Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

11 червня 2014 року позивач ПАТ "КБ "Надра" звернувся до суду із вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №83/П/23/2008-840 від 06 березня 2008 року в сумі 10831,55 доларів США та 26219,37 грн., а також 1623,62 грн. судових витрат. При цьому обґрунтовує свої вимоги тим, що 06 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено вказаний кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві [PERSON] грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 8506,93 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,55 % на рік, строком з 06 березня 2008 року по 06 березня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором відповідачка [PERSON] зобов'язалась відповідати перед банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань. Однак, оскільки відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконує, то станом на 11 квітня 2014 року має прострочену заборгованість у сумі 12917,56 доларів США, в тому числі: непогашений кредит - 6752,20 доларів США; несплачені відсотки - 4079,35 доларів США; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 1235,32 доларів США та несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 850,69 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 11 квітня 2014 року (1256,91 грн. за 100 доларів США) становить 162362,46 грн., втому числі: 84869,23 грн. непогашеного кредиту, 51273,86 грн. несплачених відсотків, 15526,91 грн. несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань, 10692,46 грн. несплаченого штрафу за прострочення сплати мінімально необхідного платежу. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Надав суду заперечення проти позову, в яких визнаючи позов Банку в частині стягнення заборгованості по кредитному договору та несплачених відсотках, просить застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення з нього пені та штрафу, або ж зменшити розмір неустойки на підставі вимог ч.3 ст.551 ЦК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Надала суду заперечення проти позову, в яких проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні у зв'язку із припиненням дії кредитного договору в частині поруки. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено кредитний договір «Автопакет» №83/П/23/2008-840, згідно з яким позичальник отримав 8506,93 доларів США під 12,55 % річних строком до 06 березня 2013 року (а.с.10-16). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 11 квітня 2014 року позичальник має прострочену заборгованість у сумі 12917,56 доларів США, в тому числі: непогашений кредит - 6752,20 доларів США; несплачені відсотки - 4079,35 доларів США; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 1235,32 доларів США та несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 850,69 доларів США, що підтверджується відповідним розрахунком, який міститься на а.с.6-7. В той же час, згідно зі ст.533 ЦК України та виходячи з роз'яснень п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18 грудня 2009 року №14, суд має проводити розрахунки за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення суду. Станом на 06 серпня 2014 року офіційний курс гривні до долара США становить 1235,4879 грн. за 100 доларів США. Отже сума заборгованості становить 159595,17 грн., в тому числі: - непогашений кредит - 83422,76 грн., - несплачені відсотки - 50399,96 грн., - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 15262,26 грн., - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 10510,19 грн. Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч.1 ст.252, ч.1 ст.253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно п.3.2. Договору поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Поручитель і позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. У договорі поруки строки її припинення сторонами не визначені, а в п.1.1.4 вказаного кредитного договору встановлено строк виконання зобов'язання - по 06 березня 2013 року, тому в силу ч.4 ст.559 ЦК України право вимоги до даного поручителя виникло у ПАТ КБ «Надра» саме протягом наступних шести місяців з цієї дати. Оскільки доказів того, що з приводу сплати зазначеної заборгованості та дострокового повернення кредиту банк надсилав вимогу [PERSON], суду позивачем надано не було, а з такою вимогою банк звернувся до суду лише у червні 2014 року, тобто після спливу встановленого шестимісячного строку і вже після припинення поруки, законних підстав для стягнення заборгованості з поручителя не вбачається. У зв'язку з викладеним, позовні вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по кредитному договору та несплачених відсотках в розмірі 10831,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення суду становить 133822,72 грн. (83422,76 + 50399,96) є обґрунтованими, визнаються самим відповідачем та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафу, то суд зазначає наступне. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення з нього пені та штрафу. Так, статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність тривалістю в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а відповідно до положень ч. 1 ст.259 ЦК України вона може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається з п.7.3 Договору сторони,

Outcome: partial