Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

31.10.13 року КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи прокуратура Київського району м. Одеси, Малиновська районна адміністрація як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дочки [PERSON],[INFO], а також стягнути на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленому на день стягнення для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимоги представник позивача посилається на те, що в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня [PERSON], [INFO], яка направлена за розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 07/01-06 від 10.01.2013 р. у зв'язку з тим, що була залишена матір'ю в КУ « Міська дитяча лікарня №1 ім. Б.Я. Резніка» відповідно до Акту від 15.10.2012 року. Мати дитини [PERSON],[INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], в зареєстрованому шлюбі не перебуває у свідоцтві про народження дитини у графі батько батьком записаний [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України інших братів та сестер у малолітньої не має. За весь час перебування малолітньої у закладі ніхто з родичів її не відвідував матеріальної допомоги на утримання дитини не надається, що стало причиною звернення з дійсним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник прокуратури Київського району м.Одеси позовні вимоги підтримала в повному обсязі наполягала на їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітньої [PERSON],[INFO], яка на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 07/01-06 від 10.01.13 року перебуває на повному державному забезпеченні, у зв'язку з тим, що малолітня була залишена матір'ю в КУ «Міська дитяча лікарня №1 ім. Б.Я.Резніка», про що складено відповідний акт від 15.10.12 року. у свідоцтві про народження батьком дитини на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Під час знаходження дитини у даному закладі мати дитиною не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, дитину не відвідувала. Як вбачається з наданого суду висновку органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON],[INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON],[INFO] від 17.12.2013 року, [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак за цією адресою з'являється періодично, веде аморальний образ життя. Остання була запрошена на засідання комісії щодо розгляду питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дочки , однак на засідання комісії не з'явилась, причини неявки не повідомила. Суд враховує той факт, що відповідно до загаданого вище висновку, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON],[INFO] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено [PERSON] не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавився ані здоров'ям, ані подальшою долею дитини. Також суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, однак не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved