Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом, в якому просить звільнити його від сплати аліментів, присуджених йому рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 22.05.2008 року на користь відповідачки на утримання їх дочки [PERSON] та ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідачки аліменти на його користь на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовує тим, що сторони є батьками трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~22.05.2008 року було задоволено позов відповідачки та вирішено стягувати з позивача на її користь аліменти на утримання їх дітей. \~ \~ \~ \~Проте з 06.11.2019 року донька, [PERSON] , фактично проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Мати дитини матеріальної допомоги не надає, однак на її користь продовжують стягувати аліменти з позивача. Дані обставини і стали причиною звернення [PERSON] до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Дана позовна заява надійшла до суду 31.01.2020 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В.. 03.01.2020 року було направлено запит на уточнення місця реєстрації відповідачки, відповідь на який надійшла до суду 24.02.2020 року. Ухвалою від 24.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 26.03.2020 року. \~ \~ \~ \~Головний державний виконавець Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кончаківський Р.В., надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність. \~ \~ \~ \~ Відповідачці [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. \~ \~ \~ \~Відповідачка був вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавала, відзиву на позовну заяву не надіслала, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслала. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5ст.279 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. \~ \~ \~ \~Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.191 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. \~ \~ \~ \~Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ульянов проти України)). \~ \~ \~ \~Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. \~ \~ \~ \~Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно наявної копії рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22.05.2008 року з позивача стягувалися аліменти на утримання їх дітей. \~ \~ \~ \~Позивач в позовній заяві вказує, що донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , видане Маньківською сільською радою Бершадського району Вінницької області) на даний момент проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджено наявними в матеріалах справи довідками: №1461 від 11.11.2019 року та довідкою №18.11.2019 року №1497, виданими виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. \~ \~ \~ \~Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпор`яджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня добровільна домовленість відповідно до ст. ст. 181, 187, 189 СК України, а у разі неможливості досягнення між батьками угоди про добровільне відрахування (сплату) одним з них аліментів, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу платника і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 181 СК України. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просить в прохальній частині припинити стягнення аліментів з нього та стягнути з відповідачки з 06.11.2019 року, що суперечить вимогам ст. 191 СК України, згідної якої аліменти присуджуються за рішеням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial