Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, до відповідача, у якому просив в рахунок часткового погашення заборгованості з [PERSON] за Договором кредиту № 674- ф03.9/53 від 17.08.2007 року на користь ПАТ «Укрсоцбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки - а саме : нежиле підвальне приміщення, загальною площею 63,7 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська (колишня вул. Чкалова), будинок № 69, шляхом визнання права власності за ПАТ «Укрсоцбанк». Ціну на предмет іпотеки встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Укрсоцбанк»; визнати за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" право власності на: нежиле підвальне приміщення, загальною площею 63,7 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська (колишня вул. Чкалова), будинок № 69; стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень. Представник позивача надав до суду заяву, відповідно якої просить справу розглядати без фіксації судового процесу. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі у звязку з тим, суд вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Суд, вивчив матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведений та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 674-ф03.9/53, відповідно до якого ПАТ «Укрсобанк» надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 77 000 доларів США, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1.2. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 16.08.2017 року, зі сплатою 13,5 % відсотків річних. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Зміна найменування з АКБ «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не повязана з припиненням юридичної особи у зв'язку зі злиттям, приєднанням, поділом чи перетворенням, а є лише виконанням вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» щодо приведення Статуту Банку у відповідність з вимогами зазначеного Закону. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.1. Договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі: [PERSON] відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою в розмірі 77 000 дол. США. В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту № 674- ф03.9/53 від 17.08.2007 року, 17.08.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та з [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 1909, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» нежиле підвальне приміщення, загальною площею 63,7 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська (колишня вул. Чкалова), будинок № 69. Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області 11 липня 2007 року за реєстром № 520. Пункт 3.3.7., 3.3.8. Договору кредиту встановлює, що Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.п. 1.1. цього Договору, а також сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п.п 2.4., 2.5. цього Договору. Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Пункт 4.5. Договору кредиту встановлює, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9. цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно з 4.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених гі.2.4., цього Договору, комісій, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Згідно із п. 4.3. Договору кредиту, у разі порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.17. цього Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Кредиторові штраф у розмірі 3 процента від суми Кредиту, визначеного п. 1.1. цього Договору, за кожний випадок. Умовами Іпотечного договору передбачено право іпотекодержагеля звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку встановленому статтею 37 Закону України « Про іпотеку». Неналежне виконання взятих на себе зобовязань призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 01.05.2015 року становить 150 852,57 доларів США (курс НБУ станом на 1 долар США = 21,0468 гривень) становить 3\~174\~968, 63 грн., з якої: сума заборгованості за кредитом 64 179,26 дол. США, сума заборгованості за відсотками 58 617,12 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 13 450,19 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 14 606,00 дол. США. Таким чином, Позичальник взяті на себе зобовязання по поверненню заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями за Договором не виконав. Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником [PERSON] зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У звязку з тим, що Позичальники свої зобовязання за Договорами кредиту не виконують, що призвело до виникнення заборгованості, ПАТ «Укрсоцбанк» змушений звернутися до суду. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку. Відповідно до умов Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцями [PERSON] зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Постанови пленуми ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 про практику застосування судоми законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, визначено: невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання ігготекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні мас можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України В Узагальненні Верховного суду України судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки) від 7 жовтня 2010 року ВСУ роз'яснив наступне: «...нормами законодавства (насамперед статтями 36, 37 Закону № 898-ІУ) не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, разом з іншими, може застосовуватися, якщо це передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом». Такі ж положення містить п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., де вказано, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36. частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК мас право вимагати застосування його судом. Таким чином, як слідує із вищезазначеного, нормами чинного законодавства ст. 33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» не виключається можливість набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, як один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Наявні заборгованості підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки вирішення спору в досудовому порядку стало неможливим. Згідно з положеннями ст.5 Закону України «Про іпотеку», вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотеко держателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Частиною 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved