Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Рівненського районного суду від 25.10.2011 року, на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду. В обгрунтування позову вказує, що рішенням Рівненського районного суду від 25.10.2011 року було присуджено до стягнення аліменти на утримання по 350 грн. на кожну щомісячно. На даний час її матеріальне становище скрутне, відповідач працює без оформлення трудової угоди на різних будівельних роботах за кордоном, отримує дохід, будь-яких зобов"яань ні перед ким не має, має задовільний стан здоров"я. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд їх задоволити. Під час судового розгляду справи відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнавав та пояснив, що йому відомо про відкрите виконавче провадження щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Пояснив, що він працездатний та немає інших утриманців. На даний час відносно нього існує заборона щодо виїзду за кордон у зв"язку із заборгованістю по сплаті аліментів. Під час судових дебатів відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснюючи відсутністю коштів на сплату аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено судом, сторони у справі є батьками неповнолітініх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно рішення Рівненського районного суду від 25.10.2011 р. вирішено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей по 350 грн. щомісячно, починаючи з 19.08.2011 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2ст. 182 СК Українита визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановивши, що відповідачу встановлено рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 350 грн. щомісячно, суд прийшов до висновку про те, що позивач отримує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою проживають діти, що відповідачем не заперечується. В суді відповідач пояснив, що працездатний, до суду будь-яких заперечень та доказів щодо його незадовільного стану здоров'я не надано, та само як і чи важкого майнового стану, наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, а тому він спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, за таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню до розміру заявленого позивачем до 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 (п.23) передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved