Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстрований 03 листопада 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 588. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Єлізавету [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги та довіри, мають різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення спільного господарства. Відповідач змінив відношення до неї, а тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Крім того, відповідач як батько дитини, добровідьно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. До суду повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими, що повідомлені про день час і місце розгляду справи. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Встановлено, що сторони з 03 листопада 2012 року перебувають у шлюбі, від якого мають доньку Єлізавету [INFO], батьком якої згідно ксерокопії свідоцтва про народження є відповідач. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчать пояснення позивачки, сторони втратили любов та повагу один до одного шлюбні відносини між ними припинені, підстав для примирення немає. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що відповадач має постійне місце роботи, та заробіток, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, як просить позивачки, а саме по 1/4 частині усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved