Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], про дострокове звернення стягнення на іпотечне майно за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року. 27.12.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 55, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в сумі 310000 грн. терміном повернення не пізніше 27 грудня 2022 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в В якості забезпечення повернення коштів з позичальником був укладений іпотечний договір № 55 від 27.12.2012 року, згідно якого в іпотеку банку була надана нерухомість, а саме: комплекс будівель та споруд за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в На теперішній час кредит та відсотки за користування кредитом відповідачем належним чином не сплачуються. Станом на 10.06.2014 року прострочена заборгованість по кредиту становить 12920,00 грн, по відсоткам за кредит 13288,29 грн. Відповідно до розрахунків заборгованості загальна сума боргу відповідача складає 301044 грн. 59 коп., в тому числі: 278992,00 грн. заборгованість за кредитом; 19242,67 заборгованість за відсотками за кредит; 1487,45 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 113,88 грн заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 130,63 грн. заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків, 1077,96 сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції. На підставі вищевикладеного, відповідно до уточнених позовних вимог, позивач просить суд: достроково звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року комплекс, який складається з: будівлі (Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральні (О), навісів (П, Р, С, Т, Х), літнього майданчику «№2», зливної ями «№3», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - для погашення боргових зобовязань [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 55 від 27.12.2012 року на загальну суму 433892 (чотириста тридцять три тисячі вісімсот девяносто дві) гривні 38 коп., у тому числі 278992,00 грн. заборгованість за кредитом; 87375,69 заборгованість за відсотками за кредит; 17679,27 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 1680,66 грн заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 2019,20 грн. заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків, 46145,55 сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, подання заяв до органу реєстрації та отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухомість [PERSON], з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, оформлення кадастрового номеру земельної ділянки та отримання Витягу з Державного земельного кадастру, а також наданням публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною субєктом оціночної діяльності, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; на період до реалізації передати предмет іпотеки - комплекс, який складається з: будівлі (літ.Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральні (літ.О навісів (літ. П, Р, С, Т, X), літнього майданчику (№2), зливної ями (№3), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул..Дорожна, 2в, - в управління публічному акціонерному товариству „Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, однак від представника відповідача надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог заперечує оскільки, як пояснювалось представником позивача в судових засіданнях, суми стягнення зазначені позивачем в своєму розрахунку суперечать вимогам ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач вже звертався до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів за невиконання кредитних зобовязань і рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року позовні вимоги банку задоволені, виконавчі документи за вищезазначеним рішенням знаходяться на виконанні в органах ДВС. Також, представник відповідача вважає необґрунтованими та безпідставними вимоги банку щодо передачі в управління майна, оскільки ці вимоги суперечать діючому законодавству. Представник банку надав до суду письмові пояснення з приводу заперечень представника відповідача, згідно яких у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу (Постанова ВСУ від 02.09.2015 р. у справі № 6-369цс15). Крім того, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (Постанова ВСУ від 04.09.2013 р. у справі № 73цс13) Також зазначив, що спосіб захисту як передача в управління предмету іпотеки, що передбачений ст.34 Закону України «Про іпотеку», відповідає ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України (Постанова ВГСУ від 08.04.2010 р. у справі № 44/357). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанням встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. 27.12.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 55, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в сумі 310000 грн. терміном повернення не пізніше 27 грудня 2022 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в./а.с.5-8/ В якості забезпечення повернення коштів з позичальником був укладений іпотечний договір № 55 від 27.12.2012 року, згідно якого в іпотеку банку була надана нерухомість, а саме: комплекс будівель та споруд за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в./а.с.9-12/ На теперішній час кредит та відсотки за користування кредитом відповідачем належним чином не сплачуються. Прострочена заборгованість по кредиту становить 301044 грн. 59 коп., в тому числі: 278992,00 грн. заборгованість за кредитом; 19242,67 заборгованість за відсотками за кредит; 1487,45 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 113,88 грн заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 130,63 грн. заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків, 1077,96 сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції. Згідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ пунктом 17 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року для погашення боргових зобовязань відповідача на загальну суму 433892, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в цій частині. Поряд із цим, підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону. Управління майном закріплене главою 70 ЦК України як окремий вид договірних зобов'язань. Так, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителю) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача) (ч. 1 ст. 1029 ЦК України). Цивільним кодексом України встановлено вичерпний перелік підстав виникнення відносин з управління майном, зокрема останнє може виникати із закону або договору управління майном. При цьому договір укладається за наявності волевиявлення власника майна. У разі не виявлення волі власника з причин, від нього незалежних, управління майном може виникати на підставі юридичного складу: адміністративного акту про створення управління (рішення суду, іншого компетентного органу) і договору, укладеного з управителем, що безпосередньо породжує управління майном. Таким чином, закріплений у цивільному законодавстві інститут управління майном передбачає договір як безпосередню підставу виникнення управління майном. З наведеної вище правової норми випливає, що рішення суду про передачу майна в управління має містити умови, на яких таке управління здійснюється. Виходячи із наведеного, предметом іпотеки є нежитлове приміщення, використання якого має наслідком отримання \~доходів, забезпечення належного господарського використання, що прямо передбачено нормою ст. 34 Закону України «Про іпотеку». При цьому суд звертає увагу на те, що використання такого нерухомого майна, навіть за умови, що воно є предметом іпотеки та на нього звернуто стягнення, не може суперечити інтересам його власника, оскільки використання його з метою отримання доходів не може спричинити втрату вартості такого майна, а відтак вплинути на права та інтереси його власника щодо можливого отримання в достатньому розмірі коштів від реалізації такого майна в порядку звернення стягнення на таке майно, при цьому суд звертає увагу на те, що позивачем не було надано суду доказів наявності перешкод зі сторони відповідача в здійсненні реалізації відповідного заставного майна, а навпаки представником позивача надана копія заяви [PERSON] до відділу ДВС про його згоду на першочерговість звернення стягнення на заставне майно. Окрім того, обсяг повноважень, який зазначений у п. 1 позовних вимог та який задовольняється судом, надає банку всі повноваження необхідні для самостійної реалізації предмета іпотеки, а тому суд вважає, що в задоволенні позову в частині передачі майна в управління банку слід відмовити в зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог в цій частині. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012р. роз'яснено, що в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Територіально відокремлене без балансове відділення № 10007/0292 філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], про дострокове звернення стягнення на іпотечне майно за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial