Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

17.02.2016 року заявник [PERSON], звернувся до Шепетівського міськрайонного суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини [PERSON]. Мотивував свою заяву тим, що 06 жовтня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON], також мають спільного сина - [PERSON] [INFO]. До реєстрації шлюбу із заявником [PERSON], не перебувала у шлюбі. [PERSON], [INFO] народила доньку - [PERSON]. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Заявник [PERSON], бажає усиновити [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу між заявником та [PERSON], вони вчотирьох проживають однією сім'єю за постійним місцем проживання заявника: [ADDRESS]. З [PERSON], у заявника склалися дуже гарні стосунки, вона дуже прив'язалася до останнього, вважає і називає його своїм батьком. Заявник [PERSON], її дуже любить, турбується, піклується про неї, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини. Сама [PERSON], як її мати, - не заперечує проти усиновлення. Також [PERSON], посилається на те, що він має постійне місце проживання стабільних дохід, позитивну характеристику за місцем роботи, шкідливі звички відсутні, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. За таких обставин, просив суд ухвалити рішення про усиновлення [PERSON], [PERSON], змінити прізвище усиновленої ним дитини з "[PERSON]" на "[INFO]», а по батькові залишити без змін «[PERSON]». Записати [PERSON], у Книзі реєстрації народжень відділу актів цивільного стану батьком усиновленої дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON], вимоги заяви підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Заінтересовані особи [PERSON], представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради у судове засідання з`явилися, вимоги заяви підтримали повністю з підстав, викладених у заяві. [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про усиновлення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав . Згідно ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 218 Сімейного кодексу України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно ч. 2 ст. 226 Сімейного кодексу України дитина, яка усиновлена, має право на таємницю, в тому числі і від неї самої, факту її усиновлення. Відповідно до статей 217, 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім'ї. Сім'я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За положеннями ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Статтею 224 цього Кодексу визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які враховує суд при ухваленні рішення про усиновлення, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом достовірно встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 07.11.2005 року. 06.10.2013 року [PERSON], зареєструвала шлюб із [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]» що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 06.10.2013 року. Як вбачається з заяви, [PERSON], має з малолітньою [PERSON], гарні стосунки, дитина його дуже любить, називає батьком, водночас, [PERSON], піклується про дитину, створює належні умови для її життя та розвитку, бажає її усиновити. Як встановлено з нотаріально завіреної заяви [PERSON], від 05.02.2016 року, остання надає свою згоду на усиновлення своєї дочки [PERSON], своїм чоловіком [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому №77 від 16.02.2016 року, було вирішено про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON], оскільки вказане відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які:1) обмежені у дієздатності;2) визнані недієздатними;3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів;11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду;12) є особами без громадянства;13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Як вбачається з Довідки №65-19012016/68021 [PERSON], до кримінальної відповідальності на території України не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно Довідки №587 від 19.01.2016 року [PERSON], працює в Виробничому підрозділі Шепетівська дистанція колії регіональної філії «Південо-Західна Залізниця» ПАТ Укрзалізниця на посаді майстер шляховий 1 групи (з поточного утримання колії). Відповідно до Висновку про стан здоров'я особи від 04.02.2016 року, медичні протипоказання щодо [PERSON], відсутні. Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов подружжя [PERSON], [PERSON], від 11.02.2016 року, у якому зазначено, що умови проживання сімї - добрі. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених ст. 212 Сімейного кодексу України, відповідно до яких усиновлення не проводиться. Відповідно до ч.1 ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно ч. 1 ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви [PERSON], про усиновлення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки вказане відповідає інтересам дитини. За таких обставин, вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 255 ЦПК України судові витрати по провадженню справи покладаються на заявника та не підлягають відшкодуванню. Згідно викладеного та

Outcome: approved