Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач, [PERSON], звернулась в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що вона залишилася єдиним власником житлового будинку по вулиці Гагаріна, будинок № 43, села Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області, який відносився до типу домогосподарств колгоспний двір. Проте зареєструвати своє речове право на вказане нерухоме майно немає можливостей по причині, що після смерті інших членів колгоспного двору перехід права на спадкове майно не було оформлено. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача, [PERSON], через представника [PERSON], надійшла заява в якій позивач позов підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач, Великопавлівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти позовних вимог не заперечує. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: за позивачем, [PERSON], збереглося право у спільній сумісній власності домогосподарства по вулиці Гагаріна, будинок №43, села Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області, як члена колгоспного двору. Крім позивача співвласниками житлового будинку були її батьки, [PERSON] та [PERSON]. Мати позивача, [PERSON], померла 21 березня 2001 року, а батько позивача, [PERSON], помер 21.03.2014 року. Після смерті батьків позивач залишилася єдиним співвласником житлового будинку за вказаною адресою. При житті [PERSON] склав заповіт, який посвідчено 4 лютого 2005 року секретарем Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. За цим заповітом, [PERSON], заповідано усе майно, яке належатиме заповідачу на день його смерті. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем і не відмовився від її прийняття. Житловий будинок по вулиці Гагаріна, будинок номер 43 (сорок три), села Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області закінчений будівництвом до 05.08.1992 року, розміщений на земельній ділянці призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, облікований в погосподарських книгах Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та в цілому складається з позначених на плані земельної ділянки у технічному паспорті літерами: А-1 Житловий будинок; Б Сарай; Б1 Погрібник, б Погріб, В Сарай, Г Вбиральня, №№1-4, Огорожа, Ворота, хв. 27 серпня 2014 року [PERSON] державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцеві речового права на житловий будинок. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва нотаріус винесла постанову за №1321/02-31. Таким чином, після реалізації своїх прав на оформлення спадщини в порядку встановленому Законом України «Про нотаріат», у позивача не лишилося інших способів захисту невизнаного права, крім як судовий. Житловий будинок за вказаною адресою відносився до типу домогосподарств колгоспний двір і станом на 01.07.1990 року згідно записів Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в погосподарській книзі №10, особового рахунку №566, його членами були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З урахуванням норм ст.ст. 120-123 ЦК Української РСР частки кожного із співвласників спільної власності були рівними і становили по 1/3 кожного. Після смерті [PERSON], спадщину прийняли [PERSON], як чоловік, та [PERSON], як дочка, фактично вступивши у володіння спадковим майном. З урахуванням рівності часток у спадщині, частки у спільній власності на житловий будинок позивача та її батька збільшилися і становили по ? кожного. Виходячи з цього, в порядку спадкування до позивача переходить право на ? частину житлового будинку, належну [PERSON], а інша ? частина ( 1/6 + 1/3 ) визнається як за спадкоємцем частки [PERSON] та як за співвласником майна колгоспного двору. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 і №69, суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. г) п. 6 Постанови №20 від 22.12.95 р. Про судову практику у справах за позовами по захист права приватної власності, згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" ( 885-12 ) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Як дочка [PERSON], позивач згідно ст.529 ЦК Української РСР є спадкоємцем першої черги за законом. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЯР №011890 згідно якого, батьками [PERSON] народженої 14 листопада 1959 року є [PERSON] та [PERSON]. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судовий збір в сумі 551,20 грн. сплачено позивачем в повному обсязі з ціни позову 42260,00 грн. визначеної експертом ТОВ «СП Центр юридичних послуг» для сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст.120-126, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.16, ст. 328, ст.1217, 1218, 1223, 1225, ч.ч.1,3,5, ст.1268 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 3, ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved