Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

11 листопада 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.12.2010 року між нею та відповідачем у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, від спільного життя вони мають двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їхньої сім`ї стала втрата почуттів любові та взаємоповаги, різні погляди на шлюб та сім`ю. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 14.12.2020 року за № 498 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 року, справу передано 29.12.2020 року для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила що між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть, примирення з відповідачем неможливе. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 04.12.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 04.12.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 848 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін від шлюбу народився син - [PERSON] . [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою, ведення ними спільного господарства та проживання припинені. Причиною цього стала втрата почуттів любові та взаємоповаги, різні погляди на шлюб та сім`ю, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. Ухвалою суду від 01.03.2021 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення 3 місяці, проте, примирення між сторонами не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки у наданий судом строк примирення не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з чим погодився відповідач, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved