Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

15.04.2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вона, [PERSON] , є єдиною спадкоємицею. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: 11/25 частини будинку [ADDRESS] , однак спадкова справа не заводилася та приватним нотаріусам їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. Однак, вона із матір`ю постійно проживала за однією адресою та не відмовлялася від спадщини. У визначений законодавством строк не подала заяву про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: вважала, що фактично вступила у спадкові права; працюючи у вказаний період сімейним лікарем, з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19) в умовах пандемії, мусила утримуватися від контактів зі здоровими людьми; у грудні 2020 року захворіла на COVID-19 та за рекомендаціями лікарів була на карантині, а після видужання був важкий і тривалий період відновлення. Просила у судовому порядку визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили. 20.04.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишиної Лариси Григорівни належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. 21.05.2021 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради Київської області за наявними матеріалами справи на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14,15). З матеріалів справи ( а.с.17-18), вбачається, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 11/25 частини будинку [ADDRESS] . Також, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є дочкою [PERSON] та у березні 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишиної Лариси Григорівни із заявою щодо оформлення спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 9,16). Як вбачається з роз`яснень від 31.03.2021 року за № 39/01-16 (а.с. 9), приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишина Л.Г. відмовила позивачу в оформленні спадкових прав на майно, що залишилося після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємцем пропущеного встановлений законом строк для прийняття спадщини. Також, з вказаного листа вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася, що узгоджується з письмовими повідомленнями нотаріуса від 11.05.2021 року № 57/01-16 та від 21.05.2021 року за № 68/01-16 ( а.с.40,43). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 41), вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася та відсутні заповіти. Позивач у підтвердження вимог посилається на те, що вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки працюючи у вказаний період сімейним лікарем, що підтверджено копією трудової книжки, з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19) в умовах пандемії, мусила утримуватися від контактів зі здоровими людьми; з 01.12.2020 року по 15.12.2020 року хворіла на COVID-19 та за рекомендаціями лікарів була на карантині, а після одужання у неї був важкий і тривалий період відновлення, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 10,11-13) та не заперечується відповідачем. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (зі змінами) з 12.03.2020 року на усій території України було встановлено карантин, який рішенням уряду неодноразово було продовжено зі встановленням певних обмежень. Згідно¬ клінічних настанов Національного інституту охорони здоров`я та вдосконалення медичної допомоги Великої Британії (NICE) «Лікування довгострокових наслідків ¬COVID-19» (NG188)) для визначення терміну «довготривалий ковід» використовують 3 послідовні етапи після інфікування збудником COVID-19 : Гострий COVID-19 - ознаки та симптоми COVID-19 протягом 4-х тижнів; Тривалий симптоматичний COVID-19, який продовжується - ознаки та симптоми COVID-19 з 4-го по 12-ий тиждень та Пост-COVID-синдром - ознаки та симптоми, що виникають під час або після інфікування COVID-19, тривають більш 12-ти тижнів і не пояснюються іншим діагнозом. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявила клопотання про залишення судових витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved