Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26.04.2012 року відділом ДРАЦС по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 11, оскільки на даний час шлюбні відносини вони припинили через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо більше трьох років. Спору щодо поділу спільного майна немає. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що дитина за їхньою спільною згодою з відповідачем буде надалі проживати з нею. Сторони в судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви, відповідно до яких просять розглянути справу за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу, проживають окремо з 2017 р., строк на примирення не потрібен, майнового спору немає. Зазначив, що дитина надалі буде проживати як з ним, так і з матір`ю, згідно подальших усних домовленостей. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 26.04.2012 року відділом ДРАЦС по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 11 (а.с.6). Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відносини між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу. Примирення між ними не досягнуто, строк на примирення не потрібен . Спір щодо поділу майна відсутній. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати в розмірі 840, 80 грн. судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved