Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

18.11.2016 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 10.11.2016 р. о 08:15 год. з медичного пункту залізничного вокзалу, куди звернувся сам [PERSON], був доставлений до ТМО «Психіатрія». Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 08.09.2014 р. [PERSON] визнаний недієздатним, без визначення опікуна. В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психічного закладу Коваль М.Г., яка також є і лікарем-психіатром, підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він уявляє небезпечність для оточуючих та безпосередньо для себе. Госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу відбувалася каретою швидкої медичної допомоги, оскільки останній звернувся до медичного пункту залізничного вокзалу зі скаргами на «голоси». [PERSON] є недієздатним, а тому законом його згода не може бути прийнята, а опікуна хворий не має. На теперішній час пацієнт уявляє сильну небезпеку, а тому участь його в судовому засіданні є дуже небезпечною для учасників судового розгляду. В зв'язку з цим недієздатний [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутнім в судовому засіданні. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає за доцільне госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у зв'язку із загостренням психічного розладу останнього. Додав, що [PERSON] визнавався недієздатним в судовому порядку за заявою свого батька [PERSON], який потім відмовився оформлювати опіку над недієздатним сином [PERSON] Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку з відсутністю опікуна у недієздатного [PERSON] орган опіки та піклування району забезпечує виконання своїх функцій стосовно останнього. В зв'язку із загостренням психічного стану недієздатного, який вже став небезпечний для останнього та оточуючих, недієздатний [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 08.09.2014 р. у цивільній справі № 758/16728/13-ц [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним, без визначення опікуна. Розгляд справи відбувся за заявою батька [PERSON] - [PERSON]. Як вбачається з вищевказаного судового рішення, [PERSON] є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням з 01.10.2010 р. безстроково. Встановлено, що 10.11.2016 р. о 08:15год. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], був доставлений до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з погіршенням психічного стану. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.11.2016 р., комісія, оглянувши [PERSON] прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, під час загострення може бути небезпечним для себе та оточуючих, враховуючи анамнез захворювання та теперішній психічний стан (слухові галюцинації, агресивність до оточуючих, хворому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту; потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто та оточуючим. Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.13, 14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ",

Outcome: approved