Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

21 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі зареєстрованому 01 березня 2017 р. Софіївським районним відділом ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №07. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Шлюб було зареєстровано у виправній колонії, де відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Познайомилися вони по рекомендації спільних знайомих за п'ять місяців до реєстрації шлюбу, і мали три побачення. Четвертий раз позивач бачила відповідача під час реєстрації шлюбу, і ще раз - в кінці квітня 2017р., коли приїздила на довгострокове / тридобове/ побачення. Після цього позивач зрозуміла, що реєстрація шлюбу була помилкою.В них різні погляди на сім'ю, життя, мають зовсім різні характери. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинилися з квітня 2017р., з цього часу позивач дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Спільне господарство вони не вели, їх сім'я існує тільки формально. Спору, щодо поділу майна не існує. Подальше спільне життя і збереження шшобу суперечить інтересам позивача. Розірвати шлюб в органах РАЦС не є можливим, бо відповідач відмовляється писати спільну заяву і знаходиться в місцях позбавлення волі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 01 березня 2017 року Софіївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №07(а.с.3). Неповнолітніх дітей у позивача та відповідача немає. Відповідно до довідки, виданої в.о. начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" 30 серпня 2017 року, засуджений [PERSON] відбуває покарання в державній установі "Софіївська виправна колонія(№45). Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved