Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він є власником житлового будинку №42, розташованого по вул.. Виноградна в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Починаючи з 1998 року позивач зареєстрував у належному йому будинку відповідача по справі, яка користувалася цим будинком та проживала в ньому в якості наймача до літа 2014 року. Разом з тим, як вказує позивач з літа 2014 року відповідач змінила місце свого проживання та на протязі тривалого часу не користується цим житловим приміщенням, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою. Вказує, що реєстрація відповідача у належному позивачу будинку, порушує права останнього як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що він має постійно сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично в будинку не проживає. В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснив, що ним неодноразово пропонувалося відповідачу добровільно знятися з реєстрації в будинку, але відповідач уникає зустрічі, по телефону розмовляти не бажає. Вказує, що оскільки остання понад рік не проживає у належному йому будинку, то з урахуванням ст.ст. 71, 72 ЖК України є такою особою що втратила право користування жилим приміщенням. Вважає, що відповідач порушує його право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком №42 розташованому по вул.. Виноградна в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки в суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. зареєстрована в будинку №42, розташованого по вул.. Виноградна в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області який на праві приватної власності належить [PERSON] з 1998 року та з вказаного часу проживала у цьому будинку в якості наймача, здійснювала оплату комунальних платежів та здійснювала догляд за будинком. Однак починаючи з літа 2014 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає з причин зміни міста проживання. Перешкод відповідачу в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером або у звязку з навчанням /учні, студенти, аспіранти тощо/ жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Суд вважає, що відповідач без поважних на то причин в зазначеному будинку не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізувала своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 71 ЖК України втратила право користування житловим будинком №42, розташованим по вул.. Виноградна в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратила право користування будинком позивача.

Outcome: approved