Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Коштів на утримання та виховання дитини не вистачає, вона знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість. В попереднє судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а також розглянути справу в її відсутність. Відповідач до суду не з»явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якогомають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, батько дитини, проживає окремо, добровільно коштів на утримання та виховання дитини не надає, хоча таку можливість має, син знаходиться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач є приватним підприємцем, має регулярний дохід, аліменти на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь УДКСУ у Дворічанському районі Харківської області. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved