Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з зазначеним позовом у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 13.06.2016 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. та внесений в реєстр за №1214 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], малолітньої доньки [PERSON], малолітнього сина [PERSON] у розмірі не менше 8100 грн. з розрахунку на одну дитину, а всього на трьох дітей у розмірі не менше 24 300 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення за вчиненням виконавчого напису, тобто з 13.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, строк виплат яких настав 10.06.2016 року. В обґрунтування позову вказував, що наразі здійснюються судові провадження із розгляду у судовому порядку питання щодо умов укладеного 10.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, що свідчить про наявний спір між сторонами, зокрема щодо порядку та розміру виконання його умов, в тому числі грошових зобов»язань, що виключає вчинення виконавчого напису. Крім того, в оскаржуваному виконавчому написі в порушення вимог закону зазначено про щомісячне (тобто на майбутні періоди) стягнення, починаючи з 10.06.2016 року, в той час, як фактично строк виконання таких зобов»язань ще не настав і за умовами договору не може бути наявна заборгованість за наступні місяці, починаючи з липня 2016 року. За твердженням позивача необхідні для вчинення виконавчого напису документи були відсутні. Документів про безспірність боргу не могло існувати, оскільки заборгованості за майбутніми платежами не виникло, а щодо минулих платежів сторони не дійшли згоди щодо суми боргу і передали це питання на вирішення суду. Нотаріус не може ініціювати процедуру примусового виконання зобов»язань, які боржник має виконати, і строк виконання яких ще не настав. З цих підстав представники позивача просили про задоволення позовних вимог. Представник [PERSON] проти позову заперечив вказуючи на безпідставність позовних вимог. При цьому акцентував увагу на тому, що Сімейний кодекс України, є спеціальним законом, який прямо передбачає вчинення виконавчого напису щодо стягнення аліментів та умов його вчинення. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, причин неявки до суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей. За умовами п. 1.1, п. 4.3 договору [PERSON] (іменований далі «Батько» або «Платник») взяв на себе зобов»язання здійснювати фінансові виплати (аліменти) на утримання спільних з [PERSON] (іменована далі «Мати» або Одержувач) дітей: сина [PERSON], [INFO], малолітньої доньки [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] розмір яких за домовленістю сторін становить на одну дитину не менше 8 100 грн., що еквівалентно по курсу НБУ на момент платежу - 1000 доларів США., які здійснюються щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на всіх дітей загальною сумою не менше 24 300 грн. Згідно п. 4.6 Договору Платник зобов»язується сплачувати кошти, а також інші платежі, передбачені цим договором та Сімейним кодексом України, Одержувачу своєчасно і в повному розмірі, а також сповіщати Одержувача про зміну місця свого проживання. У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, не лише якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, але й у разі іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За п. 5.5 Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, відповідно до п. 2 ст. 189 СК України, у разі невиконання Платником свого фінансового зобов»язання за цим договором, Одержувач вправі звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а останній є підставою для примусового виконання умов договору. Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., який внесений в реєстр за №1214 запропоновано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітньої доньки [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі не менше 8100 грн. з розрахунку на одну дитину, а всього на трьох дітей у розмірі не менше 24 300 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення за вчиненням виконавчого напису, тобто з 13.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, строк виплат яких настав 10.06.2016 року. Сімейний кодекс України є спеціальним законом, який прямо передбачає в ч. 2 ст. 182 вчинення виконавчого напису щодо стягнення аліментів у разі невиконання батьком (матір»ю) свого обов»язку за договором. У відповідності до п. 16 роз»яснень Постанови Пленуму ВСУ №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Ч. 1 с. 189 цього Кодексу батькам надано право укладати договір про сплату аліментів на дитину, умови якого не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. У разі невиконання батьком (матір»ю) свого обов»язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису в підтвердження наявності відповідальності (невиконання умов Договору від 10.10.2013 року), а саме того, що платник не сплачує аліменти були надані: оригінал нотаріально посвідченого Договору від 10.10.2013 року, лист попередження від 27.05.2016 року направлений на адресу платника рекомендованим повідомленням, який отримано останнім 01.06.2016 року та виписка з банківського рахунку на який повинні перераховуватись аліменти за договором. За таких обставин, з огляду на положення ст. 189 СК України, ст.ст. 87, 88, 89 Закону України „Про нотаріат" суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed