Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Донбаська Державна Машинобудівна Академія звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання угоди та стягнення суми боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до Наказу № 04-506 від 02 серпня 2001 року [PERSON] з 01 вересня 2001 року був зарахований студентом першого курсу денного відділення Донбаської державної машинобудівної академії. Між позивачем та відповідачем були укладені Угоди № 13 від 20 жовтня 2003 року та № 127 від 19 грудня 2005 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до п.1. вказаної угоди [PERSON] отримав цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Позивача вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету. За [PERSON] було сплачено грошову суму у розмірі 11400,00 гривень за денною формою навчання за весь термін навчання. Відповідно до Наказу № 04-431 від 30 червня 2006 року [PERSON] був відрахований в зв'язку з успішним закінченням академії.. Відповідно до п.6.1 угоди, [PERSON] повинен повертати суму кредиту та відсотки за користування кредитом готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Позивача до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту, починаючи з 30 червня 2007 року до 01 липня 2022 року. Відповідно до п.4.2 угоди, Донбаська Державна Машинобудівна Академія має право достроково стягнути в судовому порядку кредит, відсотки за користування ним в разі ухилення Відповідача від повернення кредиту. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір(угода) може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору (угоди) другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. На цей час [PERSON] порушує умови угоди не сплачуючи ні відсотки ні основну суму кредиту. Станом на 31 серпня 2015 року відповідач має заборгованість у сумі 18743,14 грн., яка складається з наступного: відсотки - 2596,51 грн., основна сума кредиту - 11400.00 грн., пеня - 4746,63 грн. Просить суд розірвати угоди № 13 від 20 жовтня 2003 року та № 127 від 19 грудня 2005 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти укладені між Донбаською Державною Машинобудівною Академією та громадянином України [PERSON]. А також, просить суд стягнути з відповідача на користь Донбаської Державною Машинобудівної Академії заборгованість за наданим кредитом у розмірі 18743,14 грн., яка складається з наступного: відсотки - 2596,51 грн., основна сума кредиту - 11400.00 грн., пеня - 4746,63 грн; та судові витрати у розмірі 243,60 грн. [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється судом на адресу відповідачів ними не отримується ( а.с.18) У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Донбаської Державною Машинобудівної Академії до [PERSON] про розірвання угоди та стягнення суми боргу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пленум Верховного Суду України в постанові від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання на дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав ( п.10). У відповідності до ст. 10 ЦПК України «Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ". У відповідності до ст. 11 ЦПК України „ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі". Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи, відповідно до Наказу № 04-506 від 02 серпня 2001 року [PERSON] з 01 вересня 2001 року був зарахований студентом першого курсу денного відділення Донбаської державної машинобудівної академії. Між позивачем та відповідачем були укладені Угоди № 13 від 20 жовтня 2003 року та № 127 від 19 грудня 2005 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до п.1. вказаної угоди [PERSON] отримав цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Позивача вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету. За [PERSON] було сплачено грошову суму у розмірі 11400,00 гривень за денною формою навчання за весь термін навчання. Відповідно до Наказу № 04-431 від 30 червня 2006 року [PERSON] був відрахований в зв'язку з успішним закінченням академії.. Відповідно до п.6.1 угоди, [PERSON] повинен повертати суму кредиту та відсотки за користування кредитом готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Позивача до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту, починаючи з 30 червня 2007 року до 01 липня 2022 року. Відповідно до п.4.2 угоди, Донбаська Державна Машинобудівна Академія має право достроково стягнути в судовому порядку кредит, відсотки за користування ним в разі ухилення Відповідача від повернення кредиту. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір(угода) може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору (угоди) другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. На цей час [PERSON] порушує умови угоди не сплачуючи ні відсотки ні основну суму кредиту. Станом на 31 серпня 2015 року відповідач має заборгованість у сумі 18743,14 грн., яка складається з наступного: відсотки - 2596,51 грн., основна сума кредиту - 11400.00 грн., пеня - 4746,63 грн. Приписами ст. 526 ЦК України визначено, що зобов»язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пункт 1 ст. 530 ЦК України вказує, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв»язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до приписів абз. 2 п. 140.1.3 Податкового кодексу України, при визначенні об»єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, як витрати на навчання у вітчизняних навчальних закладах фізичних осіб, які уклали з ним письмовий договір ( контракт) про взяті ними зобов»язання відпрацювати у платника податку після закінчення вищого навчального закладу і отримання спеціальності ( кваліфікації) не менше трьох років. У разі розвірвання письмового договору ( контракту), зазначеного в абзаці другому цього підпункту, платник податку зобов»язаний збільшити дохід у сумі фактично здійснених ним витрат на навчання та/або професійну підготовку, які були включені до складу його витрат. Внаслідок такого збільшення доходу нараховується додаткове податкове зобов»язання та пеня в розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на день виникнення податкового зобов»язання з податку. Тобто, на суму яка була сплачена позивачем за навчання відповідача було нараховано податок та пеню. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що укладені угоди № 13 від 20 жовтня 2003 року та № 127 від 19 грудня 2005 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти підлягають розірванню, а також з [PERSON] на користь Донбаської Державної Машинобудівної Академії слід стягнути заборгованість за наданим кредитом в сумі 18743,14 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ". У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.2). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Донбаської Державної Машинобудівної Академії витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved