Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Представник військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» Серпухов О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь вищого навчального закладу 100 896,16 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] в Інституті, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», переоформлений у військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», на посаді курсанта з 29.08.2017 по 04.05.2018. Контракт на проходження військової служби з відповідачем укладено 29.08.2017 строком на 5 років із зобов'язанням останнього продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше 5 років після закінчення навчання. Однак, 04.05.2018 контракт про проходження військової служби, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету та відповідачем, достроково розірвано через відмову [PERSON] проходити службу на офіцерських посадах. Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства України, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням в навчальному закладі. В даному випадку їх загальна сума складає 100 896,16 грн. На даний час сума витрат в добровільному порядку не відшкодована, через що позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Не погоджуючись з позовними вимогами, [PERSON] надав відзив на позов та заперечення, які ґрунтуються на тому, що військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» не є належним позивачем, так як контракт укладено між Міністерством оборони України та відповідачем. [PERSON] зазначає, що навчальний заклад здійснює лише розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі, та не має правових підстав вимагати стягнення понесених витрат на свою користь. Таким чином, на думку відповідача, права Інституту в даному випадку не порушені. Також, відповідач вказує на те, що розрахунок витрат здійснено позивачем із порушенням «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у ВНЗ», і він є учасником бойових дій, а отже, пільговиком, тому має право на повну або часткову оплату навчання за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримавши позовні вимоги. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини і факти, викладені у відзиві та запереченнях. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.08.2017 між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника факультету військової підготовки НТУ «ХПІ» Кочерги А.Г. і [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами ВВНЗ, військового навчального підрозділу ВНЗ. Відповідач ознайомився з умовами контракту та прийняв на себе всі зазначені в ньому зобов'язання, про що свідчить підпис [PERSON] у контракті. Того ж дня наказом начальника військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 201 від 29.08.2017 відповідача зараховано у списки особового складу факультету на всі види забезпечення. 04.05.2018, згідно з наказом начальника військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 95 від 04.05.2018, [PERSON] відрахований з числа курсантів через небажання продовжувати навчання і дострокове розірвання контракту про навчання. Відповідно до умов контракту від 29.08.2017, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови під подальшого проходження військової служби після закінчення ВНЗ, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у ВНЗ, в якому проходить військову службу (навчання). Однак, відповідачем взяті на себе зобов'язання належним чином не виконані, [PERSON] не відшкодував витрати, пов'язані з його утриманням як курсанта у навчальному закладі, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 100 896,16 грн., про що свідчать відповідні розрахунки. Відповідно до "Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів", затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001, на військову службу (навчання) на посади курсантів (слухачів) до вищих військових навчальних закладів, підрозділів приймаються громадяни України за власним бажанням, які закінчили загальноосвітні навчальні заклади, пройшли відповідну попередню підготовку, склали вступні іспити, а також придатні до проходження військової служби за станом здоров'я і віком. Початком проходження військової служби (навчання) для громадян, які добровільно вступають на військову службу, вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, підрозділу. Початком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом. Призначеним на посаду курсантам (слухачам) надаються всі види забезпечення згідно з нормами утримання. Підставами для дострокового припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) вищого військового навчального закладу, підрозділу з курсантом (слухачем) є небажання продовжувати навчання. Про дострокове розірвання контракту начальник вищого військового навчального закладу, підрозділу повинен попередити курсанта (слухача) не пізніше ніж за місяць, крім випадків, коли контракт розривається у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, стосовно курсанта (слухача), а також через його академічну неуспішність та недисциплінованість, У цей же строк курсант (слухач) має повідомити в порядку підпорядкованості начальника вищого військового навчального закладу, підрозділу про свій намір достроково розірвати контракт, якщо він виявляє такий намір. Чинність контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) вищого військового навчального закладу, підрозділу з курсантом (слухачем) припиняється в день закінчення його строку, а також достроково: у день, який зазначено в наказі про виключення курсанта (слухача) із списків вищого військового навчального закладу, підрозділу, в разі дострокового розірвання. Про дату і підставу припинення чинності контракту зазначається в наказі начальника вищого військового навчального закладу, ректора вищого навчального закладу про виключення курсанта (слухача) із списків навчального закладу та робиться відповідний запису примірнику контракту, який зберігається в особовій справі. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" ч. 6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначається відповідно до «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006. Пунктом п. 7 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» встановлено: у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Посилання відповідача на те, що контракт укладено між ним та Міністерством Оборони України, а не ВНЗ, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки контракт на проходження військової служби укладено між Міністерством оборони України саме в особі начальника факультету НТУ «ХПІ», який і підписував контракт, та [PERSON] Тобто, на момент укладення контракту правовідносини виникли саме між ВНЗ, який постановою КМУ від 19.07.2017 № 549 реорганізовано у військовий інститут танкових військ НТУ «ХПІ», і відповідачем. Витрати в даному випадку відшкодовуються згідно з контрактом, який укладається між навчальним закладом та особою, де виконавцем є навчальний заклад, замовником - Міністерство оборони України, особою - курсант. Правильність здійснення розрахунку витрат перевірено під час розгляду справи в суді. Порушень «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006, з боку позивача, судом не встановлено. Положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не розповсюджуються на відповідача, оскільки на момент укладання контракту між [PERSON] та позивачем відповідач вже досяг граничного віку, до якого здійснюється забезпечення навчання у ВНЗ за рахунок держави. Таким чином, чинність контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) [PERSON], який укладено 29.08.2017, достроково припинено шляхом його розірвання. За цим контрактом відповідачу було надано всі види забезпечення, чинним законодавством України та умовами контракту встановлений обов'язок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, тому відповідач повинен відшкодувати витати, понесені Інститутом за період його навчання. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в суді, а не проведення відшкодування витрачених бюджетних коштів на утримання відрахованих з військових навчальних закладів курсантів призводить до порушення економічних інтересів держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved