Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Виклад позиції позивача. 03 листопада 2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (орендодавець) з одного боку та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) (орендарем) - з іншого, укладено договори оренди землі № 1-365, № 1-366, № 1-367, відповідно до яких орендодавець відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.11.2015 № 2-5256/20-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду», надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Бугаківської сільської ради (за межами населеного пункту) Немирівського району Вінницької області. В оренду було передано три земельні ділянки загальними площами 8,4000 га рілля, 12,900 га рілля, 2,5000 га сіножаті. Договори укладені на 25 років з моменту укладення (п.3 договору № 1-365, договору № 1-366, договору № 1-367). Відповідно до п.9 договору № 1-365, договору № 1-366, договору № 1-367 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У пункті 14 договору № 1-365, договору № 1-366, договору № 1-367 передбачено, що земельні ділянки передаються для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення фермерського господарства. З метою ведення фермерського господарства 02 грудня 2015 року [PERSON] було створено та зареєстровано фермерське господарство «Він-АгроСвіт» (код ЄДРПОУ 40151471), юридична адреса: 22852, Вінницька обл., Немирівський район, с.Бугаків, вул. А. Мовчана, 4. Відповідно Статуту ФГ «Він-АгроСвіт» засновником та головою фермерського господарства є [PERSON]. З моменту створення фермерське господарство «Він-АгроСвіт» здійснювало господарську діяльність, зокрема по веденню садівництва. Члени сім'ї [PERSON] разом вели господарську діяльність фермерського господарства. У лютому 2018 року засновником ФГ «Він-Агросвіт» було прийнято рішення на загальних зборах засновників про включення до складу засновників члена своєї сім'ї - чоловіка дочки - [PERSON], про що зазначено в протоколі загальних зборів № 1 від 12.02.2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER]. Станом на день звернення до суду члени сім'ї померлого - [PERSON] продовжує здійснювати господарську діяльність ФГ «Він-АгроСвіт», зокрема з березня 2018 року розпочалась обрізка плодових дерев, профілактичні заходи по запобіганню хвороб і шкідників саду тощо, що продовжуються і досі. Крім того, [PERSON] щомісяця сплачується орендна плата за землю, що підтверджується відповідними документами бухгалтерського обліку. Варто зазначити, що вказаний позов позивачем як особою, яка разом із особою-орендарем (померлою) використовувала земельну ділянку та має бажання стати орендарем. Разом з тим 10 липня 2018 року [PERSON] було отримано відповідь від можливих спадкоємців: дружини померлого - [PERSON] та доньки померлого - [PERSON], у якій зазначено, що вони не мають наміру здійснювати оформлення спадщини, у тому числі і право оренди на орендовані земельні ділянки, які є предметом спору в даній справі. Такі обставини стали підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог, а також позицією щодо відмови у задоволені позову, скориставшись пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.07.2018 року зазначивши, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду та за його відсутності. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] заяв та клопотань пов'язаних із розглядом справи до початку розгляду справи по суті не надходило. Від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій заяв та клопотань пов'язаних із розглядом справи до початку розгляду справи по суті не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 30.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2018 року. В судове засідання для розгляду справи по суті прибув позивач [PERSON]Г.у зв'язку із чим, суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає. У підготовчому судовому засіданні вислухавши думку позивача який повідомив, що не бажає подавати до суду відповідь на відзив, а справу просив розглянути у підготовчому засіданні, суд без виходу до нарадчої кімнати вирішив не відкладати судове засідання і не надавати строку позивачеві для надання відповіді на відзив на позов, оскільки подання заяв по суті є правом учасників справи, що передбачено ч.4 ст.174 ЦПК України, а тому з'ясувавши думку учасників судового розгляду щодо можливості розгляду справи у підготовчому засіданні вважає, що перешкод для розгляду справи немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли земельні правовідносини та цивільно-правові відносини. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. У вступному слові та додаткових поясненнях позивач [PERSON] суду пояснив, що із відповідачем було укладено договір оренди на 25 років та було передано три земельні ділянки загальними площами 8,4000 га рілля, 12,900 га рілля, 2,5000 га сіножаті за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. З метою ведення фермерського господарства 02 грудня 2015 року [PERSON] було створено та зареєстровано фермерське господарство «Він-АгроСвіт» , який є засновником та головою фермерського господарства. З моменту створення фермерське господарство «Він-АгроСвіт» здійснювало господарську діяльність, зокрема по веденню садівництва. У лютому 2018 року засновником ФГ «Він-Агросвіт» було прийнято рішення на загальних зборах засновників про включення до складу засновників члена своєї сім'ї було включено позивача, як члена сімї та чоловіка дочки засновника господарства [PERSON], про що зазначено в протоколі загальних зборів № 1 від 12.02.2018 року. Після смерті [PERSON] позивач постійно користується орендованими земельними ділянками та сплачує орендну плату шляхом переведення коштів через бухгалтерію фермерського господарства. Вважає, що право оренди після смерті переходить у встановленому законом порядку до спадкоємців, а так як дружина та дочка не вивили бажання стати орендарями, топу право оренди переходить до нього. Просив позов задовольнити. В якості доказів позивачем надано паспортні дані (а. с.7-10), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.66), копію свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с.75), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.67), копії договорів оренди землі від 03.11.2015 року № 1-365, 1-366,1-367 (а.с.11-16,22-27,32-37), розрахунок орендної плати за земельну ділянку (а.с.17-20,28-30,38-41), акти прийому та передачі межових знаків (а.с.21,31,42), копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.44-46), копію статуту фермерського господарства «Він-АгроСвіт» (а.с.47-61), копії квитанцій про сплату орендної плати (а.с.65), копію протоколу № 1 загальних зборів засновників від 12.02.2018 року про вступ [PERSON] до складу членів фермерського господарства «Він-АгроСвіт»(а.с.70-74). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають земельні правовідносини та цивільно-правові відносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, ЗК України, ЦК України, спеціальним нормативно-правовим актом ЗУ «Про оренду землі». Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1219 ЦК України передбачає перелік прав та обов"язків, що не входять до складу спадщини, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Як вбачається з викладеного, право оренди земельної ділянки входити до складу спадщини. У відповідності до вимог ст. 7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України ( 2768-14 ) та цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Частиною 5 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, має статус сімейного фермерського господарства, за умови що в його підприємницькій діяльності використовується праця членів такого господарства, якими є виключно члени однієї сім'ї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного фонду власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.7 Закону України «Про оренду землі»). За змістом частини 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Висновки суду, розподіл судових витрат Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі за № 6-375цс15, за змістом частини першоїстатті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря у разі, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. У випадку їх відмови чи відсутності таких спадкоємців право оренди переходить до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та вищевказаного Закону. Із перевірених у судовому засіданні доказів, вбачається, що спадкодавець у визначений законом спосіб набув право оренди земельних ділянок. Отже, оскільки [PERSON] мав право на користування земельними ділянками, то і позивач в порядку спадкування за законом після його смерті вправі порушувати питання про успадкування права на користування земельними ділянками. Визнання за позивачем права на користування земельними ділянками не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем - Головним управління Дергеокадастру визнано позовні вимоги [PERSON], то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Оскільки право [PERSON] на оформлення спадкових прав користування земельними ділянками, які перебували в оренді померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved