Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що з відповідачем вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2012р. сплачує аліменти в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час в законодавство, яке регулює стягнення аліментів на утримання дитини внесено зміни, а саме: збільшено мінімальний розмір аліментів, тому вона хоче, щоб відповідач надаватв дитині матеріальну допомогу в збільшеному розмірі, оскільки їй самій важко забезпечити повноцінне матеріальне утримання дитини. В зв'язку з вказаним, позивачка просить збільшити розмір стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO], які сплачує відповідач [PERSON] згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2012р. в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, - до 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття . Позивачка також просить виконавчий лист виданий Ружинським районним судом визнати недійсним (а.с.1). В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. 2 Під час підготовчого судового засідання відповідач заперечив відносно задоволення позовних вимог, пояснивши , що він є учасником бойових дій, часто хворіє, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки в збільшеному розмірі, як того просить позивачка. А тому з врахуванням вказаного просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], яка народилась [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4). На підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2012р. по справі № 2/622/302/12 (622/986/12) з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти в розмірі 1\\4 частки всіх видів доходу(заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2012р. і до повноліття дитини, тобто до [INFO](а.с.21). Малолітній донька сторін -[PERSON] постійно проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Ружинського району від 18.10.2018р. за №800 (а.с.50). Відповідач, як вбачається з його пояснень під час підготовчого судового засідання, на даний час не працює, має статус ветерана війни-учасника бойових дій (а.с.34). Вказані обставини сторонами не заперечуються. Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення позову, сторони суду не надали. Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Судом встановлено, що після набрання законної сили рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2012р. , яким визначено розмір аліментів , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої доньки [PERSON] в частці від доходу(заробітку) відповідача, а саме: 1\\4 частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, внесено зміни до чинного законодавства з метою посилення захисту права дитини на належне утримання. Так, відповідно до частини другої ст.182 СК України , до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 3 Цим же Законом внесено зміни і до ст. 181 СК України, які також набрали чинності 08 липня 2017 року, та якими на даний час передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, саме позивачка, з якою проживає малолітня дитина сторін, як одержувач аліментів, має право визначати спосіб їх стягнення. Зі змісту позовних вимог [PERSON], викладених нею в позовній заяві, вбачається. що вона фактично звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки : зі стягнення у частці від доходу(заробітку) відповідача - на стягнення у твердій грошовій сумі, визначеній як 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів, встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтвердила, що вона на даний час бажає, щоб аліменти з відповідача на утримання їхньої малолітньої дитини стягувались не в частці від доходу(заробітку) відповідача , а в твердій грошовій сумі. Підстав для відмови одержувачу аліментів, з яким проживає дитина, у зміні способу стягнення аліментів на утримання дитини, законодавством не передбачено. Крім того, як зазначалось вище, розмір аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн. А тому, сплата відповідачем на утримання малолітнього сина аліментів у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Посилання відповідача на те, що на даний час він хворіє і внаслідок цього перебуває у скрутному матеріальному становищі, впливає на визначення розміру аліментів. Однак обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і визначення аліментів в мінімальному розмірі, передбаченому ст.182 СК України, не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, тощо. При цьому суд керується положенням ст. 27 Конвенції ООН , якою передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, судом встановлено, що одержувач аліментів - позивачка [PERSON], з якою проживає малолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO], бажає на даний час змінити спосіб стягнення аліментів з їх платника - відповідача [PERSON] з частки від його заробітку(доходу) на тверду грошову суму, і підстав у відмові щодо здійснення вказаного права законодавством не передбачено. Також судом встановлено, що право малолітньої дитини - [PERSON], 2007 року народження, на рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яке закріплене ст.27 Конвенції ООН про права дитини, порушене внаслідок сплати її батьком - відповідачем [PERSON] аліментів на його утримання в розмірі, який є меншим ніж мінімальний розмір, визначений законодавством України. А тому, усунення вищевказаного порушення права дитини, можливе лише шляхом збільшення розміру аліментів, які сплачує відповідач на його утримання, та зміни способу їх утримання і визначення їх розміру в мінімальному розмірі, встановленому законодавством, тобто в розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. 4 З врахуванням вказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню, що узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 03.05.2018р. по справі № 581/638/17. При цьому суд вважає, що позивачкою не надано доказів на встановлення розміру аліментів саме в сумі по 1000 грн. щомісячно, тому в цій частині позовні вимоги задоволенні не підлягають. Виконавчий лист виданий на виконання рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2018р. щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в частці від його заробітку (доходу) не підлягає виконанню, оскільки судом змінено спосіб та розмір аліментів даним рішенням, Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial