Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

02.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 649940 грн. 60 коп. В ході розгляду справи [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки №68650 від 28.05.2009 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] недійсним. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримала та наполягала на задоволенні, первісний позов заперечувала та просила відмовити в задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 11087154000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти загальною сумою 83 500,00 доларів США з розрахунку 12,3% річних за користування кредитом на строк з 30.11.2006 р. по 29.11.2017 р. В частині надання кредитних коштів, ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк»» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 649940,6 гри., з яких: - тіло кредиту - 601464,39 грн.; - відсотки - 48476,21 грн. Враховуючи вищезазначене, банк набуває право на стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 649940,60 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 30006Р240 від 30.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 11087154000 від 30.11.2006 року. Також виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 68650 від 28.05.2009 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 11087154000 від 30.11.2006 року. Умовами Договору поруки передбачається, що поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. Відповідно до ст. 553-554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 22.09.2016 року № 2577/2578/16-24 підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель:» в договорі поруки №68450 від 28.05.2009 виконані рукописним способом пастою кулькової ручки без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель:» в договорі поруки №68450 від 28.05.2009, виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.180-183). Достовірність та правильність відповідей експерта наданих на питання, що поставлені судом, сумніву не викликає, як не викликає сумніву і належність особисто [PERSON] підписів та рукописних записів у вільних зразках, наданих на дослідження експертові. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, якою визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] не підписував договір поруки №68450 від 28.05.2009, що підтверджується висновком експерта та не було спростовано представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі АТ «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ 34047020. МФО 380236. місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. З Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в частині стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості в розмірі 649940 грн. 60 коп. Також суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним.

Outcome: partial