Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на наступні обставини. 03.06.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на шлюб та сім"ю, відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви. В судове засідання позивач не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгялд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 41 (а.с.8 - свідоцтво про шлюб). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7 - \~копія свідоцтва про народження). Згідно п.10 роз'яснень ППВС України № 11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сімя фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову в частинні розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 104024, сторони є батьками [PERSON], який народився 20 жовтня 2009 року (а.с.7 - \~копія свідоцтва про народження). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов'язань не має. \~ Згідно\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до\~ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. З огляду на зазначене вище, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у розмірі 1/4 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.07.2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 03.11.2017 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, позивач наполягає на задоволенні вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дитини [PERSON], [INFO],до його повноліття. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стягненню підлягає з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів, а на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved