Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В провадженні судді перебуває вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Чоловік позивача, майже все своє трудове життя, а саме з 16.09.1960 року по 15.06.2004 рік працював у Відповідача на різних посадах. 28 грудня 2006 року чоловікові Позивача було встановлено професійне захворювання. Після встановлення професійного захворювання, а саме, з 25.06.2007 року чоловіку Позивача було встановлено діагноз: «Периферичний рак правового головного бронху Т3N1M0 клінічна група ІІ», у зв`язку з чим він перебував на обліку, проходив обстеження та лікувався в Комунальному закладі «Криворізький онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради». Стан здоров`я чоловіка різко погіршувався. Він постійно проходив лікування, Позивач підтримувала його фізична та морально. Проте, не зважаючи на всі зусилля та неодноразові курси лікування, чоловік «згасав». Так як чоловік Позивача постійно хворів, приходилось влаштовувати його до лікарні, щоб хоч трохи покращити його фізичний стан та полегшити біль, який він постійно відчував. Це дуже гнітило чоловіка, він виглядав дуже подавленим, до фізичного болю додавався і моральний. Чоловік дуже хвилювався, що завдає додаткові фізичні навантаження родинні, моральні переживання та матеріальні збитки. Дивлячись як фізична та морально страждає чоловік, усвідомлюючи те що вона ні чим не може допомогти, Позивач теж переносила душевні страждання та переживання. [INFO] чоловік Позивача помер, відповідно до довідки від 07.03.2008 року про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням виданої Комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської облдержадміністрації, встановлений причинний зв`язок смерті чоловіка Позивача з профзахворюванням від 2006 року. Позивач зазначила, що після втрати чоловіка, годувальника сім`ї, вона зазнала сильних душевних страждань, які призвели до істотних вимушених змін у її житті, вона втратила турботу та підтримку близької людини. Відчуття того, що чоловіка вже не повернути до життя, постійно її пригнічує, що негативно позначається на її психічному та моральному стані. Жодна сума компенсації не може компенсувати їй втрату чоловіка і не може повернути їй радість спілкування з ним. Вважає, що сума в розмірі 400 000 грн. хоч якимось чином зможе компенсувати перенесені нею моральні страждання та її душевний біль. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с.30) Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано в Криворізькому відділенні Управління ВД ФССУ в Дніпропетровській області завірені належним чином копії наступних документів: акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 складеного за результатами розслідування причин виникнення такого захворювання у померлого [PERSON] , 1936 року народження; всіх наявних в матеріалах особової справи довідок МСЕК, якими підтверджується встановлення [PERSON] , 1936 року народження, втрати працездатності/групи інвалідності внаслідок отриманого професійного захворювання первинно та за результатами повторного переогляду. (а.с. 32) Сторони в судове засідання не викликались. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 25 жовтня 2021 року на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Яводчак О.В. надійшов відзив, у якому останній заперечув проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки вина підприємства відсутня, розмір моральної шкоди не обґрунтований, чоловік позивач був обізнаний щодо умов праці, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 02 квітня 1960 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Братолюбівською радою Долинського району Кіровоградської області та складено відповідний актовий запис № 2, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.04.1960 року. (а.с.6) З копії трудової книжки виданої на ім`я [PERSON] вбачається, що з 16.09.1960 року по 16.01.1984 року останній працював літейником, модельником, слюсарем механічного обладнання в фасонно-літейному цехах на Криворізькому металургійному заводі «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, з 16.01.1984 року по 08.10.1996 року працював слюсарем механічного обладнання, слюсарем з ремонту металургійного обладнання, слюсарем-ремонтником в літейному, в фасонносталелітейному цехах в Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, з 08.10.1996 року по 07.04.2004 року працював слюсарем-ремонтником у фасонносталелітейному цеху на Криворізькому державному гірничо-збагачувальному комбінаті «Криворіжсталь», з 07.04.2004 року по 15.06.2004 року працював слюсарем-ремонтником у фасонносталелітейному цеху у Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький гірничо-збагачувальний комбінат «Криворіжсталь». (а.с. 9-10) З Акту №39 розслідування хронічного професійного захворювання від 27 грудня 2006 року встановлено, що [PERSON] отримав професійне захворювання - пневмоконіоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першо-другої ст. ЛН першого-другого ст. J60. Причинами виникнення професійного захворювання визначено: пил фіброгенної дії, що перебільшував ГДК, запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній - 5,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (SiO від 10 до 70 %); 4,4 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3 (від 4 до 10%), 6,4 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3 (до 2%); максимальний - - 9,6 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3 (SiO від 4 до 10 %); 10,6 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3 (до 2%). (а.с. 48-49) Відповідно до Виписки з Акту огляду МСЕК про результати ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії ДНА-02 № 017022 [PERSON] встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності з 12 лютого 2007 року безстроково та визначено потребу в додаткових видах допомоги - медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.47) Відповідно до Виписки з Акту огляду МСЕК про результати ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії ДНА-02 № 020243 [PERSON] встановлено повторно 80% втрати професійної працездатності з 10 вересня 2007 року безстроково та визначено потребу в додаткових видах допомоги - медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.47) [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 11.03.2008 року виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с.7). Відповідно до Довідки МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 18.07.2008 року Серії ДНА-03 № 000219 встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з встановленим йому за життя професійним захворюванням (а.с. 8). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). На думку суду відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] від профзахворювання, вона відчуває моральні страждання, зі смертю чоловіка вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Позивач втратила близьку людину, смерть рідної людини спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки чоловік для позивача був дуже близькою та самою рідною людиною, був годувальником у сім`ї. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання, підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме стаж роботи померлого саме на підприємстві відповідача, встановлення йому професійного захворювання у розмірі 80 % та причини його смерті, який пов`язаний із професійним захворюванням, характер і тривалість моральних страждань позивача у зв`язку із смертю чоловіка, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Суд звертає увагу на ту обставину, що судові засідання у справі не відбувалися з огляду на встановлених порядок розгляду справи згідно ухвали суду, а саме - здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, заяви від сторін про зміну порядку та призначення судових засідань не надходили. Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18. У рішення Верховного суду від 17.09.2019 року у справі №810/2806/18 «Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16» Згідно з правовими висновками Верховного Суду, а саме у рішенні Верховного суду від 04.02.2020 року у справі №1.380.2019.001036 зазначено наступну позицію Верховного суду «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У рішенні Верховного суду від 26.06.2019 року у справі №200/14113/18-а «При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.» Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). 03 серпня 2021 року між Адвокатом Бузинською Діаною Миколаївною та [PERSON] , укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Адвокату гонорар (винагороду) шляхом готівкових/безготівкових розрахунків. Пунктом 3.2 вказаного Договору встановлено, що гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи якої узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору Остаточний розрахунок між сторонами проводиться після виконання доручення залежно від об`єму і строків виконання доручень. (а.с.18) Відповідно до Акту наданих послуг від 01 вересня 2021 року підписаного між Клієнтом [PERSON] та Адвокатом Бузинською Д.М. загальна вартість послуг 3000 грн., без ПДВ, а саме: 1) попереднє опрацювання документів та законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини 1 год. - 750 грн.; 2 ) вивчення судової практики по аналогічним справам 1 год. - 750 грн.; 3) консультування та підготовка позовної заяви - 2 год.*750 =1500 грн. (а.с. 19) Відповідно до Квитанції до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 03.08.2021 року адвокатом Бузинською Д.В. отримано від [PERSON] 3000 грн. (а.с. 20) Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем [PERSON] в даній цивільній справі, складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., вказані витрати підтвердженні матеріалами справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вказаних обставин суд доходить до висновку, що вказана вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial