Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

18 вересня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати виконавчий напис, вчинений 17.01.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за період з 14.12.2014 року по 14.12.2015 року в розмірі 47 813,13 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 28 700,01 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19 113,12 доларів США, - таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис від 17.01.2016 року про стягнення з позивача суми заборгованості за період з 14.12.2014 року по 14.12.2015 року в загальному розмірі 47 813,13 доларів США, вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» , згідно якого вчинено виконавчий напис, так як Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою ВАС України від 01.11.2017 року, визнано незаконним та нечинним. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не надійшов. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа: Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області представника в судове засідання не направила, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника відповідача та третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 14.12.2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариство «АЛЬФА-БАНК» було укладено кредитний договір №490053675. У відповідності до пункту 2 вказаного кредитного договору, Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» надає [PERSON] кредит та приймає у заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором предмет застави. Сума кредиту - 75 596,20 доларів США, номінальна процентна ставка - 13%. Дата остаточного повернення кредиту: 14.12.2014 року. Цільове використання кредиту: придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеного між Позивачем та ТОВ «ОМЕГА»№ 417/12-07 від 07.12.2007 року - LEXUS ,LS 460 L, 2007 року випуску. Порядок повернення кредиту та сплати процентів: платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами, у разі сплати у валюті кредиту - 14 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 1375 доларів США. 17.01.2016 року Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» звернулося до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича із заявою про вчинення виконавчого напису. В заяві ПАТ «АЛЬФА-БАНК» зазначило, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.12.2014 року по 14.12.2015 року. Сума заборгованості складається із: заборгованості за кредитом - 28 700,01 доларів США; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 19 113,12 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 47 813,13 доларів США та сума плати за вчинення виконавчого напису. До заяви було додано оригінал кредитного договору, засвідчена виписка з рахунку боржника, документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання Позивача. 17.01.2016 нотаріусом Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №772 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490053675 від 14.12.2007 за період з 14.12.2014 по 14.12.2015 в загальній сумі 47 813,13 доларів США. Вказана заборгованість складається із заборгованості за кредитом 28 700,01 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом 19 113,12 доларів США. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як слідує з засвідченої виписки з рахунку боржника, наданої Публічним акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» для вчинення виконавчого напису, 13.07.2011 року, Відповідачем, як кредитором, було здійснено перенесення заборгованості позивача на рахунок простроченої заборгованості згідно досудової вимоги № 1500 від 06.06.2011 року. Сума заборгованості - 28 700,01 доларів США. В судовому засіданні представник позивача визнав та підтвердив факт отримання досудової вимоги, а тому обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору (частина 2 Загальні умови кредитування), Відповідач має право вимагати (у тому числі і в судовому порядку) від Позивача дострокового виконання зобов`язань з повернення кредиту за договором в будь-якому з наступних випадків істотного порушення Позивачем зобов`язань за цим Договором: в разі затримання оплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше за один календарний місяць. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач, вмежах своїх прав передбачених п. 6.1 Кредитного договору (частина 2 Загальні умови кредитування)та у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в односторонньому порядку змінив строк виконання зобов`язання позивача з повернення кредиту, встановивши нову дату - 13 липня 2011 року. Пред`явивши досудову вимогу № 1500 від 06.06.2011 року, Відповідач встановив новий строк виконання зобов`язання за кредитним договором - 13 липня 2011 року, а графік повернення кредиту втратив чинність. У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки виконавчий напис вчинено 17.01.2016 року, а право вимоги всієї суми заборгованості у Відповідача виникло 13.07.2011 року, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. У відповідності до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено: стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В мотивувальній частині зазначеного рішення суду також вказано: «Враховуючи все вище наведене, колегія суддів приходить до переконання, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved