Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні місяці 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договорів купівлі-продажу будівель та відповідних свідоцтв про право власності на них. Поданий позов обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить приміщення розташоване по вулиці Тернопільській, 7/1 А у м. Хмельницькому, 15 листопада 2012 року ним укладений із Хмельницькою міською радою договір оренди землі на земельну ділянку площею 520 кв.м. на якій і розташоване вказане приміщення. Сусідніми землекористувачами є дочірнє підприємство «Оріт» та дочірнє підприємство «Шелі» та [PERSON], котрий є власником цих дочірніх підприємств. [PERSON] пересунув своє приміщення на його земельну ділянку, потім показав йому договір купівлі-продажу від 22.10.2009 року будівлі-магазину Т-1 і вимагав про розірвання договору оренди. Пунктом 3 додатку №2 рішення 17 сесії Хмельницької міської ради за № 36 від 27.06.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду [PERSON] загальною площею 1366 кв.м. під обслуговування будівлі-магазину літер «Ф-1», будівлі складу-магазину, будівлі-магазину літер «О» та інших будівель. Пунктом 7 додатку №3 рішення 9 сесії Хмельницької міської ради за № 36 від 10.08.2011 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], а саме земельної ділянки площею 1366 кв.м. під обслуговування будівель магазинів. В договорі купівлі-продажу укладеного 22.10.2009 року будівлі магазину літ. Т-1 зазначено, що ДП «Оріт» володіє даним приміщенням на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 1256 від 23.10.2008 року. Із рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №18 від 10.01.2008 року слідує, що ДП «Шелі» реєструвало право власності на будівлю магазину Т-1 на підставі переданого ДП «Оріт» в статутний фонд ДП «Шелі» вказану будівлю належної йому на праві власності на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.12.2007 року. Однак постановою Вищого Господарського суду України від 01.12.2009 року рішення Господарського Суду Хмельницької області від 14.12.2007 року скасовано і справу передано на новий судовий розгляд. 26.10.2010 року рішенням Господарського суду Хмельницької області у задоволенні позову ДП «Оріт» про визнання права власності на магазин літер «Т-1» загальною площею 40,3 кв.м. та магазин літер «Ф-1» загальною площею 53,7 кв.м., що розташовані по вулиці Кам»янецькій, 122 у м. Хмельницькому відмовлено. З наведеного слідує, що право власності на означені приміщення не визнано. Ці приміщення в даний час працюють, є самовільно збудованими з порушенням будівельних норм, не введені у експлуатацію, є небезпечними, експлуатуються з порушенням норм безпеки, без фундаментів. Просить визнати договори купівлі-продажу недійсними та визнати недійсними свідоцтва про право власності на них. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача [PERSON] та Хмельницької міської ради про визнання недійсними договору оренди землі. В ході розгляду справи заявлені вимоги доповнив вимогами визнання недійсним рішення 17 сесії Хмельницької міської ради від 27.06.2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 520 кв.м. по вулиці Тернопілській, 7/1 А у м. Хмельницькому і надання її в оренду [PERSON] та усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу металевих та інших конструкцій змонтованих перед приміщенням Т-1 та зобов»язати [PERSON] привести у попередній стан асфальтне покриття перед магазином Т-1. Мотивував заявлені вимоги тим, що вказаний логвоір оренди від 15.11.2012 року не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує його права та підлягає визнанню недійсним. Посилається на те, що йому за договором купівлі-продажу належить будівля магазину Т-1, що розташована за адресою вулиця Кам»янецька, 122/1 у м. Хмельницькому, що підтверджується витягом Хмельницького БТІ про реєсрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2009 року. Вважає, що його право на будівлю магазину виникло задовго до укладння позивачем [PERSON] договору оренди землі. Частина земельної діялнки, що передана [PERSON] в оренду знаходиться під частиною його будівлі магазину літ. «Т-1». Ця обставина визнається [PERSON]А, щодо накладання частини його земельної ділянки на частину належної йому будівлі. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] уточнив заявлені вимоги заявою від 10.11.2014 року, в якій просить визнати недійсними договори купівлі-продажу від 22.10.2009 року за реєстровим номером 5311 будівлі магазину Т-1 та договору купівлі-продажу від 24.09.2009 року за реєстровим номером 4795 та договір купівлі-продажу від 19.09.2009 року за реєстраційним номером 4659 будівлі магазину Ф-1, визнати недійсними свідоцтва про право власності на будівлі магазину Т-1 серії САВ № 437598 від 10.01.2008 року та свідоцтво про право власності від 27.10.2008 року. Крім того просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 18 від 10.01.2008 року та за № 1256 від 23.10.2008 року. Суду пояснив, що вказані приміщення магазинів літ. «Т-1» та «Ф-1» є тимчасовими спорудами, постійно переміщуються, без фундаментів. Вказані приміщення розташовані за 4 метри до належного йому на праві власності приміщення, є пожежно небезпечними, не є капітальними спорудами, право власності у дочірнього підприємства «Оріт» на означені приміщення не виникло, оскільки рішенням Господарського Суду Хмельницької області скасовано рішення про визнання права власності на них. В ході судового розгляду представник [PERSON] вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом демонтажу конструкцій та зобов»язання приведення у попередній стан асфальтного покриття залишив без розгляду. Представник [PERSON] заявленого позову [PERSON] не визнав. На задоволенні решти вимог [PERSON] наполягає, і покликається на те, що відповдіно до висновку експертизи земельна ділянка [PERSON] земельна ділянка (кадастровий номер 6810100000:29:002:0096) загальною площею 520 кв.м., що передана [PERSON] накладається на земельну ділянку під будівлею Т-1 загальною площею 40,3 кв.м., що належить [PERSON] (площа нашарування становить 0,0008 га. Земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] є суміжними. Відповідно до представлених фотознімків видно, що межею між їхніми ділянками є плити бетонної огорожі, котра продовжена огорожею з метало профілю зведеної самим [PERSON] Ці обставини у судовому засіданні ним визнані. Представник ДП «Оріт» та ДП «Шелі» в судовому засіданні заявленого позову не визнала, посилається на те, що будівлі магазинів є капітальними спорудами, зареєстровані як нерухоме майно, ніяким чином вони не пересувалися в бік земельної ділянки [PERSON] Представник Хмельницької міської ради та її виконавчого комітету стосовно вимог заявлених [PERSON] покладається на думку суду. Щодо вимог заявлених [PERSON] просить у задоволенні його позову відмовити. Представник управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву про те, що заявлений позов є безпідставним та надуманим, оскільки придбала капітальну будівлю магазину літер «Ф-1» на законних підставах та продала її відповідно до вимог закону згідно нотаріально посвідчених договорів, просить проводити розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи ТОВ «Нафтотехсервіс» в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, вислухавши доводи позивача [PERSON] та його заперечення щодо поданого зустрічного позову, заперечення представника відповідача [PERSON] щодо відмови у задоволенні первісного позову та доводи щодо задоволення поданого ним зустрічного позову, заперечення представника ДП «Оріт» та ДП «Шелі» та міркування представника Хмельницької міської ради та виконавчого комітету, перевіривши матеріали справи доказами встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що на підставі рішення Господарського суд Хмельницької області від 14 грудня 2007 року за дочірнім підприємством «Оріт» визнано право власності на магазин літ. «Т-1» загальною площею 40,3 кв.м. та магазин літ «Ф-1» загальною площею 53,7 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 18 від 10.01.2008 року за дочірнім підприємством «Шелі» оформлено право власності на будівлю магазину Т-1 загальною площею 40,3 кв.м., що розташована по вулиці Кам»янецькій 122 у м. Хмельницькому та належала на праві власності дочірньому підприємству «Оріт» на підставі рішення Господарського Суду Хмельницької області від 14.12.2007 року право власності на яку зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.12.2007 року. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 1256 від 23.10.2008 року оформлено право власності на будівлю магазину Т-1 загальною площею 40,3 кв.м. за дочірнім підприємством «Оріт». Позивачем [PERSON] 10 жовтня 2008 року за договором купівлі-продажу у товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотехсервіс» придбаний об»єкт незавершеного будівництва магазину непродовольчих товарів та офісу готовністю 75%, що складається з фундаменту, стін, перекриття, даху та покрівлі, дверей, що розташований по вулиці Тернопільській, 7/1 А у м. Хмельницькому. Лише 15 листопада 2012 року [PERSON] та Хмельницькою міською радою укладено договір оренди землі згідно умов якого земельна ділянка загальною площею 520 кв.м. передана йому у користування строком на 3 роки до 27.06.2015 року. 25 грудня 2013 року позивачеві [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно загальною площею 117,9 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] дочірнє підприємство «Оріт» продало, а [PERSON] придбав будівлю магазину Т-1 загальною площею 40,3 кв.м., яка знаходиться по вулиці Кам»янецькій, 122 у м. Хмельницькому. Крім того за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 19 вересня 2009 року дочірнє підприємство «Оріт» продало, а [PERSON] придбала будівлю магазину «Ф-1» загальною площею 53,7 кв.м., яке належало продавцю на підставі рішення Господарського Суду Хмельницької області від 14.12.2007 року. Та за договором купівлі-продажу посвідченого 24 вересня 2009 року [PERSON] о.В. продала [PERSON] будівлю магазину літ. «Ф-1» площею 53,7 кв.м. 23.10.2009 року [PERSON] видане свідоцтво про право власності на означене нерухоме майно. Рішенням 17 сесії Хмельницької міської ради за № 36 від 27.06.2012 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель магазину літ «Т-1», магазину літ «Ф-1» та передала в оренду земельну ділянку [PERSON] строком на 10 років. Разом із тим, рішенням ради від 27 червня 2012 року № 41 затвердила проект землеустрою передано [PERSON] в оренду на 3 роки земельну ділянку площею 520 кв.м. 14.08.2013 року Хмельницька міська рада уклала із [PERSON] договір оренди землі за № 94-01-2613/2117663 за умовами якого [PERSON] передана в оренду земельна ділянка, що розташована по вулиці Кам»янецькій, 122/1 Б загальною площею 1366 кв.м. з відповідними об»єктами нерухомого майна шістьма одноповерховими капітальними нежитловими будівлями, а також інші о»єкти інфраструктури проїзди, проходи, площадки площею 631 кв.м. та рішенням сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 27.06.2012 року за №36 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання їх в оренду юридичним особам. Означені земельні ділянки є суміжними. Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі доказами. Обгрунтовуючи поданий позов [PERSON] зазначив, що будівлі магазину Т-1 та Ф-1 є не капітальними спорудами, не зданими у експлуатацію та фактично відповідач [PERSON] «посунув» їх на належну йому земельну ділянку, чим порушив його право користування. У свою чергу [PERSON] зустрічний позов мотивує тим, що відповідно земельна ділянка [PERSON] під будівлею «Т-1», що порушує його майнові права. Відповідно до довідки, виданої Хмельницьким БТІ від 12.06.2014 року за № 695/01-15 за результатами поточної інвентаризації станом на 12.06. 2014 року зовнішні розміри будівлі, що належить [PERSON] по вулиці Кам»янецькій, 122/1 Б не змінено. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ № 24231776 від 23.10.2009 року, копія котрого наявна в матеріалах справи, з якого вбачається, що будівля магазину літ. «Т-1», належна [PERSON] за договором купівлі-продажу від 22.10.2009 року, є нерухомим майном; Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 24 вересня 2009 року [PERSON] продала, а відповідно [PERSON] купив будівлю магазину літер Ф-1 загальною площею 53,7 кв.м., яка розташована у місті Хмельницькому по вулиці Кам»янецькій 122. Означені договори позивач [PERSON] просить визнати недійсними, оскільки рішення Господарського суд Хмельницької області на підставі якого визнано право власності дочірніх підприємств «Оріт» та «Шелі» скасовано та рішенням Господарського Суду Хмельницької області від 26.10.2010 року у задоволенні позову про визнання права власності на вказані приміщення дочірньому підприємству «Оріт» відмовлено. Означене рішення суду набрало законної сили. Тому правові підстави набуття права власності як вважає позивач [PERSON] на означені приміщення за [PERSON] відсутні. Суд вважає, що підстав для визнання таких договорів недійсними, які наводить позивач немає, позаяк на момент їх вчинення рішення суду було чинним, права позивача не порушеними. Окрім того, свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно, зокрема будівлю магазину «Ф-1» загальною площею 53,7 кв.м., виданого Хмельницьким БТІ на ім»я [PERSON] 26 вересня 2009 року та свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Хмельницьким БТІ [PERSON] 23.10.2009 року на будівлю магазину літер «Т-1» загальною площею 40,3 кв.м. позивач [PERSON] не оспорює. Згідно висновку експерта за 3 214/014 від 29 серпня 2014 року фактичні межі земельної ділянки (кадастровий номер 6810100000:29:00260096) загальною площею 520 кв.м., що по вулиці Тернопільській, 7/1, яка передана [PERSON] за договором оренди не відповідають межам, які визначені технічною документацією із землеустрою на означену земельну ділянку. Фактичне розташування будівель і споруд на території земельної ділянки не відповідає технічній документації. При цьому розміщені контури будівлі, які зазначені в документації не співпадають з фактичним розміщенням контуру існуючого магазину. Означена земельна ділянка (кадастровий номер 6810100000:29:002:0096) загальною площею 520 кв.м., що передана [PERSON] згідно меж встановлених технічною документацією накладається на земельну ділянку під будівлею Т-1 загальною площею 40,3 кв.м., що належить [PERSON] (площа нашарування становить 0,0008 га.) З пояснень експерта [PERSON] слідує, що технічна документація [PERSON] та визначені нею межі земельної ділянки не відповідають ні фактично існуючим межам, ні розташованим на ній будівлям та спорудам та зауважив, що земельна ділянка [PERSON] зміщена як відносно магазину непродовольчих товарів [PERSON], так і відносно будівлі «Т-1», що належить [PERSON] Позивач [PERSON] спростовує висновок експерта та надав звіт про технічне обстеження на місцевості орендованої земельної ділянки площею 520 кв.м. з будівлею магазину непродовольчих товарів та офісу з якого вбачається, що на території земельної ділянки орендованої власником [PERSON] на площі 6,6 кв.м. розташована тимчасова інвентарна будівля, в якій знаходиться магазин «Електрика», класифікується як тимчасові інвентарні будівлі контейнерного типу. Однак суд не може прийняти до уваги означеного звіту про технічне обстеження земельної ділянки площею 520 кв.м., позаяк як зазначає спеціаліст розміщена тимчасова інвентарна будівля на земельній ділянці [PERSON], яка зареєстрована Хмельницьким БТІ як нерухоме майно та видано свідоцтво про реєстрацію права власності, котре не оспорюється позивачем. Позивач [PERSON] оспорює укладені договори купівлі-продажу від 22.10.2009 року за реєстровим номером 5311 будівлі магазину Т-1 та договору купівлі-продажу від 24.09.2009 року за реєстровим номером 4795 та договір купівлі-продажу від 19.09.2009 року за реєстраційним номером 4659 будівлі магазину Ф-1, вважає їх недійсними, оскільки рішення суду котрим визнано право власності за ДП «Оріт» скасовано. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, тобто в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Особа яка, вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, що не відповідає вимогам закону. Недійсними оспорюванні правочини можуть вважаться лише за умови доведеності фактів, що свідчать про порочність даного правочину. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів - а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких вже порушені укладенням договору, а [PERSON] не є особою, право власності якого порушено при укладенні цих договорів. Тому підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу та свідоцтв про реєстрацію прав власності суд не вбачає, позаяк позивач не довів, а суд відповідно таких не встановив. Проте, [PERSON] предявляючи вимогу про скасування рішень виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 18 від 10.01.2008 року та за № 1256 від 23.10.2008 року про оформлення права власності на будівлю «Т-1» за ДП «Оріт» та ДП «Шелі» площею 40,3 кв.м. по вул. Кам»янецькій, 122 не зазначає яке право позивача було порушено саме на день прийняття цього рішення. Попередньо, 27.10.2008 року дочірньому підприємству «Оріт» управлінням житлово-комунального господарства було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будівлю магазину «Т-1» на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 1256 від 23.10.2008 року серії САС № 006976 та свідоцтво свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будівлю магазину «Т-1» на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 18 від 10.01.2008 року у зв»язку із внесенням майна до статутного фонду ДП «Оріт». Позивач [PERSON] не був стороною укладених договорів купівлі продажу на момент їх посвідчення. При прийнятті рішень виконавчим комітетом за № 18 10.01.2008 року та № 1256 від 23.10.2008 року про передачу у власність приміщення магазинів він ніяких прав на земельну ділянку не мав, і при цьому його права їх вчиненням не порушуються. До задоволення підлягає зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, що належить [PERSON] Виділена за договором оренди земельна ділянка [PERSON] фактично частково знаходиться під будівлею [PERSON], що порушує його право власності. Межі земельної ділянки [PERSON] позначені двома плитами бетонної огорожі та продовженням його є огорожа із металопрофілю. [PERSON] підтвердив в судовому засіданні про наявність такого свого роду межового знаку, а пізніше відмовився від таких тверджень. Однак суд вважає, що межовим знаком є огорожа бетонних плит з продовженням зведеним самим позивачем по лінії цих плит огорожі з металопрофілю Експерт в додатку до експертного висновку графічно позначив невідповідність межі ділянки визначеною технічною документацією фактичній межі. 15 листопада 2012 року [PERSON] та Хмельницькою міською радою укладено договір оренди землі однак він укладений з порушенням вимог закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Пунктом 3 додатку № 1 рішення 17 сесії Хмельницької міської ради № 41 від 27.06.2012 року [PERSON] затверджувався проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду, але як видно з додатку № 3, воно виносилося на підставі п. 7 додатку № 1 рішення 38-ої сесії Хмельницької міської ради від 08.09.2010 р. № 43 оскільки ТОВ „Нафтотех-сервіс" продав позивачеві своє приміщення за договором купівлі-продажу. Таким чином, оспорюване позивачем за зустрічним позовом рішення було прийнято відповідачем в порушення вище вказаних норм законодавства, оскільки за ним відповідачем передано в оренду [PERSON] земельну ділянку, на якій частково знаходиться належна позивачу будівля магазину літ. «Т-1». Докази на спростування наявності на момент передачі земельної ділянки в оренду [PERSON] зазначеної будівлі на тому ж місці, де вона знаходиться даний час, надані не були і в ході судового розгляду не здобуті. У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, визнавши недійсним рішення сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 27.06.2012 року № 41 в частині п. 3 додатку № 1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 520 кв.м по вул. Тернопільська 7/1А у м. Хмельницький та надання її в оренду [PERSON] та договір оренди землі від 15.11.2012 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved