Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту того, що [PERSON], який помер [INFO] є її рідним батьком. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона народилася [INFO] в с. Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області. В її свідоцтві про народження матір'ю записана [PERSON], а запис про батька відсутній. [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав однією сім'єю з матір'ю. За життя померлий визнавав її донькою, займався її вихованням та утриманням. Вона проживала разом з батьком до часу його смерті. Після його смерті вона успадкувала все майно за заповітом, та встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, але надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних даних та доказів. Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3). Судом встановлено, що [PERSON], до дня смерті проживав однією сім'єю разом з [PERSON]: за адресою: [ADDRESS] і мали двох дітей дочку [PERSON] 1962року народження та сина [PERSON] 1972року народження, що підтверджується довідкою Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №695 від 05.12.2016. (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] народилася [INFO]. Її матір'ю записана [PERSON]. Відомості про батька відсутні. (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.9). Частиною першою ст. 256 ЦПК України встановлений перелік справ про встановлення факту, що має юридичне значення, який не є вичерпним. Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно з абзацом другим п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р, необхідно керуватися відповідними нормами КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що заявник [PERSON] народилась [INFO], тобто, до набрання СК України чинності, то суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми КпШС України, а не норми Сімейного кодексу України. Згідно ст. 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства може бути не факт біологічного походження, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яка вважає себе батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у разі, коли це сталося до її зачаття. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків. Отже, дослідивши надані суду докази в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання факту, що [PERSON] являється батьком заявника [PERSON].

Outcome: approved