Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

10.03.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача,дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.12.2013 року у виконавчому комітеті Молодківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9). З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою. Батьками записані [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.10). На даний час позивач разом з неповнолітньою дитиною зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім"ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Молодківським старостинським округом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області за № 243/02.2-19 від 25.02.2021 року (а.с.11). Із акту обстеження, складеного старостою Молодківського старостинського округу Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 25.02.2021 року, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS] , виховує шестирічну дочку [PERSON] . Неповнолітня дочка перебуває на утриманні матері (а.с.12). Доведено також, що на даний час позивач працює вчителем інформатики в управлінні освіти Надвірнянської міської ради, що підтверджується довідкою про доходи, виданою управлінням освіти Надвірнянської міської ради № 123 від 24.02.2021 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.13). Зароблених нею коштів недостатньо для забезпечення відповідного рівня життя неповнолітній дитині, а тому перебуває у важкому матеріальному становищі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України, яка надійшла до суду 26.04.2021 року, відповідач [PERSON] в період з 01.01.2019 року по 16.04.2021 року неодноразово перетинав державний кордон України. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 роківз 1 січня 2021 року становить - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2618 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн. на дитину, на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданої стороною позивача квитанції про сплату грошових коштів № 003/2021 від 03.03.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 850 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 850грн. 00 коп. згідно квитанції про сплату грошових коштів № 003/2021 від 03.03.2021 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved