Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

30 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10 грудня 2009 року в розмірі 18878 грн 02коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 10 грудня 2009 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 11 березня 2020 року, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 11907грн 39коп, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4321грн 09 коп, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1124грн 40коп, нарахованої пені в розмірі 150 грн 00коп, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн 00, штрафу (процентної складової) в розмірі 875грн 14коп, а всього - 18878грн 02коп, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 10 грудня 2009 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.31). Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.33-42). Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами (а.с.32) складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 10 грудня 2009 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 3000 грн 00коп на платіжну картку (а.с.29) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % (а.с.32). Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки позивача по справі, 27 червня 2013 року [PERSON] було збільшено розмір кредитного ліміту до 5300 гривень 00 копійок (а.с.29). В рамках кредитного договору від 10 грудня 2009 року [PERSON] були видані платіжні картки : № [NUMBER] зі строком дії по 31 грудня 2011 року, № [NUMBER] зі строком дії по 31травня 2017 року; № [NUMBER] зі строком дії по 31 травня 2021 року (а.с.30). [PERSON] скористався кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору від 10 грудня 2009 року, що вбачається з виписки по рахунку (а.с.24-28). Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо в цей час жодна зі сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк. Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадках невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Крім того, п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача (а.с.9-23) станом на 11 березня 2020 року становить 18878грн 02 коп. і складається із: із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 11907грн 39коп, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4321грн 09 коп, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1124грн 40коп, нарахованої пені в розмірі 150 грн 00коп, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн 00, штрафу (процентної складової) в розмірі 875грн 14коп. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 11907 грн. 39 коп., за простроченими відсотками в розмірі 4321 грн. 09 коп. та за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 1124 грн. 40 коп., а всього - 17352грн 88коп є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів, суд приходить до наступних висновків. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області. Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Судовим розглядом встановлено, що відповідно до адресної довідки (а.с.57) відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача пені та штрафів не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафи (фіксована частина та процентна складова) в загальному розмірі 1375 грн 14коп нараховані станом на 11 березня 2020 року, а пеня в розмірі 150 гривень нарахована після 14 квітня 2014 року, тобто на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань, передбачених кредитним договором б/н від 10 грудня 2009 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 10 грудня 2009 року, що утворилась станом на 11 березня 2020 року в загальному розмірі 17352 грн 88 коп, що складється із заборгованості за заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 11907 грн. 39 коп., за простроченими відсотками в розмірі 4321 грн. 09 коп. та за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 1124 грн. 40 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с.8).

Outcome: partial