Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2017 року між нею та відповідачем Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Кіровоградській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 54. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї постійно виникали конфлікти у зв`язку із різним поглядом на життя. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з серпня 2018 року, спільне господарство не ведеться, примирення, збереження шлюбу та спільне проживання неможливі. Подача спільної заяви про розірвання шлюбу до органів Реєстрації актів цивільного стану неможлива, так як відповідач відмовляється від цього. Ухвалою суду від 24.04.2019 року у зазначеній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 07 березня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Кіровоградській області, актовий запис № 54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.03.2017 року. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму про вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через різні типи характерів. Подача спільної заяви про розірвання шлюбу до органів Реєстрації актів цивільного стану неможлива, так як відповідач заперечує проти цього. Тривалий час вони проживають окремо. Наполягають на розірванні шлюбу, не бажають залишатись у шлюбних відносинах. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними не досягнуто. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховано,\~що позивачем\~ [PERSON] \~ при\~поданні позову\~до суду\~сплачено 768,40\~грн.\~судового збору,\~що підтверджено\~квитанцією №\~20148413\~від 05.04.2019\~року,\~у зв`язку\~із чим,\~ відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved