Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

02 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Управління Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області про стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що на протязі 2001-2014 років вона працювала в Управлінні Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області на посаді чергова пульту централізованого спостереження центру технічної охорони, де працювала в змінному графіку (день-ніч, дві доби вихідні) до звільнення. 24.12.2014 року наказом №156 о/с з займаної посади була звільнена за власним бажанням. Відповідно до ст.47 КЗпП України відповідач зобов»язаний був в день звільнення видати їй належно оформлену трудову книжку і провести з нею остаточний розрахунок, але розрахунок до цього часу не проведено. За період роботи позивача в УДСО при УМВС України в Полтавській області виникла заборгованість по заробітній платі за грудень 2014 року в сумі 3 825 грн. 53 коп. Також має місце затримка з боку адміністрації установи в частині розрахунку з працівниками при звільненні. Відповідач станом на день подання даної позовної заяви не сплатив належних позивачу коштів: заборгованість по заробітній платі за грудень 2014 року складає 3 825 грн. 53 коп., а також 1 756 грн. за невикористану відпустку в 2014 році. В жовтні вона відпрацювала 16 робочих днів, а в листопаді 15, зарплата за жовтень 2014 року складає 2 800 грн. 08 коп., а за листопад 2014 року 2 915 грн. 59 коп. Таким чином розрахована середньоденна зарплата позивача становить: (2 800 грн. 08 коп. + 2 915 грн. 59 коп.) / (16+15) = 184 грн. 37 коп. Затримка розрахунку в грудні 2014 року складає 4 робочих дні, в січні 2015 року - 16 робочих днів, а на момент подання позовної заяви 02.02.2014 року - затримка вже складає 20 робочих днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за час затримки розрахунку при звільненні (станом на 02.02.2015 року) 184 грн. 37 коп. х 20 днів = 3 687 грн. 40 коп. Неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. та просить стягнути з відповідача. Просила суд зобов»язати Управління Державної Служби Охорони при УМВС України в Полтавській області сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за грудень 2014 року в сумі 3 825 грн. 53 коп. та середню заробітну плату за весь час (20 робочих днів) затримки розрахунку при звільненні (станом на 02.02.2015 рік) у розмірі 3 687 грн. 40 коп., а також 1 756 грн. за невикористану відпустку у 2014 році. Відшкодувати за рахунок Управління Державної Служби Охорони при УМВС України в Полтавській області заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 09 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з заявою до відповідача Управління Державної Служби Охорони при УМВС України в Полтавській області про зменшення розміру позовних вимог. В заяві вказувала, що 02.02.2015 року відповідачем на банківську картку позивача було перераховано кошти в сумі 3 252 грн. 04 коп. Наведені обставини підтверджуються випискою ПАТ «Банк Київська Русь» про рух грошових коштів на рахунку [PERSON] станом на 05.02.2015 року. Просила суд зменшити розмір позовних вимог на суму перерахованих відповідачем (3 252 грн. 04 коп.) коштів. Стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Загальною сумою позову вважати 17 116 грн. 92 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, але надала суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за наявними матеріалами, без її подальшої участі в усіх подальших засіданнях. Про винесене по справі рішення повідомити її письмово. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON]. Представник Управління Державної Служби Охорони при УМВС України в Полтавській області Катренко І.М. з позовом згодна частково, але не згодна з розміром заявлених позивачем позовних вимог. Не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача 2 767 грн. 59 коп. середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні. В частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої моральної шкоди просила суд відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши представника Управління Державної Служби Охорони при УМВС України в Полтавській області Катренко І.М., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу №1-к від 01.11.2001 року (а.с.11) позивач [PERSON] працювала черговою пульту централізованого спостереження центру технічної охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області з 01.11.2001 року. Згідно наказу №156 о/с від 24.12.2014 року (а.с.12) [PERSON] чергову пульту централізованого спостереження центру технічної охорони було звільнено з 24.12.2014 року за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням. На час звільнення позивача відповідачем не було проведено повного розрахунку при звільненні, що змусило [PERSON] звернутись в суд за захистом своїх прав. Частиною 1 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи в суді, 02 лютого 2015 року заробітна плата позивачу в сумі 3 252 грн. 54 коп. була виплачена (а.с.48). В зв»язку з виплатою позивачу заробітної плати, позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог. Просила суд зменшити розмір позовних вимог на суму перерахованих відповідачем (3 252 грн. 04 коп.) коштів. Стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Загальною сумою позову вважати 17 116 грн. 92 коп. Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи надані відповідачем документи про нараховану заробітну плату (а.с.42-45), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 767 грн. 59 коп. середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача, завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. Суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Не отримання позивачем своєчасно заробітної плати вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім»ї. Позивач була позбавлена коштів на харчування, одяг, сплату комунальних послуг, належне лікування, відпочинок, що суперечить вимогам чинного законодавства України та Конституції України. Статтею 43 Конституції встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, судом встановлено, що незаконними діями відповідача позивачу дійсно заподіяна моральна шкода, оскільки через не отримання заробітної плати вона позбавлена можливості користуватись, передбаченими ст.48, 49 Конституції України правами на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім"ї, що включає і достатнє харчування, одяг, житло, відпочинок, належне лікування. Суд вважає, що сума 500 грн. відповідає заподіяній позивачу моральній шкоді. На виконання вимог статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 326 грн. 75 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial