Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.04.1990 року, головою колгоспного двору по [ADDRESS] була бабуся позивачки [PERSON] . У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. «А» загальною площею 116,9 м.кв, житловою площею 64,4 м.кв, стайні, двох комор, навісу, двох сараїв, стодоли, дровітні, вбиральні, літньої кухні, криниці, огорожі та вимощення. [PERSON] померла [INFO] . На даний час спадкоємцем по закону після смерті бабусі є позивачка, яка подала заяву про прийняття спадщини. З метою реалізації своїх спадкових прав, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення власності на спадкове майно за законом до якого входить будинковолодіння [ADDRESS] . Вивчивши представлені позивачкою правовстановлюючі документи, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі у звзку з тим, що спадкове господарство відносилось до колгоспного двору, а кожному з членів колгоспного двору, що проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку, які визначити конкретно не можливо. Згідно довідки № 165 Луківської сільської ради у спадковому господарстві на час смерті [PERSON] були зареєстровані: зять [PERSON] , [INFO].. дочка [PERSON] , внучка [PERSON] , [INFO]., внучка [PERSON] , [INFO] Спору щодо спадкового майна нема, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. З часу народження позивачка з бабусею проживали однією сімєю, позивачка завжди приймала участь у веденні господарства та обслуговуванні, несе витрати по утриманню будинковолодіння в належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, одна кне може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору. Відповідачі не заперечують про визнання за позивачкою права власності на ціле будинковолодіння. Звітом про оцінку житлового будинку складеного ЕТВО «Придністров`я», визначено, що ринкова вартість даного будинку становить 93 150 грн. В судове засіданні позивачка не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Одночасно зазначили, що позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 04 квітня 1990 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 45 від 20.03.1990р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [ADDRESS] було переіменовано на [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 159, виданою 25.04.2019 року виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Станом на 15.04.1991 року в господарстві [ADDRESS] були зареєстровані: голова сімї [PERSON] , [INFO], зять [PERSON] , [INFO]., дочка [PERSON] , [INFO], внучка [PERSON] , [INFO]., внучка [PERSON] , [INFO] ., що доводиться копією довідки № 165, виданою виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 05.06.2018 року . [PERSON] померла [INFO] р. у віці 81 років, актовий запис № 21 від 16.11.2017 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.11.2017 року виконавчим комітетом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті ( [INFO] .) [PERSON] проживал і була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею проживали і вели спільне господарство: дочка [PERSON] , [INFO], зять [PERSON] , [INFO]., внучка [PERSON] , [INFO], та правнук [PERSON] , [INFO] р.н., що стверджується довідкою № 161 виданою 25.04.2019 року виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.11.1978р. Луівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в [ADDRESS], її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 28.08.1999 року Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що після реєстрації шлюбу 28 серпня 1999 року з [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON]. Батьками матері позивачки, відповідачки, [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.07.1966 р. Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області. Після реєстрації шлюбу 06.08.1978 р. з [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 06.08.1978р. Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Наведене свідчить, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] , по материнській лінії, та належить до п`ятої черги її спадкоємців за законом. Відміткою в паспорті серії [NUMBER] [PERSON] , виданому 22.03.2000 р. Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області стверджено, що позивачка зареєстрована з 25.07.2001 року в [ADDRESS]. Із копії спадкової справи № 26/2018 наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті бабки [PERSON] . 22.02.2018 року вона подала до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. заяву про прийняття спадщини. Копією Витягу № 51018736 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 22.02.2018 року приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62050394 (номер у нотаріуса 26/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті [INFO] . Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом виданих приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. 03.11.2018 року та зареєстрованих в реєстрі за № 1981, 1982,1983 доводиться, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а саме : земельні ділянки площами: 0,1467 га кадастровий номер [NUMBER] та 0,2198 га кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована по [ADDRESS] призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності н земельну ділянку серії [NUMBER] [NUMBER] та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2013 року. Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53933860, № 53933877, № 53933894 виданих 03.11.2018 року приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 62050394 (номер у нотаріуса 26/2018). Відповідачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом спадкоавця [PERSON] , подала 22.02.2018р. до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані [ADDRESS] . Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8677 виданою 29.08.2018 року ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим номером 83 право власності по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 4.04.1990р. на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990р. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1959 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1959, 1992 р. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" складеного 07.12.2018 року на підставі договору № 382 від 27.11.2018 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] - становить 93150 грн. Довідкою № 160, виданою виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що за житловим будинком по [ADDRESS] рахується земельна ділянка площею 1,31 га, а саме для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства площею 1,0600 га . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 03.11.2018 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в житловому будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з тим, що частка померлої в даному житловому будинку конкретно не визначена, а подані документи не підтверджують права власності померлої на частку у зазначеному житловому будинку. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved