Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

17 травня 2018 року до суду надійшла цивільна справа із суду касаційної інстанції за позовом ТОВ „Кредекс фінанс" до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа призначена до розгляду на 05.09.2018 року. 26.06.2018 року до суду надійшло клопотання ТОВ „Кредекс фінанс" про заміну позивача на товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами" Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року станом на 05 липня 2015 року в сумі 5487.50 грн., з яких: -4238.30 грн., - заборгованість за основною сумою боргу - 596.00 грн., заборгованість за відсотками; - 653.20 грн., - заборгованість за пенею. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 21.01.2012 між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на суму 5487 грн., 50 коп. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, зокрема ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на підставі договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року, який був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС. ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на підставі договору факторингу № 20120726-Г від 26.07.2012 року, що був укладений з ПАТ « Платинум Банк», котрий є первинним кредитором. 31.10.2016 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу 1/ФК, за яким сотанні й набув права грошової вимоги відносно боржників ТОВ «Кредекс Фінанс» в тому числі і до [PERSON] за № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 Відповідно до п.1.1 Договору факторингу ТОВ «Кредекс фінанс» відступає до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей № 1 Таким чином ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набув права вимоги до відповідача в сумі 5487.50 грн., з яких: -4238.30 грн., - заборгованість за основною сумою боргу - 596.00 грн., заборгованість за відсотками; - 653.20 грн., - заборгованість за пенею , що складає заборгованість відповідача станом на 05.07.2015 року. За умовами кредитного договору 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року, строк, на який укладений договір, складає 18 місяців, з щомісячним поверненням згідно графіку платежів, встановлених в Додатку № 1 до Договору. Відповідач порушив умови указаного графіку погашення кредиту. За період з 21.01.2012 року по 05.07.2017 року відповідачем сплачено 1025 грн., на користь ПАТ «Платинум Банк». Останній платіж відповідачем здійснено 01.03.2012 року, а нарахування відсотків та інших платежів зупинено 25.07.2012 року, під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк». Таким чином відповідач має перед позивачем непогашену заборгованість в сумі 5487.50 грн., що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та подав заяву про заміну позивача у справі . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що 21.01.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір №825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року, строком до 21.07.2013 року, що підтверджується копією кредитного договору. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним договором. Так, зокрема ТОВ «Кредикес фінанси» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується витягом з договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року та реєстром боржників Додаток № 5 до договору факторингу т№ 1/15-ФКю від 08.05.2015 року. В свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на підставі договору факторингу № 20130619-к від 19.06.2013 року, який був укладений з ПАТ «Платинум Банк»,я кий є первинним кредитором, що підтверджується листом ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» № ФК/383 від 04.06.2015 року та реєстру набутих боржників Додаток № 1 до листа ФК/383 від 04.06.2015 року, де під № 14755 зазначена відповідач. Свого часу ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року на підставі договору факторингу № 20120726-Г від 26.07.2012 року, що був укладений з ПАТ « Платинум Банк», котрий є первинним кредитором, що підтверджується листом ПАТ «Платинум банк» № 50-04-03/13663 від 08.06.2015 року та витяг з реєстру відступлених боржників № 1 до листа № 50-04-03/13663 від 08.06.2015 року, де під № 14755 зазначена відповідач. Також судом встановлено, що 31.10.2016 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу 1/ФК, за яким останній набув права грошової вимоги відносно боржників ТОВ «Кредекс Фінанс» в тому числі і до [PERSON] за № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 року, що підтверджується копією договору факторингу № 1/ФК від 31.10.2016 року. Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Так як право вимоги за укладеним кредитним договором на даний час належить ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відповідно позивачем по справі є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до реєстру № 1 до договору факторингу 1/ФК від 31.10.2016 року Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 5487.50 грн., з яких: -4238.30 грн., - заборгованість за основною сумою боргу - 596.00 грн., заборгованість за відсотками; - 653.20 грн., - заборгованість за пенею , що складає заборгованість відповідача станом на 05.07.2015 року. Дана сума заборгованості визначена станом на 05.07.2015 року. Відповідно до п.1.1 укладеного договору факторингу встановлено, що даним договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток № 1 та додаток № 2) в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України - За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України - Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Відповідно до ч.1, 2 ст. 1083 ЦК України - Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Як вбачається з наданих суду документів між ПАТ «Платинум банк», ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів та ТОВ «Кредекс фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено декілька договорів факторингу. Згідно яких, кожна із зазначених вище юридичних осіб свого часу відступала право вимоги, отримане від первісного кредитора «Платинум Банк», іншій фінансовій органіці. На даний час право вимоги відступлене ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Хоч суду не надано попередніх договорів факторингу, з зазначенням права наступного відступлення грошової вимоги, але враховуючи, що на даний час жоден із попередніх факторів не ставив вимоги щодо недійсності подальшого відступлення права вимоги, а навпаки направляли позивачу підтвердження попередніх відступлень права вимоги та документів, що їх підтверджували, а також реєстри боржників. Суд приходить до висновку, що відступлення позивачу права вимоги було правомірним, оговорювалось сторонами та підтверджувалось відповідними документами. Таким чином судом встановлено, що на даний час право вимоги до відповідача має саме ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що Банк, як первісний кредитор, виконав зобов'язання за укладеним кредитним договором надавши відповідачці кредитні кошти, що відповідачкою не заперечується. Крім того дії відповідача свідчать про те. що вона отримала грошові кошти та протягом деякого часу виконувала умови укладеного кредитного договору повертаючи грошові кошти на його виконання. Проте в повному обсязі взятих на себе зобов'язань за укладеним кредитним договором не виконала Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти. Відповідно до наданого розрахунку сума заборгованості в відповідача, яка перейшла до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», як кредитора станом на 05.07.2015 року складає: 5487.50 грн., з яких: -4238.30 грн., - заборгованість за основною сумою боргу - 596.00 грн., заборгованість за відсотками; - 653.20 грн., - заборгованість за пенею . Відповідно до ст. 1082 ЦК України - боржник, зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивач не надав суду доказів того, що відповідач була належним чином повідомлена про відступлення права грошової вимоги позивачу. Проте, на думку суду дана обставина не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як у випадку, коли боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора, він має право вимагати доказів відступлення права вимоги на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором, тобто на момент, коли боржник фактично дізнався про зміну кредитора у зобов'язанні. При цьому боржник не позбавляється обов'язку належно виконати взяте на себе зобов'язання первісному кредитору. І таке виконання буде вважатись належним. В свою чергу, відповідачем не надано доказів того, що вона виконала взяті на себе обов'язки, тобто погасила заборгованість за укладеним кредитним договором, первісному кредитору, ТОВ «Платинум Банк» Виходячи з вище викладеного, судом встановлено, що існує порушення прав позивача, як кредитора у зобов'язанні, які підлягають захисту у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав. Та суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за кредитним договором № 825/2868SFPRP7 від 21.01.2012 між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON], в сумі 5487.50 грн., з яких: -438.30 грн., - заборгованість за основною сумою боргу - 596.00 грн., заборгованість за відсотками; - 653.20 грн., - заборгованість за пенею . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. грн. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved