Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу садово-дачного товариства «Стадне», Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в особі Першої київської нотаріальної контори, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майнов порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його дружина, яка вважалась власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 1064 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] згідно рішення Київської міської ради від 20 вересня 2012 року № 182/8466 «Про приватизацію земельних ділянок садово-дачного товариства «Стадне» у Дарницькому районі м. Києва й додатку до вказаного рішення від 20 вересня 2012 року № 182/8466 про перелік громадян - членів садового товариства «Стадне», яким передаються у приватну власність земельні ділянки для ведення колективного садівництва. З метою оформлення спадкових прав на вказане майно він звернувся до нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право власності на вказне спадкове майно йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, отриманого за її життя. Вважаючи себе спадкоємцем першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК України й у зв»язку з відсутністю будь-яких інших осіб вказаної черги, які претендували б на спадщину, оскільки померла за життя дітей не мала, й на підставі ст. 1268 ЦК України вважаючи себе фактичним спадкоємцем, який вступив у володіння спадщини /прийняв її/, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказану земельну дялнку. Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та його право претендувати на це майно в порядку спадкування підтверджується документами, що вказують на родинний зв»язок між ним та померлим, як чоловіком та дружиною, яка за життя, з 2004 року будучи членом садово-дачного товариства «Стадне», сплатила суму пайового внеску за земельну діляку у повному обсязі, відповідно, як член садово-дачного товариства, набула право власності на це майно відповідно до ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу Х Перехідних положень ЗК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 26 січня 2016 року (а.с.144), позовні вимоги підтримав в редакції вимог від 01 серпня 2016 року (а.с.151-152) з тих же підстав та просив їх задоволенити, вважаючи позивача спадкоємцем першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК України, посилаючись на положення ст. 1268 ЦК України, й спадкоємцем, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, перебував з ним у близьких родинних відносинах, як чоловік та дружина, прийняв спадщину, та положення ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу Х Перехідних положень ЗК України, ЦК України. Відповідач в особі Київської міської радив судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення; звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності його представника Відповідач в особі садово-дачного товариства «Стадне» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення; звернувся до суду із заявою про визнанням позовних вимог (а.с.147-148). Третя особа в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача/третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, й матеріали спадкової справи № 1507/2012, заведеної Першою київською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2012 року, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] року у віці 57 років померла друдина позивача [PERSON], яка вважалась власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 1064 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] згідно рішення Київської міської ради від 20 вересня 2012 року № 182/8466 «Про приватизацію земельних ділянок садово-дачного товариства «Стадне» у Дарницькому районі м. Києва й додатку до вказаного рішення від 20 вересня 2012 року № 182/8466 про перелік громадян - членів садового товариства «Стадне», яким передаються у приватну власність земельні ділянки для ведення колективного садівництва (а.с.9, 15, 16). Так, відповідно до вказаного рішення /додатку/ [PERSON] передається земельна ділянка [ADDRESS] Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та право позивачки претендувати на це майно в порядку спадування підтверджується документами, що вказують на родинний зв»язок між ним та померлою, як чоловіка та дружини, яка за життя з 2004 року будучи членом садово-дачного товариства «Стадне», сплатила суму пайового внеску за земельну дялнку у повному обсязі (а.с.12, 13), відповідно, як член садово-дачного товариства, набула право власності на це майно відповідно до ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу Х Перехідних положень ЗК України. З метою оформлення спадкових прав на вказане майно позивач звернувся до нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право власності на вказне спадкове майно йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, отриманого за життя спадкодавицею (а.с.10). Позивач вважається фактичним спадкоємцем [PERSON] згідно ст. 1268 ЦК України, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витребувані судом з Першої київської державної нотаріальної контори й досліджені в ході розгодяу справи. Подружжя [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2011 року й по день смерті [PERSON] (матеріали спадкової справи). Сім»ю, відповідно до ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) фід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом ( ст.1217 ЦК України). Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси. Відповідно, судом встановлений факт вступу позивачем, як спадкоємцем першої черги стадкування за законом після померлої, в управління спадкового майна, що вважається як прийняття ним спадщини. Позивач, будучи у близьких родинних відносинах з спадкодавцем, вважається спадкоємцем першої черги спадкування за законом відносно всієї спадкової маси, а тому у суду з урахуванням ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу Х Перехідних положень ЗК України є всі правові підстави для визнання за ним прав власності на земельну ділянку. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Пунктом 8 постанови Плунуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. За таких підстав позов в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянкув порядку спадкування за законом є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. Проте не всі вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Так, позовна вимога в частині встановлення факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки ніким не оспорювається, й сама по собі захищена положенням ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Відтак, оскільки цей факт ніком не оспорюється, задоволена судом позовна вимога про визнання права власності на майнов порядку спадкування за законом поновлює порушене право позивача в межах спадкування, підстав для встановлення вказаного факту немає. Ні підставі вищевикладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу Х Перехідних положень ЗК України, з урахуванням п. 8 постанови Плунуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року

Outcome: partial