Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

17 березня 2017 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] в с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області померла бабуся позивачів [PERSON]. За життя остання вчинила заповіт на ім'я позивачів, яким заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) та грошові внески, але після складання зазначеного заповіту, вона переоформила даний сертифікат та отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Трапівською сільською радою народних депутатів 29.07.2002 року на ім'я [PERSON] Після смерті спадкодавця, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Монастирліу О.П. з заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено з причин того, що бабуся заповіла сертифікат, але за життя отримала Державний акт. За таких обставин вони вимушені звернутися з вказаним позовом до суду про визнання за ними права власності на земельну ділянку. Представник позивачів в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву з проханням справу заслухати у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними. Третя особа [PERSON] направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивачів, представника відповідача та третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивачів, відповідача та третьої особи. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2016 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Зі змісту заповіту від 04.02.2000 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) та грошові внески. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2011 року (а.с.4) позивачка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Копією державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 липня 2002 року (а.с.10) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,02 га, розташованої на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення 23-а сесії ХХІІІ скликання Трапівської сільської ради Татарбунарського району від 28.01.2002 року №146 (а.с.32) та отриманий на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06.02.1997 року (а.с.33). Як вбачається з повідомлення відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області №Д-593/0-221/6-17 від 06.03.2017 року (а.с.13), нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,0196 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала гр.[PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], з урахуванням коефіцієнтів індексації, станом на 01.01.2017 року становить - 162 040 грн. 06 коп. Згідно листа приватного нотаріуса Монастирліу О.П. №163/02-14 від 07.02.2017 року (а.с.9), нотаріальною конторою відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин того, що у заповіті зазначено, що заповідається «належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії…..» замість самого права на земельну частку (пай); в заповіті не зазначено час його складання, чим порушені вимоги статті 1247 ЦК України. Крім того, не наданий зазначений у заповіті сертифікат, а наданий державний акт. Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47241855 від 28.03.2017 року (а.с.24) повідомляється, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Монастирліу О.П. заведена спадкова справа №291/2016 за номером у спадковому реєстрі 59845671. До вказаної довідки долучені нотаріально завірені копії заяв [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини (а.с.25-27). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. В силу ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач, згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, приймаючи до уваги, що спадкодавець [PERSON] вчинила за життя на ім'я позивачів заповіт, який є чинним на теперішній час, суд вважає, що за позивачами має бути визнано право спільної часткової власності по 1/2 частині кожному на земельну ділянку 4,02 га, розташовану на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 29.07.2002 року на ім'я [PERSON]

Outcome: approved