Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувсь до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилавсь на те, що його дружина [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу імені 50-річчя Жовтня в м.Старокостянтинові. Рішенням кооперативу їй та членам її сім"ї було виділено квартиру [ADDRESS] та на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради за № 200 від 24 липня 1980 року видано ордер № 214 на право зайняття зазначеної квартири. Позивач зазначає, що він, відповідно ордеру, поселився у квартиру разом із [PERSON] як член її сім"ї і по даний час проживає у зазначеній квартирі, а дружина [PERSON] померла [INFO] . Рішенням загальних зборів уповноважених житлово-будівельного кооперативу ім. 50-річчя Жовтня від 10.07.2004 року ЖБК ім.50-річчя Жовтня м.Старокостянтинова ліквідований. Відповідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12 липня 2007 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] був переданий у комунальну власність територіальної громади міста та прийнятий на баланс Старокостянтинівської житлово- експлуатаційної контори. На даний час він не може розпорядитися житлом, оскільки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації. Позивач звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що проти задоволення позову не заперечує, просив справу розглядути у його відсутності. Суд, дослідивши надані докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про кооперацію» кооператив це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Будинок, споруджений або придбаний житлово - будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю (ч.1 ст.384 ЦК України) та у разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником (ч.3 ст.384 ЦК України) і аналогічні положення виписані у ч.2 ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію», а також містились і у законі «Про кооперацію в СРСР» (ст.5). Необхідність державної реєстрації такого права власності на майно членом кооперативу, законодавець визначив лише у 2013 році, внісши відповідні зміни до ч.2 ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію» Законом №402-VII (402-18) від 04.07.2013р. На даний час процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульована Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМ України від 25.12.2015 №1127. Так, пункт 80 зазначеного Порядку визначає особливості державної реєстрації права власності на квартиру, розміщену в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу, а саме: для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу слід подати: довідку кооперативу\~про членство\~особи в\~кооперативі та\~внесення таким\~членом кооперативу\~пайового внеску\~в повному\~обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Після державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу, власник майна має право отримати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно витяг і такий витяг є документом, який підтверджуватиме право власності особи на її квартиру у кооперативному будинку (п.1 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015р. №1127 (в редакції постанови КМ України від 26 червня 2019 р. № 599). Судом встановлено, що дружина позивача - [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу імені 50-річчя Жовтня в м.Старокостянтинові. Рішенням кооперативу імені 50-річчя Жовтня в м.Старокостянтинові їй та членам її сім"ї було виділено квартиру [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради за № 200 від 24 липня 1980 року [PERSON] та членам її сім`ї було видано ордер № 214 на право зайняття квартиру [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів уповноважених житлово-будівельного кооперативу ім. 50-річчя Жовтня від 10.07.2004 року житлово-будівельний кооператив ім.50-річчя Жовтня м.Старокостянтинова ліквідований. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12 липня 2007 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] був переданий у комунальну власність територіальної громади міста та прийнятий на баланс Старокостянтинівської житлово- експлуатаційної контори. Також, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла. Вказані обставини підтверджуються паспортними даним позивача; даними повідомлення виконкому Старокостянтинівської міської ради №47/13-23-832/2020 від 07.04.2020р.; даним довідки ПП [PERSON] про середню ринкову вартість квартири [ADDRESS] від 17.03.2020р.; даними довідки ЖБК ім.50-річчя Жовтня від 21.11.2006р.; даними техпаспорта квартири від 20.01.2020р.; даними ордеру №214 серія К від 25.07.1980р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 06.02.2010р.; даними свідоцтва про одруження позивача [NUMBER] від 29.05.1971р. Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Отже, сплативши повністю пайові внески за надану у користування квартиру він як член житлово-будівельного кооперативу ім. "50 річчя Жовтня" набув право власності на це майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані норми передбачені в ст.384 ЦК України де зазначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з п.5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру кв. [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved