Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 листопада 2015 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її брата [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 06 лютого 2006 року помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, та майнової частки (паю). Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлого за законом, на день його смерті проживала разом з ним в одному помешканні, а тому, як спадкоємець, що прийняв спадщину, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у звязку із пропуском нею строку звернення до нотаріуса та через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема державного акту на землю, який був втрачений. З підстав неможливості захисту свого порушене права у позасудовому порядку, просила свій позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без неї. Свій позов підтримала. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього, позов визнав (заява сільського голови [PERSON] №02-16/270 від 03 грудня 2015 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У звязку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі позивача та представника відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов [PERSON] задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №042701, виданого 06 лютого 2006 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №4 від 06 лютого 2006 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], як між рідними сестрою і братом, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №363945, повторно виданого 22 серпня 2013 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, а також довідкою Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1115 від 23 листопада 2015 року. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №13/181, площею 2.92 га., вартістю 68236 грн.11 коп., яка розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069229, виданого 19 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадщини померлого [PERSON] ввійшла частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області, вартістю 4326 грн., яка належала йому відповідно до майнового сертифікату серії ОД-ХІІ-ХІХ №000615, виданого Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, тому відповідно до статті 1262 ЦК України його спадкоємцем за законом другої черги є його рідна сестра [PERSON] - позивач у справі. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). З довідок Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1066 від 06 листопада 2015 року та №1115 від 23 листопада 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] на день смерті останнього проживали разом в одному помешканні в с.Шершенці по вул.Леніна, буд.157 Кодимського району Одеської області. Таким чином, відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого брата [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні письмові докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] за законом, однак листом №1308/02-14 від 25 листопада 2015 року державний нотаріус Кодимського районного нотаріального округу відмовила у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку звернення до нотаріуса та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який був втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №43 від 26 жовтня 2013 року. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами частини 3 статті 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved