Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по вул. Свободи, 71 в смт. Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] на праві власності належить 5/12 частин домоволодіння № 71 по вул. Свободи в смт. Велика Олександрівка. Інші 1/6 частки домоволодіння належить [PERSON], та 5/12 частин домоволодіння належить [PERSON], які померли. Вказаною частиною домоволодіння він заволодів добросовісно, володіє відкрито та безперервно вже більше 10 років, так як постійно за зазначеною адресою проживає, а спадкоємці за законодавством на час відкриття спадщини у померлих не було. Ніхто із відповідними вимогами не звертався не до нього, не до державних органів. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення спору поклався на розсуду суду. Оскільки відповідачем не було повідомлено причин неявки до суду, згідно вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 71, Великоолександрівського району Херсонської області, на праві власності належить [PERSON] (5/12 частин), [PERSON] (5/12 частин), [PERSON] (1/6 частина), що вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.03.2017 року, свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.09.1978 року. Згідно розпорядження селищного голови Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області від 17.02.2016 року № 20 та додатку до нього вул. Леніна в смт. Велика Олександрівка перейменовано на вул. Свободи. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 14.01.2017 року та інвентарної справи БТІ, на час розгляду справи домоволодіння за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, 71 складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок літ. А - камянобутовий, загальною площею в цілому - 96,3 кв.м., житловою площею в цілому - 34,4 кв.м. При ньому є сарай літ. Б. - камянобутовий, погріб літ. В - цегляний, туалет літ. Г - цегляний, гараж літ. Д - камянобутовий, літній душ літ. Е - цегляний. №2 ворота, №3 огорожа, №4 водопровід, №5 - басейн для збору води, №6 вигрібна яма. Згідно довідки Великоолександрівської селищної ради від 18.05.2017 року № 1563 [PERSON], [INFO], від народження і до теперішнього часу (за винятком років строкової військової служби у Збройних Силах України) проживає у вказаному житловому будинку. Після смерті матері з 2004 року самостійно утримує будинок, сплачує комунальні послуги, проводить поточні та капітальні ремонти будинку та господарських будівель і споруд та роботи з благоустрою присадибної земельної ділянки. З домової книги на вказаний будинок вбачається, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований з 06.07.1999 року по теперішній час. Тобто позивач безтитульно володіє спірним домоволодінням більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.1 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто з 01 січня 2001 року). Судом встановлено, що частково спірний житловий будинок рахується за колишніми його власниками, право власності на вказаний житловий будинок у бюро технічної інвентаризації зареєстроване за ними, відомості про їх смерть відсутні. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відсутні інші особи, які можуть заявити про своє право на нього, позивач набув права на будинок за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved