Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак, [INFO] року у них народився син [PERSON]. У 2014 році позивач народила доньку Соломію, батьківство відносно якої відповідач не визнав. Оскільки діти перебувають на її утриманні, відповідач добровільно не надає коштів на утримання дітей, позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що жодним чином не ухилявся від виконання батьківських обов"язків по відношенню до сина, купував одяг, іграшки, продукти харчування та давав гроші позивачці на його утримання, за місцем свого проживання створив всі необхідні умови для того, щоб позивачка з дітьми переїхала жити до нього, однак остання відмовилася. Також просив суд врахувати, що він є пенсіонером УМВС, хворіє та значну частину своєї пенсії витрачає на лікування та різні обстеження. З цих підстав просив повністю відмовити в задоволенні позову. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до судової практики, аліменти - це кошти на утримання дитини, які платить той з батьків, що проживає окремо. Проте аліментні зобов'язання можуть виникати не тільки з моменту розірвання шлюбу, а й з того моменту, коли батьки перестали проживати разом та вести спільне господарство, або з моменту того, як один з батьків перестав брати участь в утриманні дитини. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським, материнським, а отже моральним обов'язком. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає разом з сім"єю, однак, періодично надає допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має та не надав суду доказів неможливості сплачувати аліменти. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 січня 2016 року і до досягнення сином повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved