Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.12.2011 року Родаківською селищною радою Слов"яносербського району Луганської області між сторонами було зареєстровано шлюб, за час якого 26.01.2012 року народився син - [PERSON]. Станом на теперішній час сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим\~\~прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу. Однак, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, який позивачка самостійно не зможе забезпечити малолітній дитині. Відповідач на даний час є працездатним, працює в Родаківській дистанції колії монтером 4 розряду 5 околотку і взмозі надавати допомогу на утримання дитини. На його утриманні інші особи не знаходяться, інших дітей він також не має. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 15.03.2017 року. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надіслав до суду заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що сторони 28 грудня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД№137384, виданим 28 грудня 2011 року Родаківською селищною радою Слов"яносербського району Луганської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №232122, виданого 09 лютого 2012 року Родаківською селищною радою Слов"яносербського району Луганської області. Батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с.5). Відповідач [PERSON] працює в Родаківській дистанції колії, монтером 4 розряду на 5 околотку з 03.12.2010 року по теперішній час, відповідно до довідки віж 14.03.2017 року, виданої начальником Родаківської дистанції колії (а.с.13). Станом на теперішній час сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України (СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.\~ Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, що підтверджується його заявою, що міститься в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, який має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, працює, оскільки визнав позовні вимоги,\~\~вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 15.03.2017 року. З відповідача [PERSON], на підставі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень на користь держави.

Outcome: approved