Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,8600 га, що розташована на території Чутівської селищної ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 21.08.2014 року приватним нотаріусом Савіновою Н.М. їм було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак, на даний час вони не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння. В зв'язку з даними обставинами, позивачі просили позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON]. та [PERSON] право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачі та їх представник - позов підтримали. Від представника відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про смерть від 09.04.2012 року (а.с.5), [PERSON] помер [INFO]., після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого по [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту на домоволодіння закінченого будівництва від 08.07.1964 року, виданого Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 85-87). Згідно заповіту від 19.08.2009 року спадкоємцями даного житлового будинку - є [PERSON] та [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 26.01.2015р. (а.с.49) [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючого документу на вищезазначений житловий будинок. Померлий [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1960 року посвідченого нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №921, придбав у власність домоволодіння незакінчене будівництво, що розташоване по [ADDRESS] та розташоване на земельній ділянці держфонду розміром 700 кв.м (а.с.95-96). Дане домоволодіння належало продавцю [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 07.05.1958 року, посвідченого Чутівською державною нотаріальною конторою 10.11.1958 року за реєстром №2335 (а.с.93-94). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленого на замовлення позивачів, станом на 18.10.2012 року в розділі характеристики будинків господарських будівель житловий будинок (літера А-1) вказано рік побудови 1962 (а.с.13-15). Згідно зі ст.1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним будинку з додержанням вимог законодавства та не пов'язаний з проведенням його реєстрації. Як вбачається з відомостей домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], розпочатої в 1965 році, домовласником записаний [PERSON]. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, було передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином записи у по господарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Із висновку КП "Архітектурно-планувальне бюро Чутівського району" від 11.02.2013 р., вбачається, що вищезазначене будівництво відповідає містобудівним нормам і правилам, вимогам надійності і безпечної експлуатації (а.с. 35- 44). Згідно довідки Чутівської селищної ради № 2256 від 10.06.2013 р. (а.с.26), земельна ділянка, за адресою [ADDRESS] площею 0,070 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - не приватизована і знаходиться в комунальній власності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини за умовою чи з застереженням. Враховуючи, що позивачі прийняли спадщину, але у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, не можуть одержати свідоцтво про право власності на це спадкове майно, суд вважає можливим визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved