Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, який мотивувала тим, що перебувала у шлюбі із відповідачем, який розірвано відповідно до рішення Жидачівського районного суду від 29.10.2015 року. Від подружнього проживання із відповідачем 17 січня 2014 року народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Із відповідачем спільно не проживає, він не надає грошових коштів на утримання дитини. Їй одній важко утримувати дитину. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, оскільки відповідач офіційно не працює. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] повноліття, оскільки [PERSON] працює неофіційно і не надає утримання дитині. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме у адресованій суду заяві вказав, що проти позову не заперечує, згідний сплачувати аліменти на утримання сина на користь позивачки у розмірі 400 грн. щомісячно. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, рішенням Жидачівського районного суду від 29.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Свідоцтвом про народження серії 1-СГ №4662951, яке видано повторно виконкомом Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області 26 серпня 2015 року стверджено, що [PERSON] народився 17 січня 2014 року та його батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] та згідно із довідкою з місця проживання позивача, дитина перебуває на утриманні матері. (а.с.10). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, заперечуючи проти стягнення аліментів у частці від заробітку, у поданій до суду заяві вказує, що згідний платити аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, не надавши суду доказів свого матеріального стану, отримання нерегулярного, мінливого доходу та неможливості виплати ним аліментів у розмірі, який вказала позивачка. За наявності таких обставин, що мають істотне значення, суд за позовом позивачки може визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу її батька, тому при встановлених обставинах позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, як обґрунтовані відповідно до ст.184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved