Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У серпні 2018 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] та [PERSON], в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; а також стягнути з [PERSON] та [PERSON], з кожного, на користь державної установи або фізичної особи, які будуть здійснювати функції опіки та піклування дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що відповідач [PERSON] є її сином. 23.11.2017 року [PERSON] зареєстрував в органах ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївської області шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] у відповідачів народився син - [PERSON], який з самого народження та по теперішній час проживає разом з нею та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її чоловік матеріально та морально утримують онука, дбають про його фізичний, психічний розвиток, піклується про стан його здоров'я. Відповідачі не виявляють щодо сина жодного матеріального та морального піклування, не беруть участі у його вихованні, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбають про його нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не цікавляться його життям. Натомість, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги, викладені у позові, підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причина їх неявки суду не відома. Разом з тим, в матеріалах справи містяться наявні заяви відповідачів щодо згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], які нотаріально завірені. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина. Враховуючи те, що від відповідачів заперечення та заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, які зявилися у судове засідання, та дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із матеріалів справи вбачається, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.26). Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.25). Із копії довідки КЖЄП № 24 № 1682 від 14.05.2018 року вбачається, що малолітній [PERSON] зареєстрований за місцем реєстрації своєї матері, за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Проте, з часу народження та по теперішній час малолітній проживає та знаходиться на повному утриманні позивача [PERSON], яка є його бабусею, що підтверджується актами від 24.04.2018р. та 08.06.2018р. (а.с.20-22). Із Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2067/02.02.01-22/22/14/18 від 11.09.2018 року, вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з бабусею, [PERSON], знаходиться на повному її утриманні, за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою-характеристикою Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області громадянин [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони; він перебуває на обліку в ОВС як особа раніше судима, зловживає спиртними напоями, відносно нього порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.185 КК України. [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, має малолітнього сина, однак веде неналежний догляд, ухиляється від виховання дитини протягом тривалого часу. З лютого 2018 утриманням та виховання малолітнього займається [PERSON]. Мати дитини, [PERSON], відповідно до довідки -характеристики Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони; зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. [PERSON] має сина, [PERSON], однак зі слів сусідів веде неналежний догляд, ухиляється від виховання дитини протягом тривалого часу. З лютого 2018 утриманням та виховання малолітнього [PERSON] займається [PERSON]. З характеристики за місцем проживання родини слідує, що дитиною, [PERSON], опікуються лише бабуся, [PERSON], яка створила належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини. З метою збереження родинних стосунків між батьками та сином, службою неодноразово проводились профілактично - роз'яснювальні бесіди. [PERSON] та [PERSON] попереджались про наслідки за неналежне виконання батьківських обов'язків. Однак позитивного результату бесіди не дали. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків, [PERSON] та [PERSON], від виховання своєї дитини. Згідно з частиною третьою статті 155, пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Виходячи з вищевикладеного, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити громадян [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім цього, в матеріалах справи містяться нотаріально завірені заяви [PERSON] та [PERSON], щодо згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.14, 17). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. З огляду на вищевикладене суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню через те, що судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов"язків щодо свого сина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов'язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь державної установи або фізичної особи, які будуть здійснювати функції опіки та піклування дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн., а також покласти на кожного з відповідачів сплату судового збору у розмірі по 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved