Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 07.07.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] , в якій він просить встановити факт народження його сина [PERSON] [INFO] в місті Севастополь АР Крим, від батьків, мати [PERSON] [INFO] громадянка України, та батька [PERSON] [INFO] громадянин України з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Обґрунтовує заяву тим, що оскільки факт народження його сина [PERSON] відбувся на території яка належить, але не підконтрольна Україні, він не може отримати свідоцтво про народження дитини у органах відділ реєстрації актів цивільного стану, в заявку з чим вимушений був звернутися до суду з вищезазначеною заявою. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2021 року заяву [PERSON] про встановлення факту народження дитини на території України, заінтересована особа Білгород-Дністровський відділ реєстрації актів цивільного стану залишено без руху, заявнику надано термін 10 днів на усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито провадження по справі. У судове засідання 14.07.2021 року сторони не з`явились. Заявник в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розглянути справу в його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове\~\~засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заяв не надав. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено судом, 17 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія\~ [NUMBER] , актовий запис № 91. [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів. Згідно з медичним свідоцтвом про народження серії 67 № 181451, яке видане Севастопольською Міською лікарнею № 5 управління охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку Російської Федерації від 02.06.2020 року, [PERSON] [INFO] народила в пологовому відділенні дитину чоловічої статі об 11 годині 57 хвилин, вагою 3500 грамів. На тимчасово окуповані території України [PERSON] та [PERSON] 30.06.2020 року видано свідоцтво про народження дитини - сина [PERSON] [INFO] , серія [NUMBER] . Отже місцем народження дитини є тимчасово окупована територія. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, м. Севастополь на сьогодні є тимчасово окупованою територією. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - медичне свідоцтво про народження № [NUMBER] , видане Міською лікарнею управління охорони здоров`я РФ, тобто на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому є нікчемним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно зіст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. З огляду на практику Європейського суду з прав людини в справах проти Туреччини (зокрема,"Loizidouv.Turkey", "Cyprus v. Turkey"),а також Молдови та Росії (зокрема,"Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений випадок полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотримання вимог статті 213\~ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, що видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 2571\~ЦПК України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Крім того, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особина тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] [INFO] , у батьків [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на окупованій території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Оцінка Суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження сина [PERSON] [INFO] , виданого державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Outcome: approved