Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що шлюб між ними розірвано, внаслідок чого [PERSON] припинив матеріально забезпечувати дитину, яка знаходиться на повному утриманні позивачки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині сплати аліментів у розмірі 1/8 частки від його доходу, зазначивши в обґрунтування заперечень, що має намір продовжувати спілкуватись з дитиною, приймати участь в її подальшому житті, не заперечує проти її утримання, але має на утриманні ще дитину, дружину та батька. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 30.01.2013 року Деснянським районним судом м. Києва шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с. 9). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно Акту від 19.03.2013 року №19 Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний -11" [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], з позивачкою, за даною адресою не зареєстрована (а.с. 10). Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 вересня 2013 року, місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач працює заступником директора та адміністратором в МЦ ПП "[PERSON]", має постійний дохід, що підтверджується копією довідки (а.с. 13). Позивач зазначає, що відповідач, який офіційно працює як Фізична особа - підприємець та має документальне підтвердження свого заробітку, отримує достатній дохід, тому спроможний сплачувати на своїх дітей утримання в розмірі по 1/4 частки його заробітку (доходу), але не бажає утримувати саме їх дитину належним чином, оскільки вважає що повинен утримувати свою другу дитину, дружину, яка не працює та свого старого батька. Судом встановлено, що [PERSON] мав регулярний дохід протягом 2012 року, що підтверджується копією довідки про рух коштів по його рахункам (а.с. 15). Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2013 року до досягнення дитиною трьох років, що підтверджується копією рішення (а.с. 37-39). На постійному утриманні відповідача знаходиться його батько [PERSON], [INFO], який потребує постійного медичного і фізичного догляду, що підтверджується копіями довідки та розписок (а.с. 41- 49). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину, при цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], мати якої - позивач, також має регулярний дохід, матеріальне становище відповідача, який є платником аліментів, має іншу дитину та непрацездатного батька, інші вищезазначені обставини, встановлені судом, що мають істотне значення, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, аліменти необхідно визначити у розмірі 1/6 частки його доходу. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, але наявні істотні обставини, які враховуються судом під час визначення розміру аліментів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial