова від спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. В порядку цивільного законодавства позивачка [PERSON], прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснювала її догляд, та поховання за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належить позивачці на праві приватної власності після померлої спадкодавці - [PERSON]. В 2015 році позивачці необхідно було переоформити особові рахунки по газопостачанню та енергопостачанню, де від неї попросили свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по вул. Червоноармійська, 22 в сел. Королево. При вивченні поданих позивачкою документів, було повідомлено, що позивачка не є власником вищевказаного житлового будинку, рекомендували звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини. Позивачка звернулася у КП «Виноградівське інвентарбюро» для виготовлення технічного паспорту на будинок №22 по вул. Червоноармійська в сел. Королево. Отримала довідку від 24 лютого 2016 року №103, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в сел. Королево по вул. Червоноармійська №22 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на лютий 2016 року становить - 113068 (сто тринадцять тисяч шістдесят вісім) грн.. Загальна корисна площа житлового будинку - 69,9 кв.м., в тому числі житлова площа 37,1 кв.м., площа підвальних приміщень -10,1 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: - Житловий будинок літ. А - саман - Літня кухня літ. Б - саман - [PERSON] літ. В літ.- саман - Вбиральня літ. Г - дощата - [PERSON] літ. Д - шлакобетон - Гараж літ. Е - цегла - [PERSON] літ. Ж - саман -Ворота №1 -металеві -Огорожа №2 - металева - Колодязь №3 - камяний - Тротуар І - бетонний Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться смт.Королево по вул. Червоноармійська, №22 зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В порядку цивільного законодавства позивачка прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Червоноармійська №22 в сел. Королево належить позивачці на праві приватної власності після померлої спадкодавці - [PERSON]. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Outcome: approved