Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що станом на 01 липня 1990 року домогосподарство розташоване по вул. Світанковій, 3 в с.Котелево Новоселицького району відносилось до категорії колгоспний двір в ньому на той період були прописані та проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року домогосподарство розташоване по вул. Світанковій, 3 в с.Котелево Новоселицького району також відносилось до категорії колгоспний двір але в ньому на той період були прописані та проживали батько [PERSON], син [PERSON] та невістка [PERSON]. 17 листопада 2009 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. Спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась на ? частину домогосподарства що знаходиться по вул. Світанковій, 3 в с. Котелево Новоселицького району Чернівецької області. [PERSON] спадщину не прийняв, з заявою до нотаріуса про її прийняття не звертався. Право на обовязкову частку в спадщині не має, так як станом на 1 липня 1990 року був прописаний в господарстві по вул. Світанковій, 3 в с. Котелево Новоселицького району, але не проживав так як уклав шлюб та станом на 15 квітня 1991 року проживав та був прописаний в домогосподарстві по вул. Кобилянської, 21 в с.Котелеве Новоселицького району. Позивач зазначив, що 15 січня 1991 року зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], яка станом на 01 липня 1990 року зареєстрована та проживала [INFO]. Спадкодавець [PERSON] за життя склав заповів на користь позивача, яким [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде матиме право заповідає на його користь. Як спадкоємець за заповітом позивач подав 15 грудня 2009 року заяву до нотаріуса про прийняття спадщини на житловий будинок по вул. Світанкова, 3 в с. Котелеве Новоселицького району після смерті [PERSON]. однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Світанковій, 3 в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області після смерті 17 листопада 2009 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Представник Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не зявилась по невідомим для суду причинам, хоча належним чином була повідомлена за місцем реєстрації про час, день та місце розгляду справи. Суд вислухавши думку представника позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по вул. Світанковій, 3 в с. Котелево Новоселицького району Чернівецької області станом на 1990 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період були прописані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідки №1817 та №1818 від 21 грудня 2016 року видані Котелівською сільською радою Новоселицького району. З свідоцтва про смерть серії 1МИ № 070337 від 17 листопада 2009 року вбачається, що [PERSON] помер 17 листопада 2009 року у віці 77 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 31. При житті спадкодавець [PERSON] склав на користь [PERSON] заповіт, який був зареєстрований в реєстрі за №56 і посвідчений секретарем виконавчого комітету Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до якого спадкодавець, заповів позивачу все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде матиме право. В розясненнях Пленуму Верховного Суду України у п. 6 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", зазначено, що до правовідносин які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору Суд вважає, що [PERSON] будучи членом колгоспного двору більше трьох років не приймав участь своїми коштами та працею в майні колгоспного двору розташованому по вул. Світанковій, 3 в с. Котелево Новоселицького району Чернівецької області станом а тому відповідно до ст. 126 Української РСР (в редакції 1963 року) втратив право на частку в колгоспному дворі. [PERSON] спадщину не прийняв, пропустив шестимісячний строк у відповідності до ст. 1270 ЦК України. Відповідно до Порядока ведення погосподарського обліку в сільських радах, які визначалися вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69 [PERSON] була прописана в господарстві по вул. Молодіжній, 33 в с.Котелеве, Новоселицького району. Цей факт підтверджується архівною довідкою №1/7 від 26.12.2016 року вбачається що в протоколах засідань виконкому Котелівської сільської ради народних депутатів за 1991 рік даних про реєстрацію в господарстві [PERSON] [PERSON] не зареєстровано. Отже, [PERSON] право на частку в колгоспному дворі не набула, так як станом на 15 квітня 1991 року вона прожила в оспорюваному господарстві менше трьох місяців. Згідно до технічного паспорту виданого Новоселицьким КБТІ 25 листопада 2016 року на замовлення [PERSON] дане дворогосподарство в цілому складається із житлового будинку: літера «А», 1965 року побудови, житлового будинку літера «Б» 2009 року побудови, гараж літер «В» 2004 року побудови, гараж літера «Г» 1990 року побудови; сараю літера «Д» (1990 року побудовивбиральна літера «Е»; огорожа №1-2, колодязь №3, вигріб №4 за інвентаризаційною вартістю 973550 грн., а вартість ? дворогосподарства побудованого до 1990 року становить 166884 грн. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З заяви № 19 від 15 грудня 2009 року зареєстрованої в реєстрі за № 2923 вбачається, що [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області заяву про прийняття спадщини після смерті 17 листопада 2009 року [PERSON]. Оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми суд вважає, що членами колгоспного двору станом на 1990-1991 роки були голова двору [PERSON] та його син [PERSON]. Згідно ст.ст. 120-123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) дворогосподарство належало всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Отже спадщина після смерті [PERSON] відкрилась на на 1/2 частину у житловому будинку літер А, гараж літер Г, сарай літер Д, вбиральні літер Е, огорожі №1-2, колодязі №3, вигріб №4, розташований по вул. Світанковій, 3 в с. Котелево, Новоселицького району. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області від 17 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Світанкова, 3 в с. Котелеве Новоселицького району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З листа начальника Новоселицького КБТІ № 706 від 23 листопада 2016 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року за [PERSON] право приватної власності на нерухоме майно по вул. Світанкова, 3 в с. Котелеве Новоселицького району не зареєстроване. Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняв спадщину, про що свідчить заява про прийняття спадщини поданої до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін, відповідачі визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог позивача, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved