Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між сторонами існують невиконані боргові зобов»язання. Так, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.10.2011 задоволено позов ТОВ «Благо - Інвест» до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики №211/08 від 03.11.2008 на загальну суму 44 125 грн., рішення вступило в законну силу 27.10.2011. Однак, відповідач борг не сплатив, чим порушує права та законні інтереси позивача, тому позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача 43 719 грн. 48 коп. інфляційних втрат, 5 984 грн. 00 коп. 3% річних, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та позов визнав (а.с. 29). Відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд встановлює заочний розгляд справи. Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи та встановив, що 21 грудня 2007 року між ТОВ «Благо-Інвест» та громадянином [PERSON] було укладено договір про участь у програмі «Інвест» за № 002832, згідно якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми. 03 листопада 2008 року між сторонами був укладений договір позики № 211/08, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності, цільового характеру використання у сумі 75000 (сімдесят п"ять тисяч) грн.00 коп. Оскільки відповідач не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов»язання, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.10.2011 задоволено позов ТОВ «Благо - Інвест» до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики №211/08 від 03.11.2008 на загальну суму 44 125 грн., рішення вступило в законну силу 27.10.2011(а.с. 4-5). Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розрахунок інфляційних втрат за серпень грудень 2010 року та за 2011-2015 роки становить 43 719,48 грн., розрахунок 3 відсотків річних 5 984,00 грн, що разом складає 49 703 грн. 48 коп. (а.с. 2-3). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість перед відповідачем, не виконує взяті на себе зобов"язання, що приводить до порушення прав та законних інтересів позивача, заявлений до нього позов визнає, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved