Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2010 року з [PERSON] на її користь, було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. Стягнутої з відповідача, за рішенням суду суми аліментів, на теперішній час вочевидь недостатньо для забезпечення рівень життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного розвитку дитини, тому просила збільшити розмір аліментів, які стягнуто на утримання сини з 400 грн. до 2000 грн. щомісячно. Ухвалою від 28.01.2020 року за позовом відкрито провадження та визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача- адвокат Рекункова А.В. у судове засідання не з`явилася, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився неодноразово, про слухання справи повідомлявся за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] ( довідка від 20.01.2020 року, а.с. 10); а також через розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади ( а.с.20, 30, 41). Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, по наявним у справі документам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.6). Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав сума аліментів підлягає збільшенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі призначаються судом, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27.09.1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру стягнутих на утримання неповнолітньої дитини аліментів з 400 грн. до 1500 грн. щомісячно. В іншій частині позов необхідно залишити без задоволення. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial