Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

04 грудня 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.04.2019 року між нею та відповідачем у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їхньої сім`ї стала відсутність взаєморозуміння через різницю характерів, що призводило до постійних конфліктів та суперечок, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Шлюбні відносини між ними припинені, з січня 2020 року, з вересня 2020 року вони проживають окремо. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою від 27.01.2021 року суддею Кудрявцевою Т.О. відкрито провадження по вищезазначеній справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, та просила розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 05.04.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 05.04.2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 151 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін від шлюбу народився син - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, припинено з січня 2020 року, ведення ними спільного господарства та проживання припинено з вересня 2020 року. Причиною цього стала відсутність взаєморозуміння через різницю характерів, що призводило до постійних конфліктів та суперечок, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved