Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 18058 квартири [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі 24 січня 1997 року між [PERSON], як покупцем та [PERSON], як продавцем. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при укладанні даного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. Договор № 18058 від 24.01.1997 року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою оформлення договору відчуження вказаної квартири, йому було відмовлено з причин відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучі сповіщений належним чином, шляхом надання оголошення у засобах масової інформації. Згідно відповіді адресно-довідкового бюро від 12.06.2014 року, [PERSON] зареєстрованой або знятий з реєстрації по м.Одесі та Одеської області, не значиться. Згідно відповіді адресно-довідкового бюро від 12.06.2014 року, за вказаною у договорі адресою, Одеської товарної біржи не існує. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 січня 1997 року на підставі договору купівлі - продажу № 18058, укладеному на Одеській товарній біржі, позивач [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON]. Договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.01.1997року, кн..205пр. стор.166 реєстр. 346.(а.с. ) При укладанні договорів між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. З однієї сторони позивач передав відповідачу обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідач у свою чергу - передав позивачу правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передав квартиру у користування. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивач здійснює право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, тому як мешкає у квартирі, сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт. Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Лист Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, роз'яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними ", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved