Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

22.04.2013 року позивач КВРЖП «Ремонтник» м. Соледара в особі представника звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], який проживає в квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг в сумі 6162 грн. 15 коп. Відповідно до діючого законодавства, а саме п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги",- мешканці житлових приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і утримання будинку. Позивач обслуговує вказане житлове приміщення та прибудинкову територію і є отримувачем плати за її обслуговування. Відповідач тривалий час не вносить ці платежі, у зв'язку з чим має заборгованість за період з 01.01.2001 року по 01.12.2012 року, яка становить 6162 грн. 15 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також судовий збір у розмірі 224 грн. 10 коп. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути вказану суму боргу та судовий збір солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10.06.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник» з зустрічною позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 3 750 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. 00 коп., зобов'язати відповідача невідкладно здійснити необхідний ремонт будинку. Вимоги зустрічної позовної заяви мотивував тим, що його квартира знаходиться на останньому поверсі багатоповерховою будинку. Не дивлячись на неодноразові усні та письмові звернення до керівництва ВРЖІІ з приводу протікання даху, жодних заходів по усуненню протікання даху з боку ВРЖІІ прийнято не було. У зв'язку з цим квартиру постійно заливало водою під час атмосферних опадів, прийшли у непридатність шпалери стель і стін у залі, спальні та кухні. Внаслідок залиття також виникла погреба заміні електропроводки в розетці і люстрі в залі, а також на кухні. У залі під час сильного дощ, вода збігала на підлогу по люстрі. У місцях примикання стін із стелею відвалилася штукатурка особливо на кухні. Міжпанельний шов, що проходить по залу порушено, наявна тріщина. На зовнішній стіні житлового будинку наявні щілини по стикам панелей, через наявність яких волога при атмосферних опадах проникала та проникає у середину квартири, що викликає великі побутові незручності та від чого також погіршився стан його здоров'я. Квартира вимагає капітального ремонту. Позивач [PERSON] вказує, що з 26 серпня 2006 р. він неодноразово звертався до директора ВРЖП із заявами про необхідність ремонту даху, але окрім обіцянок нічого не робилося. За його заявою до Соледарської міської ради була призначена комісія для огляду квартири. Комісією було складено акт огляду з висновком про те, що необхідний ремонт покрівлі, міжпанельного шва примикання балконної плити до стіни будинку. Вказані роботи планувалися бути виконаними 3 кварталі 2010 року. Але протягом тривалого часу необхідні роботи відповідачем не проводилися та деякі залишаються не виконані і до теперішнього часу. У зв'язку з чим позивачу, як власнику квартири завдано збитків майнового характеру та внаслідок бездіяльності йому завдано моральну шкоду у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, з неможливістю використовувати власну квартиру відповідно до санітарних норм та неможливістю зробити необхідний для проживання ремонт. 19.06.2013 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник», в яких він зазначив, що в супереч вимогам діючого законодавства, позивачем до матеріалів позовної не надано жодного доказу, який би свідчив, про обґрунтованість позовних вимог, а саме: суду не був наданий договір про надання комунальних послуг, укладений між позивачем та відповідачем, не надано жодного документу, який би свідчив про те, що позивачем у спірний період виконувались будь - які роботи по утриманню будинків і споруд та звої території, а також відсутні акти виконаних робіт. Також позивач вказує, що з позовної заяви взагалі не вбачається, які саме роботи позивачем були виконані. При цьому, звертає увагу суду на той факт, що ним на адресу позивача було надіслано заяву від 22.01.2007 р. На вказану заяву позивач відповів, що СКВРЖП «Ремонтник» зобов'язується здійснити ремонт даху в будинку [ADDRESS] з настанням теплого періоду року. Однак своїх обіцянок позивач не виконав. Після цього відповідачем на адресу позивача дві заяви від 22.02.2010 р., в яких він ставив перед позивачем питання те, що дах його квартири знаходиться у вкрай поганому стані і під час атмосферних осадків він протікає, у зв'язку з чим необхідно здійснити негайний ремонт даху та усунути її протікання. Позивач ніяким чином не відреагував на вказані заяви, тому 30.03.2010 р. позивач вказав, що він знову письмово до нього звертався із заявою, де ставив СКВРЖП «Ремонтник» до відома, що у зв'язку з неправомірною бездіяльністю позивача йому завдається не тільки матеріальна, але й моральна шкода і у випадку подальшої такої неправомірної поведінки, він буде він вимушений буде звернутися до правоохоронних органів. Відповідач в своїх заперечення вказав, що оскільки належної реакції на його звернення зі сторони позивача не було, то він вимушений був звернутися до виконавчого комітету Артемівської міської ради задля направлення на його адресу відповідної комісії, яка б зафіксувала стан квартири, після протікання даху. 01 квітня 2010 р. вказана комісія приїхала на його адресу і після огляду у той же день склала Акт огляду квартири. Із вказаного акта вбачається, в якому стані знаходиться квартира в результаті протікання даху. Після огляду комісія прийшла до висновку, що необхідно зробити ремонт кровлі, міжпанелевого шва, примикання балконної плити до стіни будинку. Вказані роботи планувались здійснити в 3 кварталі 2010р. Однак були виконані лише у липні 2011 р., що потягло, як вказує відповідач для нього додаткові матеріальні збитки. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем перед судом ставиться вимога про стягнення заборгованості за період майже 13 років, тому просить суд застосувати до зазначених позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності. 27.06.2013 року від директора СК ВРЖП «Ремонтник» надійшли заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких він зазначив, що підприємство не може погодитись з викладеним в позовній заяві, оскільки всі вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності і націлені на уникнення позивачем [PERSON] матеріальної відповідальності перед підприємством. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, у позовній заяві зазначене: «В наслідок залиття виникла потреба у заміні електропроводки» і т.д. по тексту, але з цим не можна погодитись з наступних підстав. Керівництву підприємства не зрозуміло, що означає «виникла потреба у заміні електропроводки», якщо це внаслідок залиття, то в будь-якому разі мало бути замикання з послідуючими наслідками (оплавлення проводки і т.д.), але як вбачається з акту огляду квартири, електропроводка була лише відкрита з ініціативи позивача, як власника квартири з незрозумілої причини. Також з акту не вбачається будь-якого зв'язку з появою вологи та оголеною проводкою?, також не зрозуміло , чому цей випадок, якщо він був???, не повідомлено РЕМ щодо порушення електропроводки, що передбачено зокрема у п. 38 Правил користування електричною енергією для населення. Також звертає увагу той факт, що позивач вказує у позовній заяві про погіршення стану здоров'я, без жодного належного доказу, причинного зв'язку, що дає можливість зробити однозначний висновок, що позивач намагається безпідставн о обвинуватити підприємство в будь - чому для уникнення до себе майнових вимог СКВРЖП «Ремонтник». Крім того, в своїх запереченнях на позовну заяву [PERSON] директор ВРЖП вказує, що у позові зокрема йде мова про строки, це 2006 р., 2010 р., це дати заяв про погіршення стану даху, але в цих датах є розрив подій, тобто виникла проблема з дахом, була написана заява у 2007 році а потім аж у 2010 р., а це означає, що 2008, 2009 та до лютого 2010 року тобто 3 роки, ця проблема була вирішена, лише у лютому 2010 року надходить нова заява з тією ж проблемою, і дійсно фахівці підприємства, Соледарської міської ради оглядають квартиру та складають акт з визначенням кола робіт. Далі знов жодної заяви до 10.04.2013 року, що свідчить про виконаний ремонт, позов з вимогами до підприємства тільки після подання позову про стягнення заборгованості з [PERSON], вбачається спроба уникнути матеріальної відповідальності позивача перед підприємством. Таким чином, позивач не надав достатніх доказів, які б у своїй сукупності підтверджували факт вини СКВРЖП «Ремонтник» та просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача. У судовому засіданні представник позивача-відповідача на заявлених вимогах наполягав за вказаними у позовній заяві мотивами та просив їх задовольнити, стягнувши солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 6162 грн. 15 коп., а також судовий збір у сумі 224 грн. 10 коп. Вимоги зустрічної позовної заяви не визнав, посилаючись на письмові заперечення. Відповідач-позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги СКВРЖП «Ремонтник» визнав частково в межах строків позовної давності, просив застосувати строки загальної позовної давності. На вимогах зустрічної позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити. Представник відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні також вимоги позовної заяви визнав частково, просив застосувати до частини позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності. На вимогах зустрічної позовної заяви також наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги СКВРЖП «Ремонтник» вважають необґрунтованими та просили у їх задоволенні відмовити. Заслухавши доводи та пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території підлягає частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON] до Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що дійсно відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 27 листопада 1998 року Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при відділі по обліку та розподілу житлової площі Артемівської міської ради (а. с. 52). Вирішуючи цей спір по суті, суд керується ст. 156 ЖК України та ст. ст. 20, 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги, відповідно до яких на власників квартири покладено обов'язок брати участь у витратах по утриманню будинку та придомової території. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконують свої зобов'язання по оплаті за житло тривалий час і дійсно мають заборгованість перед позивачем за період з 01.09.2001 року по 01.12.2012 року у сумі 6162 грн. 15 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] (а. с. 24-29). Заперечуючи проти позовних вимог житлової організації, відповідач [PERSON] вказував, що ця організація не надає йому належних комунальних послуг, а саме: в його квартирі є протікання даху, яке зафіксоване в акті комісії від 01.04.2010 року (а. с. 53), а також у його письмових заявах до СКВРЖП «Ремонтник» в період з 2007 року по 2010 рік. (а. с. 62-67). Разом з тим, як видно із виписки з особового рахунку по спірній квартирі, відповідачі мають заборгованість по квартирній плат, починаючи з 2001 року (а. с. 23-29). Факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території підтверджується дефектними актами на ремонтні роботи у вказаному будинку, наданими суду. За таких обставин суд приходить до висновку, що не сплачуючи тривалий час послуги житлово-комунальної організації відповідачі своїми діями поставили позивача у тяжке положення, що позначилося на кількості та якості виконаних робіт по ремонту і обслуговуванню будинку. Що стосується наявного у відповідачів протікання в квартир, то відповідачі мали право звернутися з відповідним позовом про відшкодування завданої їм матеріальної та моральної шкоди до суду, надавши відповідні докази, але вони не побажали скористатися цим правом. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлені у первісному позові вимоги обґрунтовані за період вказаний у позові. Між тим, у судовому засіданні встановлено, що відносно частини позовних вимог спливли строки позовної давності, а саме: на вимоги про відшкодування боргу за період, що перевищує термін три роки, тобто за період до 01.04.2010 року. Сума боргу за цей період складає 3278 грн. 81 коп. Відповідач [PERSON] та його представник на застосуванні такого строку наполягають. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вказаної суми слід відмовити. Сума заборгованості, яка залишилася у межах строку позовної давності і має бути стягнута з відповідачів становить 2883 грн. 34 коп. Що стосується вимог [PERSON] за зустрічною позовною заявою, то суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. За наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин. Які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з СКВРЖП «Ремонтник» матеріальної шкоди у розмірі 3750 грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн., відповідач [PERSON] у якості доказу завданої йому матеріальної шкоди надавав акт огляду від 01.04.2010 року, інших доказів [PERSON] суду не надано. Вказана ним сума у розмірі 3750 грн. 00 коп. нічим не обґрунтована, розрахунок матеріальної шкоди не наданий, на пропозицію суду щодо можливого проведення судової експертизи для визначення завданої матеріальної шкоди відповідач [PERSON] не прореагував. За таких обставин суд враховує положення ст. ст. 10 та 11 ЦПК України щодо змагальності та диспозитивності під час цивільного судочинства і вважає, що суду не надано належних та допустимих доказів завдання [PERSON] матеріальної шкоди з боку СКВРЖП «Ремонтник», тому суд змушений у задоволенні заявлених вимог в цій частині відмовити. Оскільки суду не надано доказів завдання матеріальної шкоди, то і вимоги завдання моральної шкоди не підлягають задоволенню. Крім того, при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 224 грн. 10 коп., який також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: partial