Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі Банк) 12.02.2020 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 125 046 грн. 32 коп. заборгованості за Кредитним договором № СL-17397 від 23.05.2018р., мотивуючи тим, що за умовами вищеозначеного договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000, 00 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з терміном кредитування до 22.05.2023р. із сплатою 49,99 % річних. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконує, через що утворилась заборгованість, яка на 23.01.2020 становить 125 046 грн. 32 коп. з яких: 90 792 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом, 30 873 грн. 33 коп. - заборгованість за відсотками, 3380 грн. 71 коп. - пеня, просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 62). Представник АТ «Кредобанк» у клопотанні про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від 04.02.2020 (а.с. 7) зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, у клопотаннях від 01.04.2020 року (а.с. 65-66), від 28.04.2020 року (а.с.73-74), від 02.06.2020 року (а.с. 82-83) просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності. Копія ухвали про відкриття провадження по справі , копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачу [PERSON] за відомим місцем її реєстрації, надсилались судові повістки про виклик до суду. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту позову, із копій: кредитного договору № СL-107397 від 23.05.2018р. та графіку платежів до нього, інформаційної картки позичальника, анкети-заяви фізичної особи на отримання готівкового кредиту № СL-107397 від 23.05.2018р. (а.с.8-16) убачається, що 23.05.2018р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-107397, за умовами якого відповідач отримав у Банку кредит в сумі 100 000, 00 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з терміном кредитування до 22.05.2023р. із сплатою 49,99 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору СL-107397 від 23.05.2018р., позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1). Із матеріалів справа убачається, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, як наслідок утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача на 23.01.2020 року становить 125 046 грн. 32 коп. з яких: 90 792 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом, 30 873 грн. 33 коп. - заборгованість за відсотками, 3380 грн. 71 коп. - пеня (а.с.36). Вищезазначений розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється, а тому покладається судом в основу рішення. Оскільки [PERSON] через неналежне виконання умов вищезазначеного кредитного договору допустив заборгованість перед Банком, тому суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача 125 046 грн. 32 коп. заборгованості. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102,00 грн. сплаченого судового збору (а.с.1). Підстав для стягнення з відповідача 16 256, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5 000, 00 грн. витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду, суд не вбачає, з огляду на наступне. За положеннями ст.133,137 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За положеннями ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Так, із матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреності №11004 від 05.12.2019р., виданої АТ «Кредобанк», адвоката Кізко Л.С., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001086, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів АТ «Кредобанк» у суді та в інших державних органах. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи 16 256, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5 000 грн. витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду. Між тим, належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем до матеріалів позову не долучено. Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в т.ч. із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Окрім цього, із матеріалів справи убачається, що позовна заява АТ «Кредобанк», разом з усіма додатками, як і клопотання про розгляд справи за відсутності представника, направлені до суду засобами поштового зв`язку, що представник позивача участі в судових засіданнях не приймав. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника до суду.

Outcome: partial