Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки з майна, в якому просив виділити йому 30\\100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності на 30\\100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що належать [PERSON] , та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , як на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку та складається з приміщень: кухня площею 4,3 кв.м., кладова - 2,4 кв.м., житлова кімната - 11,1 кв.м, житлова кімната - 6,3 кв.м. та надвірні будівлі і споруди: частина літ. «Б-1» - сарай-літня кухня; літ «б» - тамбур, літ. «б1» - вхід в погріб, літ. «Пг/Б-1» - погріб., літ «Г» вбиральня. Виділити йому 30\\100 частин земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий №5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0695 га. та визнати за ним право власності на зазначену частину земельної ділянки як на самостійний об`єкт нерухомості припинивши право спільної часткової власності на належні йому 30\\100 частин земельної ділянки з кадастровим №5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачі є співвласниками майна, що знаходиться в [ADDRESS] та оскільки домовитись в позасудовому порядку про поділ майна сторони не можуть, позивач звернувся для вирішення спору до суду. Ухвалою суду від 26.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.11.2020. Ухвалою суду від 23.11.2020 року клопотання позивача про призначення судової інженерно-технічної експертизи задоволено, призначено судову інженерно-технічну експертизу та поставлено перед експертом наступні питання: 1) чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити приміщення житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , які позначені на плані в технічному паспорті на цей будинок під № 2-1, 2-2, І, ІІ загальною площею 24,1 м.кв. в окремо ізольовану квартиру? 2) чи можна розділити земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:010:0118, площею 0,695 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ) таким чином, що виділити 30/100 частини цієї земельної ділянки, яка б обслуговувала виділену квартиру та частину будівлі "сарай-літня кухня, літ. Б-1", "тамбур, літ. б", "вхід в погріб, літ. б- 1", "погріб, літ. Пг/Б-1", "вбиральню, літ.Г"? 3) чи можна розділити земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:010:0118, площею 0,695 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ) таким чином, що виділити 30/100 частини цієї земельної ділянки, яка б обслуговувала виділену квартиру та частину будівлі "сарай-літня кухня, літ. Б-1", "тамбур, літ. б", "вхід в погріб, літ. б- 1", "погріб, літ. Пг/Б-1", а "вбиральню, літ.Г" залишити у спільній сумісній власності? Також ухвалою суду від 26.10.2020 попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, проведення судової інженерно-технічної експертизи доручено експертам ПП «Експерт-Рівне-Консалт», провадження у справі №569/16494/20 зупинено на час проведення експертизи. 20 січня 2021 року, на виконання ухвали суду від 25.11.2020, ПП «Експерт-Рівне-Консалт» подано висновок експерта №210112/1_ФМ від 18.01.2021. Ухвалою суду від 25.01.2021 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 25.02.2021. 25 лютого 2021 року розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 16.03.2021. 01 березня 2021 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач, з врахуванням висновку експерта, просить суд: Виділити [PERSON] 30\\100 частини Житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності на 30\\100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що належать [PERSON] , та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , як на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку та складається з приміщень: кухня площею 4,3 кв.м., кладова - 2,4 кв.м., житлова кімната - 11,1 кв.м, житлова кімната - 6,3 кв.м. та надвірні будівлі і споруди: частина літ. «Б-1» - сарай-літня кухня; літ «б» - тамбур, літ. «б1» - вхід в погріб, літ. «Пг/Б-1» - погріб. Вбиральню літ «Г» залишити в спільному користуванні. Виділити [PERSON] , 30\\100 частин земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий №5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0695 га. відповідно до варіанту поділу зазначеному у додатку - рисунок №3 до Висновку експерта № 2101112\\1_ФМ від 18.01.2021 а саме: Для доступу до будівлі «вбиральня, літ. «Г» залишити у спільній власності земельну ділянку, загальною площею 25 кв.м., позначена на плані червоним кольором з конфігурацією за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (87,0°), в метрах 1,001-18,973-3,600-2,238-2,713-16,560. Для обслуговування виділеної квартири та частини будівлі «сарай-літня кухня, літ. «Б-1», тамбур літ. «б», вхід в погріб літ. «61», погріб літ. «Пг/Б-1» виділити земельну ділянку загальною площею 201 кв.м. позначена на плані зеленим кольором з конфігурацією за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (93,2°) в м: 7,354-12,310-16,560-2,713-2,238-6,346-3,443-1,412-1,619-7,405-6,709-18,045-3,227-0,810 3,088. Визнати за [PERSON] право власності на зазначену частину земельної ділянки як на самостійний об`єкт нерухомості припинивши право спільної часткової власності на належні йому 30\\100 частин земельної ділянки з кадастровим № 5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.03.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2021. В судовому засіданні 09.04.2021 представник позитача заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні 09.04.2021 заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що у випадку поділу спірного майна, їх не влаштовує порядок користування таким майном. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 30\\100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та 30\\100 земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий №5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 40\\100 житлового будинку за адресою [ADDRESS] належать відповідачу [PERSON] , 15\\100 зазначених житлового будинку та земельної ділянки - [PERSON] та 15\\1100 частки житлового будинку та земельної ділянки кадастровий № 5610100000:01:010:0118 за адресою [ADDRESS] - [PERSON] . Ст.41 Конституції України гарантовано непорушність права власності та те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч. ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділ відповідно до закону, він має право на компенсацію, яку може отримати на підставі цієї норми. (Постанова ВС від 23.09.2020р. у справі № 372/3432/17-ц, провадження №61- 16025св19) Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з роз`ясненнями наданими в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Отже, якщо між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому частиною третьою статті 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Крім того, як визначено у ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У п. п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Відповідно до висновку експерта №210112\\1_ФМ складеного 18.01.2021, експертом надано відповідь, що є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити приміщення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які позначені в технічному паспорті на цей будинок під № 1-1, 2-2,1, II загальною площею 24,1 кв.м., в окремо ізольовану квартиру. Окрім того, зазначеним висновком судової інженерно-технічної експертизи було запропоновано також варіант поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:010:0118, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для обслуговування виділеної квартири, та частину будівлі «сарай-літня кухня Літ.Б-1», «тамбур Літ.б», «вхід в погріб Літ.б-1», «погріб літ.Пг/Б» залишивши «вбиральню Літ.Г у спільній власності. Також судом враховується, що відповідно до Розпорядження Рівненської міської ради народних депутатів № 1446-р від 03.12.1992 «Про затвердження актів державного прийняття в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь», яким було затверджено Акт Державного прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 29 листопада 1992 року житловий будинок [ADDRESS] , який фактично початково складався з трьох квартир: - № 1 - загальною площею 45,2 кв.м., житловою - 32,3 кв.м.; - № 2 - загальною площею 24,1 кв.м., житловою - 17,4 кв.м., - № 3 - загальною площею 42,1 кв.м., житловою 29,7 кв.м. Отже з моменту прийняття в експлуатацію будинок використовувався співвласниками як ізольовані квартири, кожна з самостійним виходом, що не заперечується сторонами. Судом встановлено, що майно, належне на праві спільної часткової власності хоч і експлуатується співвласниками окремо, проте в натурі не виділене, відповідно, позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, що порушує гарантований конституційний принцип непорушності права власності. В добровільному порядку домовитись про поділ майна сторони не можуть. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище, враховуючи те, що згідно матеріалів справи виділ майна є технічно можливим, що не спростовано відповідачами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані належними та допустими доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Outcome: approved