Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

КП «Деснянське» Чернігівської міської ради звернулося з позовом до [PERSON] з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловими приміщенням квартирою № 10 в будинку 36-А по вул.. Гетьмана Полуботка в м. Чернігові, свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що він не проживає в зазначеному житловому приміщенні з 2010 року без поважних причин, із заявою про продовження строку збереження за ним житлового приміщення до позивача не звертався, також зазначено, що відповідач змінив місце проживання - проживає в будинку своєї матері за адресою:с.м.т. Березне Менського району. вул. Шевченка, 12 та не використовує спірну квартиру для проживання (а.с. 96-101). Оскільки сусіди відповідача звернулись до начальника КП «Деснянське» ЧМР з проханням вжити заходів до відповідача, який не проживає в [INFO], не доглядає за житлом, не опалює квартиру, внаслідок чого, в сусідніх квартирах утворюється пліснява та відшаровуються шпалери, що погіршує умови проживання в цьому будинку, підприємство змушене було звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає, що позовні вимоги не є доведеними, та повідомив, що він проживав в зазначеному житлі, проживає у матері в с.м.т. березне Менського району з 30.06.2017 року. Також в судовому засіданні відповідач посилався на те, що він був змушений доглядати мати та влаштовуватись на роботу, через що він був відсутній за місцем реєстрації. Представник третьої особи в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із довідки комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 29.06.2017 року, будинок 36-А по вул.. Гетьмана Полуботка в місті Чернігові перебуває на балансі підприємства, згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.12.2012 року за № 364 «Про реформування житлово-комунального господарства міської ради» визначено виконавцем послуг з утримання будинку № 36-А по вул. Гетьмана Полуботка в м. Чернігові та його прибудинкової території. Відповідно до особового рахунку № 67514, за адресою: м. Чернігів, вул.. Г. Полуботка, 36-а/10 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Ухвалою суду від 31.08.2017 року позовні вимоги КП»Деснянське» ЧМР до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, залишені без розгляду. Відповідно до довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 26.06.2017 року, право власності на квартиру 10 в житловому будинку 36-А по вул.. Г. Полуботка в м. Чернігові не зареєстроване (а.с. 46). Відповідно до довідки від 14.06.2017 року № 13-320/429, інформація щодо приватизації житла за спірною адресою відсутня, заява про приватизацію від [PERSON] та [PERSON] до відділу приватизації житлового фонду не надходила (а.с. 48) Суд не приймає до уваги довідку від 12.06.2017 № 13-303/426 Управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду, оскільки Управлінням не зясовувалось фактичне місце мешкання відповідача, а приймає до уваги довідку від 13.06.2017 року № 13-320/428, згідно якої, [PERSON] перебуває на обліку в загальноміській черзі з 18.06.1990 року за № 1305 та першочерговому списку як проживаючий у ветхому будинку, [PERSON] заяву про включення до позачергового списку, як такий, що мешкає в аварійному будинку не надавав (а.с. 54). Як вбачається із інформаційної довідки, будинок 12 по вул.. Пушкіна в с.м.т. Березна, Менського району Чернігівської області, де проживає відповідач, належить [PERSON], яка є його матірю, що підтверджується копію особового рахунку (а.с. 4), згідно якого вона також була зареєстрована в спірному житловому приміщенні, однак змінила місце проживання. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.10.20109 року № 289 та повідомлення Управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду від 13.06.2017 року, рішенням виконкому міської ради від 19.10.2009 року № 289 будинок 36-А визнаний аварійним, що надало мешканцям право стати на квартирний облік за місцем проживання до позачергового списку, [PERSON] заяву про включення до позачергового списку за вищевказаною пільгою не надав. 17.04.2017 року власники квартир № 9 та 11 будинку 36-А по вул.. Гетьмана Полуботка в місті Чернігові звернулись до Начальника КП «Деснянське» Чернігівської міської ради про вжиття заходів до наймача квартири [ADDRESS], який постійно не проживає у цій квартирі, не доглядає за наданим житлом, що призводить до його руйнації та псування, не опалює свою квартиру, внаслідок чого утворюється грибок та пліснява постійно відшаровуються шпалери. Відповідно до акту від 25.04.2017 року, затвердженого 26.04.2017 року, складеного за участю свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але фактично не проживає з 2010 року в квартирі [ADDRESS], квартиру ніхто не відвідує, двері постійно зачинені. (а.с. 5). Відповідно до копії акту від 21.04.2017 року , складеного за участю мешканців кВ. 9 [PERSON], [PERSON] та майстра ДОЖФ № 2 Федоренко та затвердженого начальником дільниці, судом встановлено, що в квартирах 9 та 11 в будинку 36-А по вул.. Г. Полуботка, на стінах виявлені сліди плісняви, відчувається сирість, на стінах наявні відшарування шпалер, житлові кімнати придатні для проживання, однак зазначені наслідки виникли внаслідок того, що наймач квартири [PERSON] в квартирі не проживає з 2010 року, опалення в квартирі не здійснюється, квартирою 10 довгий час не користувались, вікна забиті плівкою, вхідні двері потребують ремонту, подвіря біля входу заросло буряном. Свідок [PERSON] повідомив суду, що він проживає в [INFO], відповідач є його сусідом, але не проживає з 2010 року, відповідач проживає в с.м.т. Березне. Свідок [PERSON] повідомив про те, що проживає в [INFO] з 1982 року. Спочатку відповідач проживав в цьому будинку, але потім приблизно в 2010 році поїхав, відвідував цю квартиру дуже рідко, коли свідок побачив відповідача, то запитав про те, де той живе, на що він повідомив, що у матері в с.м.т. Березне. Свідок [PERSON] повідомила про те, що відповідач давно не проживає в [INFO], а дочку його бачила тільки школяркою, особисто вона з ним не розмовляла з приводу чого він не проживає в квартирі. Суд враховує, що епізодичне відвідування особи спірного житла не з метою постійного проживання не перериває строк відсутності відповідача в цьому житлі, який рахується з 2010 року. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України " у справах щодо визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності у житловому приміщенні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Отже пояснення відповідача по справі не є доказом, оскільки він не заявляв клопотання про допит його в якості свідка. Також суд вважає, що не підлягають встановленню обставини щодо причин не проживання відповідача за спірною адресою з 30.06.2017 року, оскільки доказуванню підлягають обставини, які вже існували на час подання позовної заяви до суду, тобто станом на 04.05.2017 року. Як непрямий доказ, не проживання відповідача за спірною адресою, суд розцінює те, що він не отримував повістку від суду за цією адресою (а.с. 18), натомість отримав повістку 12.06.2017 року за адресою місця знаходження будинку його матері с.м.т. Березне, вул. Пушкіна, 12 (а.с. 41-43). Також в судовому засіданні відповідач посилався на те, що він був змушений доглядати мати та влаштовуватись на роботу, через що він був відсутній за за спірною адресою, однак жодного доказу, який би підтверджував ці обставини суду не надано, не доведено ним той факт, що його матір [PERSON] потребує стороннього догляду, а відповідач здійснював такий догляд, також не надано доказів, які б підтверджували, що він працював за межами міста Чернігова. Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЖК України, непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Статтею 111 Житлового кодексу визначено, що у разі якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв'язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню або будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселеним виконавчим органом місцевої влади чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим органом місцевої влади. Рішення про виселення на підставі результатів обстеження приймається органом місцевого самоврядування. Таким чином, рішення стосовно непридатності житлового будинку (житлового приміщення) для проживання, про використання непридатного для проживання житлового будинку (житлового приміщення) з іншою метою (переведення у нежитловий фонд) або про знесення цього будинку приймаються відповідною місцевою радою на основі висновку комісії. Згідно довідки КП "Деснянське" ЧМР від 30.08.2017 року № 02-572, рішення виконавчим комітетом ЧМР про визнання жилого будинку 36-А по вул. Г. Полуботка таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам і є непридатним для проживання не приймалось (а.с. 105) Також суд звертає увагу на той факт, що в даному житловому будинку незважаючи на аварійний стан продовжують проживати інші сім'ї, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], стан квартир яких погіршується через бездіяльність відповідача щодо утримання житла в належному стані з 2010 року та відсутності опалення цієї квартири з цього часу. Згідно із відповіддю Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, дільничним офіцером поліції Менського відділу поліції ГУНП надано рапорт, де зазначено, що [PERSON] проживає у своїй матері в с.м.т. Березне, вул.. Пушкіна,12 Менського району, Чернігівської області кілька років (а.с. 92-93). За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved