Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] 17.01.2014 року звернулася до суду із зазначеним позовом, а пізніше із уточненнями до нього, в яких просив суд визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] правом спільної сумісної власності [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТМ № 596926, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровською Н.С. 08.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-618, виданого на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] на будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]; застосувати реституцію та як наслідок недійсності правочину скасувати державну реєстрацію права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], зареєстрованого на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТМ № 596926 від 08.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-618. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка за життя залишила заповіт на його ім'я, у зв'язку з чим він 14.11.2011 року звернувся до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На час смерті та з 10.12.1957 року мати перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], якими під час перебування у шлюбі було збудовано житловий будинок [ADDRESS]. Державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що ним не надано правовстановлюючий документ на спірний будинок. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого на підставі заповіту до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], якій 08.10.2013 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок в цілому, що призвело до порушення його прав як спадкоємця після смерті його матері [PERSON] В судовому засіданні позивач свій позов підтримала з тих же підстав, та просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що згідно правовстановлюючого документу спірний житловий будинок належить [PERSON], після смерті якого вона є єдиною спадкоємицею. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Новокаховської державної нотаріальної контори, не з'явився, в своїх письмових запереченнях просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] посилаючись на те, що на день смерті [PERSON] спірний будинок, відповідно до правовстановлюючого документу, в цілому, належав померлому, тому нею було видано свідоцтво про право на спадщину єдиному спадкоємцю після його смерті - [PERSON]; а справу просила розглядати в її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] з 10.12.1957 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого збудували житловий будинок [ADDRESS]. Так, 17.01.1959 року між відділом комунального господарства виконкому міської Ради депутатів трудящих міста Нова Каховка та [PERSON] було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідчений державним нотаріусом Каховської державної нотаріальної контори 09.02.1959 року в реєстрі за № 527, предметом якого є будівництво одноповерхового жилого будинку площею 38,8 м.кв. на земельній ділянці, загальною площею 547 м.кв. по [ADDRESS]. У відповідності до акту про завершення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння складеного 13.08.1965року, приймальна комісія прийняла об'єкт завершеного будівництва - житловий будинок [ADDRESS], жилою площею 35,6 м.кв., з господарськими спорудами, за гр. [PERSON], який був затверджений рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради депутатів трудящих від 15.09.1965 року № 401 "Про затвердження актів комісії з приймання в експлуатацію індивідуальних житлових будинків; що також підтверджується довідкою № 686 від 06.11.2013 року Каховського державного бюро технічної інвентаризації. За таких підстав, суд вважає доведеним ту обставину, що спірний житловий будинок був придбаний (збудований) [PERSON] та [PERSON], в період перебування в зареєстрованому шлюбі, а отже належав подружжю на праві спільної сумісної власності, що в судовому засіданні відповідачкою належними доказами спростовано не було. 23.04.1999року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла своєму сину [PERSON]; [INFO] [PERSON] померла; після смерті якої до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 08.07.2011 року звернувся її чоловік [PERSON], якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом та на обов'язкову частку, а 14.11.2011 року звернувся її син [PERSON], який просив видати свідоцтво про право на спадщину на підставі заповіту; вказаним спадкоємцям після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавалися; своїм листом від 05.07.2013 року державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ним не надано правовстановлюючий документ на спірний будинок. [INFO] помер [PERSON], який за життя, 07.08.2009 року, склав заповіт на ім'я [PERSON]; після смерті якого до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 19.10.2012 року звернулася [PERSON], яка просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та якій 08.10.2013 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на спірний житловий будинок в цілому; після чого відповідачкою було проведено державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно, що сторонами не оспорюється. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія); відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом; в абз.4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо; відповідно до глави 10 п.4.14, 4,21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус має перевіряти склад спадкового майна та право спільної сумісної власності подружжя, перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом інших осіб. Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що видачею [PERSON] свідоцтва про право на спірне спадкове майно були порушені права позивача, який у відповідності до вимог чинного законодавства прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки не мав правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок, що не позбавляє його права на спадщину, а державний нотаріус, в свою чергу, при видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], не перевірила склад спадкового майна та право спільної сумісної власності подружжя, наявність підстав для закликання до спадкування інших осіб, що призвело до порушення прав позивача, тому позов в цій частині підлягає задоволенню; та враховуючи, що [PERSON] на підставі зазначеного свідоцтва здійснила державну реєстрації своїх прав не спірне нерухоме майно, як наслідок визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасуванню підлягає державна реєстрація права власності на спірний будинок на ім'я [PERSON], тобто позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому підстав для залишення позову [PERSON] без розгляду, суд не вбачає. На підставі ст. ст. 1226, 1241, 1268-1270, 1276, 1297, 1301 ЦК України, ст. 125 глави 5 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану Української РСР, ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України;

Outcome: approved