Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з вищевказаною позовною заявою до Березнегуватської селищної ради Миколаївської області. У позові зазначила, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , якому за життя належав житловий будинок з прилеглими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті діда прийняла спадщину бабуся позивачки [PERSON] , яка також померла [INFO] . Остання своїх спадкових прав на житловий будинок не оформила. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були її сини [PERSON] - батько позивачки та її брата, який помер [INFO] , та [PERSON] , який виїхав закордон та з ним втратився зв`язок. Встановлений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила у зв`язку з відсутністю необхідних документів. При зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач Березнегуватська селищна рада Миколаївської області, в якості селищного голови, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 03.07.1973 року, виданого на підставі рішення виконкому Березнегуватської селищної ради депутатів трудящих № 54 від 28.06.1973 року (а.с.7), житловий будинок з прилеглими до нього спорудами, розташований по [ADDRESS] , належав діду позивачки [PERSON] . Як вбачається з довідки Березнегуватської селищної ради від 26.01.2021 року № 412, [PERSON] помер [INFO] та на день смерті разом з ним за адресою: [ADDRESS] , проживла його дружина [PERSON] (а.с.15). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , що вбачається з роз`яснення завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. № 22/01-16 від 26.01.2021 року (а.с.17), оскільки на вказаний позивачкою житловий будинок відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть від 01.02.2005 року серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в смт Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, про що складено актовий запис № 13 (а.с.6). Спадкова справа після смерті останньої не відкривалась (а.с.6). [PERSON] була матір`ю [PERSON] - батька позивачки (а.с.12), який помер [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть від 08.10.2012 року серії [NUMBER] , про що складено актовий запис № 88 (а.с.13). Позивач [PERSON] посилається на те, що спадкоємців за законом, які б претендували на прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. З інформаційної довідки, наданої на вимогу суду завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, тобто ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Згідно роз`яснення завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з питанням оформлення права на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с.17). Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року. Закон не містить переліку таких причин, тому обставини, на які посилається позивач, оцінюються судом з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та наданих ними доказів. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 року по справі № 172/888/18 зазначив, що правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними". Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач стверджує, що у зв`язку з відсутністю неї правовстановлюючих документів на житловий будинок не змогла вчасно звернутись до нотаріуса із заявою по прийняття спадщини. Вказані документи на даний час знайшлися, однак після сплину встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У матеріалах справи наявна заява Березнегуватської селищної ради, зі змісту якої слідує про визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки через відсутність документів на спадкове майно вона не мала змоги звернутися до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладене та той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, поважність пропуску строку позивачем для прийняття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та визначити позивачу додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved