Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Заявник звернулася до Борівського районного суду Харківської області із заявою, в якій вказала, що вона є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Макіївка Донецької області. Отримати свідоцтво про народження дитини вона не має можливості, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому просить суд встановити факт народження [INFO] [PERSON] у громадян України, які не знаходяться в зареєстрованому шлюбі: [PERSON] та [PERSON] , в м.Макіївка Донецької області. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України «Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів». Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів (а.с.2,7-8). Крім того, з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 2571 ЦПК України, що також підтверджується листом ВССУ від 15 квітня 2016 року N 9-1130/0/4-16) про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року N 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України". Згідно довідки, виданої Перинатальним центром м.Макіївка, у [PERSON] [INFO] народилася дівчинка (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого на тимчасово окупованій території, батькми [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м.Макіївка Донецької обл., є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за №1085-р м.Макіївка Донецької обл. входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 20.06.2019 р. Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] у [PERSON] , в зв`язку з тим, що заявник для підтвердження факту народження дитини пред`явила документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України «Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника». Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи те, що свідоцтво про народження видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації народження дитини [PERSON] у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про народження та на його підставі зареєструвати народження своєї дочки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження у судовому порядку, що також за правилами ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до п.21 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Таким чином, згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved