Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 листопада 2015 року. Зазначила, що п. 8 договору було визначено обов'язок продавців, зокрема, [PERSON] знятися з реєстраційного обліку до 05 грудня 2015 року. Однак, згідно довідки форми № 3 КП «Центр комунального сервісу» від 09.12.2015 року відповідач з місця реєстрації за адресою - м. Київ, пр-т Правди, 17- Посилаючись на те, що відповідач до цього часу зареєстрований у спірній квартирі, чим порушує її права, позивачка просила усунути перешкоди у здійсненні її права власності шляхом зняття з реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] У судове засідання позивачка та її представник не з»явилися, надали заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 85 (5705) від 06.05.2016 року. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення являє собою трикімнатну квартиру, жилою площею 42,30 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачці на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05 листопада 2015 року (а.с. 6). Відповідно до п. 8 даного договору Продавці зобов"язалися знятись з реєстраційного обліку до 05 грудня 2015 року. Як вбачається з довідки форми № 3 КП «Центр комунального сервісу» від 09.12.2015 року № 1669, відповідач умов договору не виконав, оскільки до цього часу зареєстрований у спірній квартирі (а. с. 8). Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Згідно п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися свою власністю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved