Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом, який обґрунтувало тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси у цивільній справі №520/115/15ц звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за АТ «Дельта Банк» на квартиру [ADDRESS]. Відбулася державна реєстрація права власності за Банком. Однак ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 5.06.2014р. винесено постанову про арешт вказаної квартири, який в цей час перешкоджає Банку реалізовувати права власника квартири, тому просив суд вказаний арешт зняти. Представник позивача до суду не явився, надав письмове клопотання у якому позов підтримав, просив його задовольнити та слухати справу без його участі. Відповідач до суду не явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про слухання справи у її відсутність до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що квартира [ADDRESS] 19.10.2007р. обтяжена іпотекою, була встановлена заборона на відчуження нерухомого майно. 21 травня 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, в рамках виконавчого провадження ВП№43419329, наклав арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] Вказаний арешт був накладений на підставі виконавчого листа №2-1350/11 виданого 10.04.2014р. Ізмаїльським міськрайонним судом, який видано згідно ухвали суду, яку ухвалено за клопотанням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про арешт, зокрема, всього належного боржнику [PERSON] майна. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2015 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Дельта Банк за Договором про надання споживчого кредиту № 11237597000 від 19.10.2007 року в загальному розмірі 1927847,98 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 19.10.2007 року, а саме на квартиру, складається з двох кімнат, загальною площею: 48,6 кв.м., та має такі характеристики: 1 - коридор, 2 вбудована шафа, 3 - туалет, 4 - кухня, 5,6 - житлові, 7 - ванна, житловою площею 29,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, шляхом визнання права власності на неї за іпотекодержателем - АТ Дельта банк. З 24 квітня 2017 року власником квартири є акціонерне товариство „Дельта Банк" (а.с.7). Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 03.06.2016, № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", роз'яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. За змістом позову та позовними вимогами порушенням своїх прав позивач вважає накладення арешту на предмет іпотеки, яке було здійснено не відповідачем у справі, а 3-ю особою. Особа в інтересах якої накладено оскаржуваний арешт на майно (квартиру) - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позивачем до участі у справі у якості співвідповідача не залучена. Суд вважає, що звертаючись з даним позовом до суду позивач невірно визначився з відповідачем, а оскільки відповідно до ст.ст.11, 33 ЦПК України суд розглядає справи у межах позовних вимог і без відповідного клопотання позивача не може провести заміну неналежного відповідача по справі, пред'явлення позову до особи, яка не здійснювала дій, що на думку позивача порушили його права, а представник позивача подав до суду письмове клопотання розглядати справу у його відсутність, то у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed