Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2003 року вони зареєстрували шлюб, відділом реєстрації актів громадського стану Олександрійського міського управління юстиції, актовий запис № 608, спільне життя з відповідачем не склалося. В сімї постійно виникали конфлікти в звязку з різними поглядами на життя. Фактично шлюбні відносини припинені в травні 2017 року. Спільне господарство не ведуть, примирення, збереження шлюбу та спільне проживання неможливі. Спір про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю подружжя, відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, проти зочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленомустаттями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Олександрійського міського управління юстиції Кіроградської області, актовий запис № 608, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 10.12.2003 року. Від шлюбу неповнолітній дітей не мають. Згідно роз'яснень,\~які викладені\~у п.\~10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 27.12.2007\~року "Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя",\~проголошена Конституцією\~України охорона\~сім"ї\~державою полягає,\~зокрема,\~в тому,\~що шлюб\~може бути\~розірвано в\~судовому порядку\~лише за\~умови,\~якщо встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечитиме інтересам\~одного з\~них чи\~інтересам їх\~дітей.\~Із цією\~метою суди\~повинні уникати\~формалізму при\~вирішення позовів\~про розірвання\~шлюбу,\~повно та\~всебічно зясовувати\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~враховувати наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через постійні конфлікти в звязку з різними поглядами на життя. Примирення між ними не досягнуто. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище і вона не заперечує відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому заявлені в позовній заяві вимоги позивача про відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем [PERSON] сплачено при поданні позову до суду 704,80 грн. судового збору, що підтверджено платіжним дорученням № 0.0.1159009451.1 від 16.10.2018 року, відповідачем до початку розгляду справи по суті позов визнано повністю, а тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету. \~ \~ \~ \~За наведених вище обставин, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір судовий збір в сумі 352,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved