Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

07 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до відповідачів [PERSON], [PERSON] в якій позивач вказав, що згідно кредитного договору№ 129162/30/к від 04 грудня 2012 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000 грн. на строк 24 місяців, з 04 грудня 2012 року по 04 грудня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28% річних. Позивач належним чином виконав своє зобов'язання за договором шляхом надання коштів відповідачу. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 129162/30пр від 03 жовтня 2013 року, за яким поручитель відповідає перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі. Прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконував, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 16 червня 2016 року, яка складається з наступного: сума простроченої заборгованості по кредиту - 3 320 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 2 465 грн. 87 коп.; сума інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 1 683 грн. 24 коп.; загалом в сумі 7 469 грн. 11 коп., яку просив стягнути солідарно з відповідачів по справі на його користь, а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 55, 59). Відповідачі [PERSON], [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 71). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети позичальника (а.с. 35) позивач та відповідач [PERSON] 04 грудня 2012 року уклали кредитний договір № 129162/30/к, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 20 000 грн. на строк 24 місяців, з 04 грудня 2012 року по 04 грудня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28% річних (а.с. 30-32) (п. 1.2, 1.3, 1.4, 2.1 договору). Сторони також узгодили графік платежів по кредиту, складений 04 грудня 2012 року (а.с. 32 зворот, 33-34, 34 зворот). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] на підставі заяви-анкети поручителя (а.с. 40) було укладено договір поруки № 129162/30/пр від 03 грудня 2012 року, за яким поручитель прийняв зобов*язання відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі (а.с. 38-39). Прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 16 червня 2016 року складається з наступного: сума простроченої заборгованості по кредиту - 3 320 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 2 465 грн. 87 коп., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 1 683 грн. 24 коп.; загалом в сумі 7 469 грн. 11 коп. (а.с. 7-10). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON], тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту станом 16 червня 2016 року в загальному розмірі 7 469 грн. 11 коп. Згідно зі ст.535 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається з п.1.3 кредитного договору № 129162/30/к від 04 грудня 2012 року (а.с. 30), при його укладенні сторонами визначена у договорі дата повернення кредиту - не пізніше 04 грудня 2014 року; дана позовна заява до відповідачів у справі до суду надійшла 07 липня 2016 року; в матеріалах позову наявна копія повідомлення банку на адресу поручителя [PERSON] від 11 вересня 2015 року про необхідність погашення заборгованості за кредитом (а.с. 42 зворот), доказів отримання якої відповідачем не надано. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що шестимісячний строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобов'язання в повному обсязі згідно з умовами договору кредиту (кінцевої дати погашення кредиту), або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (пред'явлення кредитором позову до боржника про дострокове повернення кредиту). Наслідком порушення кредитором строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки. Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 зазначив, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" до [PERSON], [PERSON] в частині вимог про солідарне з [PERSON] стягнення заборгованості в сумі 7 469 грн. 11 коп. та судових витрат слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1) та витрати.

Outcome: partial