Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

29.05.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягувати з останнього на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що діти проживають з ним, а відповідач проживає окремо від сім`ї. Діти перебувають на повному утриманні позивача, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, в житті синів, їх вихованні та розвитку участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. Натомість діти часто хворіють, що вимагає додаткових витрат на лікування. Кошти, які отримує позивач не дають можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань синів. Вказує, що відповідач є фізично здоровою особою, працездатною, отримує нерегулярні доходи, інших утриманців немає, а тому може надавати регулярно аліменти на утримання синів саме в розмірі 1500 грн. щомісячно. Оскільки згоди з приводу надання матеріального утримання дітей між ними не досягнуто, змушений звернутися до суду з даним позовом. 01.06.2020 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити . Відповідач до суду повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від якої не надходило. 06.08.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Як встановлено, батьками неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, що підтверджено копією свідоцтв про народження /а.с.8,9,10/. Згідно довідки КП Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськжитлосервіс" від 26.05.2020 року року № 310 з позивачем проживають його діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що перебувають на утриманні батька /а.с.12/. Позивач є пенсіонером за віком, у зв`язку з чим отримує пенсію /а.с.4/. Отже, позивач посилається у позові на те, що неповнолітні діти потребують належного та достатнього матеріального утримання в рівних частинах як від матері так і від батька, однак утримується лише ним, оскільки їх матір не надає матеріальне утримання. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Отже будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання нею матеріальної допомоги своїм дітям судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, зокрема, є фізично здоровою, працездатною особою,, інших утриманців немає, має заробіток та не приймає участі в утриманні своїх синів, проживає окремо, на спростування чого останньою не було подано заперечень ( відзиву на позову). Тому суд, враховуючи також, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», приходить до висновку, що відповідач спроможна сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved