Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 1 000 670 ( один мільйон шістсот сімдесят) грн. 00 коп. та судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 лютого 2012 року [PERSON] - відповідач по справі , позичив у нього в борг 100 000 Євро, які зобов"язався повернути до 01 січня 2013 року, про що з ними було складено договір позики у присутності свідків. Але у вказаний термін борг повернуто не було, в подальшому відповідач уникає від його повернення. Відповідач не виконав умови договору, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання не заперечувала факт укладенням між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] договору позики, та підпис відповідача на договорі, але зазначила, що договір було укладено у зв"язку з веденням відповідачем та позивачем спільного бізнесу, при цьому відповідачу гроші фактично не передавались, зазначене можуть підтвердити свідки, що були присутні при підписанні договору позики, також на підтвердження цього факту надала суду диск із звукозаписом бесіди між позивачем та відповідчем. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. 13 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позичальник [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в національній валюті України в сумі еквівалентній 100 000 Євро та зобов"язався їх повернути до 01 січня 2013 року. /а.с.4/. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно дло ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердженяя укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно умов договору - якщо позичальник не поверне позичені кошти до вказаного терміну то позикодавець має право звернутись до суду про стягнення суми боргу. До теперішнього часу борг не повернуто. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, суд не бере до уваги звукозапис, наданий представником відповідача, оскільки він не є допустимим доказом у справі. Відповідно до ч. 2 ст.. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 2 ст. 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що ці гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того , що ним не було отримано кошти від позивача, крім того він не заперечує, що підписував договір позики особисто. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved