Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «Мостобудівельний загін №112» і просить стягнути з відповідача на свою користь 37130,25 грн. заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, 115134,75 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 19270,60грн. компенсації втрати частини грошових доходів, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди а всього 176535,60 грн.\~\~\~\~В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що працюював в ТОВ "Мостобудівельний загін № 112" на посаді головного геодезиста та 02.03.2015 року був звільнений за власним бажанням. За період роботи утворилась заборгованість по заробітній платі, яка на день звільнення виплачена не була та залишається не виплаченою на даний час в порушення вимог\~ст.116 КЗпП України\~. А тому, на підставі\~ст.117 КЗпП України\~відповідач, окрім заробітної плати повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 03. 03. 2015 року по 19.05.2017 року., а також компенсацію втрати частини грошових доходів .\~\~ В судовому засіданні представник позивача підтримав первісну позовну заяву та пояснив, що позивач неодноразово звертався до керівництва про надання йому довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, однак відповіді не отримав. В ході розгляду подав уточнюючу позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутності. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання тричі не з"явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 224 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] працював в ТОВ «Мостобудівельний загін №112» на посаді інженера-геодезиста , а потім головного геодезиста з 02.02.2004 року по 02.03.2015 року. Наказом №20-к від 02 березня 2015 року [PERSON] звільнено з займаної посади з 02 березня 2015 року за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію, згідно\~ст.38 КЗпП України (а.с.6-11). Відповідно до положень\~ст.116 КЗпП України\~при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Судом встановлено, що при звільненні [PERSON] з роботи відповідач не провів з ним розрахунок у повному обсязі по заробітній платі, зокрема не виплатив заробітну плату за період з серпня 2013 року по грудень 2013 року , за лютий-березень 2014 року, березень 2015 року. Жодних доказів на підтвердження виплати [PERSON] заробітної плати за вищезазначений період відповідач суду не надав, як і заперечень проти позовної заяви з врахуванням уточнення. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.03.2017 року відповідачем також не надано документів щодо виплати заробітної плати позивачу, або розміру заборгованості. При визначені цього розміру суд виходить із даних, зазначених в індивідуальній відомості про застраховану особу (форма ОК-5) , де вказано помісячно розмір заробітної плати позивача для нарахування пенсії. При цьому суд погоджується із розрахунками, викладеними в позовній заяві позивача , відповідно до яких визначено суму заборгованості за вирахуванням податків та обов»язкових платежів: - серпень 2013 року - 6100,00 грн. (без врахування податків) мінус 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків становить 4998.34грн. (6100,00 грн. - 3,6% ЄСВ (219,6 грн.) - 15% ПДФО (882,06 грн.) = 4998.34грн. - вересень 2013 року - 6280,80 грн. (без врахування податків). мінус 15% (ПДФО) та 3,6% (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 5146.50грн. (6280,80 грн. - 3,6% ЄСВ (226,10 грн.) - 15% ПДФО (908,20 грн.) = 5146.50 грн. - жовтень 2013 року - 5955,71 грн. (без врахування податків). В 2013 році, згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 4853.11 грн. (5955,71 грн. - 3,6% ЄСВ (214,40 грн.) - 15% ПДФО (861,20 грн.) = 4853.11грн. - листопад 2013 року - 6000,00 грн. (без врахування податків). В 2013 році, згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 4916.40 грн. (6000,00 грн. - 3,6% ЄСВ (216,00 грн.) - 15% ПДФО (867,60 грн.) = 4916.40грн. - грудень 2013 року - 6000,00 грн. (без врахування податків). В 2013 році,згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 4916.40 грн. (6000,00 грн. - 3,6% ЄСВ (216,00 грн.) - 15% ПДФО (867,60 грн.) = 4916.40грн. - лютий 2014 року - 4375,26 грн. (без врахування податків). В 2014 році, згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 3586.60 грн. (4375,26 грн. - 3,6% ЄСВ (155,73 грн.) - 15% ПДФО (632,93 грн.) = 3586.60грн. - березень 2014 року - 6073,12 грн. (без врахування податків). В 2014 році, згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО) та 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 4976.32 грн. (6073,12 грн. - 3,6% ЄСВ (218,63 грн.) - 15% ПДФО (878,17 грн.) = 4976.32грн. - березень 2015 року - 4645,16 грн. (без врахування податків). В 2015 році, згідно чинного на той момент законодавства, з заробітної плати відраховувались 15% Податку з доходу фізичних осіб (ПДФО), 3,6% Єдиний соціальний внесок (ЄСВ) та 1,5% Військовий збір (ВС). Отже, заробітна плата з врахуванням податків, становить 3736,58 грн. (4645,16 грн. - 3,6% ЄСВ (167,20 грн.) - 15% ПДФО (671,70 грн.) -1,5% ВС (69,68 грн.) = 3736,58 грн.). Отже, загальна сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період фактично відпрацьованого часу, з урахуванням всіх податків становить - 37130,25 грн. Будь-якого іншого розрахунку розміру невиплаченої заробітної плати позивачу, відповідач суду не надав. Відповідно до положень\~ст.47 КЗпП України\~роботодавець зобов»язаний виплатити працівникові при звільнені всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України\~визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно роз»ясень, даних у п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв»язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред»явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, з ТОВ «Мостобудівельний загін №112» на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2015 року по 19.05.2017 року, розрахунок якого становить - 115134,75 грн. (8712,90 грн. (4976,32 грн. + 3736,58 грн. заробітна плата за два місяці, з врахуванням податків) / 42 (робочі дні) = 207,45 (середній заробіток за день) * 555 (робочі дні) = 115134,75 грн.).\~\~\~\~ Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума компенсації втрати частини грошових доходів, в період з 01.08.2013 року по 02.03.2015 року, яка становить - 19270,60 грн. (37130,25 грн. (сума заборгованості) * 151,9% (індекс інфляції) - 37130,25 грн. (сума заборгованості) = 19270,60 грн. (чиста сума інфляції з суми заборгованості) (таблиця індексу інфляції та калькулятор індексу інфляцій додаються). Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позивачу завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, розміру та періоду заборгованості, тривалості затримки, суд вважає, що дані обставини є підставою відшкодування завданої йому моральної шкоди, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Оскільки при подачі позову [PERSON] звільнявся від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому згідно ч.3\~ст.88 ЦПК України\~він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: partial