Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.12.2013 р. вона на офіційному сайті відповідача виконала бронювання квитків за напрямком Сімферополь-Київ на дату 17.12.2013 р. на двох пасажирів, на підтвердження чого отримала електронного листа відповідача. 11.12.2013 р. вона сплатила повну вартість заброньованих квитків, але 13.12.2013 р. отримала на свою персональну електронну скриньку електронного листа з інформацією про скасування рейсу з комерційних причин. На її звернення до представника відповідача з питанням повернення сплачених коштів отримала рекомендації звернутися за певною адресою зі своїми письмовими вимогами. У зв'язку з цим позивач звернулась за вказаною електронною адресою з письмовою вимогою про повернення коштів, на що їй було запропоновано надати реквізити банківської картки для зарахування повернутих коштів, що вона й зробила. 17.12.2013 р. вона отримала листа відповідача про скасування бронювання та повернення квитка, з вкладеною квитанцією №0000109465 про повернення коштів. Беручи до уваги встановлені відповідачем правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, позивач зателефонував до кол-центру відповідача 27.12.2013 р. для з'ясування причин ненадходження коштів на її рахунок, направив повторний електронний запит на електронну адресу відповідача, 08.01.2014 р. повторно звернувся до операторів кол-центру, однак ні відшкодування коштів ні будь-яких інших відповідей на запити не отримав. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування повної вартості квитків у розмірі 1097,34 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності до суду не направив . За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що даний позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] забронювала квитки в авіакомпанії „Ейр Онікс", номер бронювання 00Е9YP, та у відповідності до повідомлення зазначеної компанії від 11.12.2013 р. здійснила їх оплату в сумі 1097,34 грн., як це вбачається з копії наданої позивачем квитанції від 11.12.2013 р. (а.с. 6-7, 8). Електронним листом відповідача від 11.12.2013 р., позивачу повідомлено про підтвердження бронювання та направлено авіаквитки з інформацією про подорож, напрямком Сімферополь-Київ, рейс OG105/17DEK (а.с. 9, 10-13). Листом від 13.12.2013 р., направленим відповідачем на електронну пошту позивача, останнього повідомлено про відміну рейсу OG 105/17 DEC 2013 по технічним причинам, запропоновано по питанням перебронювання чи повернення грошових коштів звертатися до кол-центру (а.с. 14). На заяви позивача, надіслані на електронну адресу відповідача 16.12.2013 р., останнім було повернуто позивачу квиток з рекомендацією звернутися в службу підтримки з приводу повернення коштів (а.с. 15-19). Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. споживачі під час придбання замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України для задоволення особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Порядок авіаперевезень регулюється такими основними правовими документами: Конвенцією для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень укладеною у Варшаві 12.10.1929 р. із змінами і доповненнями, внесеними протоколом від 28.09.1955 р. (надалі - Варшавська конвенція) ратифікована Радянським Союзом, Цивільним кодексом України, тощо. Згідно зі ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира, одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). На підставі ст. 98 Повітряного Кодексу України, повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником та пасажиром або вантажовідправником. Кожний договір повітряного перевезення та його умови засвідчуються документом на перевезення, який видається авіаційним перевізником або уповноваженими ним організаціями (агентами). Документами на повітряне перевезення є квиток (паперовий або електронний) при перевезенні пасажира. У відповідності до абз. 2 ст. 908 ЦК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Таким нормативно-правовим актом є Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №735 від 30.11.2012 р. Згідно п.4.2.3. Правил 187, правила застосовуються до пасажира, який подорожує рейсом (рейсами) згідно з квитком. Визначення авіакомпанії як перевізника на такий рейс є підтвердженням існування договору перевезення на такий рейс між цим перевізником і пасажиром, який зазначений у квитку. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема і обов'язок відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Згідно з п.1, п.3 Глави 3 розділу XVI цих Правил у разі скасування рейсу на вибір пасажира перевізник зобов'язаний: відшкодувати повну вартість квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка, а також забезпечити за потреби зворотній рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості або зміну маршруту. Відповідно до Гл.1 «Загальна процедура повернення коштів» Розділу XXI «Повернення коштів» Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу № 216: повернення коштів за невикористаний квиток (його частину) здійснюється за місцем придбання квитка або в головному офісі авіакомпанії (офісі з продажу перевезень перевізника) і в тій валюті, у якій квиток було оплачено; повернення коштів перевізником в Україні здійснюється у національній валюті України. Повернення коштів у представництвах перевізника здійснюється відповідно до чинних законів держави перебування; у разі, якщо оплата була здійснена електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток; розмір сум коштів, що повертаються за невикористаний квиток (його частину), залежить від використаного тарифу і тарифних нормативів перевізника та виду відмови від перевезення (добровільна чи примусова); повернення коштів здійснюється на підставі невикористаного (частково не використаного) перевізного документа, ордера різних зборів, квитанції про оплату наднормового багажу. Повернення коштів здійснюється: особі, що зазначена у квитку, - у випадку сплати за перевезення готівкою або банківським переказом; на рахунок підприємства, установи тощо - у випадку сплати за безготівковим розрахунком; на рахунок власника кредитної картки, якою оплачено перевезення; спонсору, що сплатив за перевезення, - у випадку оформлення квитка за повідомленням про попередню оплату (РТА). Повернення коштів здійснюється за умови пред'явлення документів, що посвідчують особу, та документа, що підтверджує право на отримання грошових сум. Таким чином, в судовому засідання знайшов підтвердження факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу в частині відшкодування вартості перевезення за напрямком Сімферополь-Київ, рейс OG105/17DEK яке було в повній мірі оплачено позивачем в сумі 1097,34 грн., тому права позивача підлягають відновленню шляхом стягнення з відповідача зазначеної суми. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки позивач, який подав позов у зв'язку із захистом прав споживачів, звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved