Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2016 року між сторонами укладено шлюб. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сімейне життя в них не склалося, внаслідок різних характерів та поглядів на життя. Постійні сварки призвели до розірвання шлюбу. Дитина знаходяться на повному утриманні позивача. Шлюб існує лише формально. У зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 гривень, щомісячно. Представник позивача обставини та вимоги позову підтримала. Представник відповідача вимогу позову щодо розірвання шлюбу визнає, в частині стягнення аліментів зазначив про часткове задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходяться на повному утриманні позивача. Шлюб існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Так, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 року становить 1921 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень щомісячно, позивачем не підтверджено жодними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно, з урахуванням стану здоров`я дитини, задовільного стану здоров`я відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч.1ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати понесені позивачем в сумі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial