Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Дніпропетровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, пов'язаного з навчанням в розмірі 15939,44 гривень. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 29 жовтня 2010 року відповідно до «Положення про проходження служби у Державній спеціальній службі транспорту» між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та громадянином [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) строком на термін навчання. 25 вересня 2012 року даний контракт достроково розірваний на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» за систематичне невиконання умов контракту, на підставі чого 27 вересня 2012 року відповідача виключено зі списків особового складу кафедри військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту наказом по стройовій частині № 202 від 27 вересня 2012 року. Згідно з ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від проходження подальшої військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються від військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п. «е», «є», «ж», «и», ч. 6 ст. 26 цього Закону відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України». Кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту витрачено на утримання відповідача на кафедрі військової підготовки 20263,32 грн., яка складається з: витрат на грошове забезпечення курсанта - 7415,42 грн., витрати на продовольче забезпечення курсанта - 10750,74 грн., витрати на речове забезпечення курсанта - 2097,16 грн. Відповідач дану суму боргу не відшкодував, внаслідок чого позивач просить стягнути витрати з відповідача. Прокурор, представник позивача в судове засідання не з'явились, звернувшись до суду з заявами в якій просили справу розглянути за їх відсутності, в якій також позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, підстав неявки не повідомив, заяв, повідомлень про розгляд справи за його відсутності не надавав. В зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представників позивача, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що згідно контракту про проходження військової служби у державній спеціальній службі транспорту укладеного 29 жовтня 2010 року між [PERSON] та кафедрою військової підготовки Держспецтрансслужби Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту, відповідач уклав контракт про проходження військової служби (навчання) строком на термін навчання. Згідно умов контракту відповідач зобов'язався проходити військову службу у Державній спеціальній службі транспорту протягом строку контракту, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та начальників, службові обов`язки, добре володіти технікою. Контракт був укладений на п`ять років на посадах офіцерського складу. Згідно наказу № 69 від 25 вересня 2012 року відповідача відраховано з університету на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Згідно ч. 10 ст. 26 Закону України « Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно з розрахунків, з якими суд погоджується за відповідачем рахується заборгованість в сумі 20263,32 грн., яка складається з: витрат на грошове забезпечення курсанта - 7415,42 грн., витрати на продовольче забезпечення курсанта - 10750,74 грн. та яка підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved