overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

18.12.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями розташованого в с. Червона Гребля по вул. Зелена,50, Чечельницького району Вінницької області після покійного чоловіка [PERSON]. При звернені до нотаріальної контори їй було відмовлено в оформелені будинку в зв"язку з відсутністю на нього правоустановлюючих документів. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі по мотивах вказаних в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надавши заяву в якій просять, щоб справу розглядати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно свідоцтва про одруження 11 ЯР № 761043 [PERSON] та [PERSON] дівоче прізвище [PERSON] одружилися 16 жовтня 1960 року. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 234890 [PERSON] помер 21 серпня 2012 року. Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] на прийняття спадщини не претендує. Згідно технічного паспорта на житловий будинок розміщеного в с. Червона Гребля по вул. Зелена,50 право власності не зареєстроване. Таким чином, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

18.12.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 5). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с.16). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.06.2013 виконавчим комітетом Ярівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 02 (а.с. 9). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Сторони припинили шлюбні відносини у грудні 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених нею судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією від 12.12.2017 (а.с.2). Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

18 березня 2014 року Комунальний лікувально-профілактичний заклад „Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівка" подав в суд заяву про визнання недієздатним [PERSON], посилаючись на те, що він з 26 липня 1973 року по теперішній час перебуває під диспансерним наглядом у психіатричному диспансері м.Костянтинівка з діагнозом „Розумова відсталість із значними поведінковими порушеннями», за станом здоров'я має потребу в опіці, із-за хвороби не має можливості доглядати за собою та усвідомлювати свої дії. Просив визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном [PERSON] У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи заяви, представник органу опіки та піклування, вважав, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали вказують на недієздатність [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки комунального лікувально-профілактичного закладу "Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівки" від 18 березня 2014 року [PERSON] стоїть на обліку у диспансері у зв'язку з психічним захворюванням, за своїм станом здоров'я потребує опіки (а.с.2). Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №70 від 31 липня 2014 року у [PERSON] виявляється легка розумова відсталість із значними поведінковими порушеннями. В силу цього він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки (а.с.20-22). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування направлено до суду подання про призначення опікуном над [PERSON], його племінниці, [PERSON], яка просить призначити її опікуном (а.с.4). З огляду на зазначене суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] На підставі ст.ст.39,60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

18 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від шлюбу з відповідачем має трьох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньок [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на її користь в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову й до повноліття дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, що у ньому викладені просила про задоволення позовних вимог. Відповідач за належного повідомлення у судове засідання не з"явився двічі, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України, за згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 січня 2009 року, який розірвали у судовому порядку згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року (а.с.2). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5,6). Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджено довідкою Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 10 березня 2015 року (а.с.3) та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач не дотримується, то позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідач проти позовних вимог не заперечив, не спросував доводів позивачки щодо невиконання свого обов"язку по утриманню дітей та щодо можливості сплати аліментів у заявленому позивачкою розмірі, в судове засідання не з"явився. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

18 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 09). Від цього шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що дружина зраджує йому в подружньому житті, спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 18 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Яланецької сільської ради Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 09, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягав на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

18 грудня 2014 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ "Дельта Банк" посилався на те, що 09.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №003-16501-090611, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 2 708,54 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 1 235,16 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №003-16501-090611, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 2 708,54 грн. Відповідач умов договору не виконує в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 1 235,16 грн., що складається з тіла кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 1 235,16 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

18 грудня 2014 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ "Дельта Банк" посилався на те, що 30.08.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний № 018-16500-300811, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 4 700 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 9 625,65 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний № 018-16500-300811, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 4 700 грн. Відповідач умов договору не виконує в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 9 625,65 грн., що складається з: 5 138,38 грн. - тіло кредиту, 1 491,68 грн. прострочене тіло кредиту та 2 995,59 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 9 625,65 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5,7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач працює в філії ГПУ "Шебелинкагазовидобування", інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 29 квітня 20011 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 127. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що зберегти сім'ю не можливо, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дитину залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а справу просила розглянути у заочному порядку. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не сповістив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 29 квітня 20011 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 27 листопада 2012 року, актовий запис № 3988 (а.с.4). Сімейне життя в сторін не склалося, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ч.2 ст.104 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов"язок на відшкодування позивачці витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved