Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб у виконкомі Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, про що зроблено актовий запис за №6, який за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2014 року було розірвано. За час спільного проживання в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Лужанської сільської ради №376 від 18 березня 2016 року та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання. Відповідач, як батько, не виконує свого обов"язку стосовно матеріального утримання сина, коштів на забезпечення дитини всім необхідним не надає. Їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним одягом, продуктами харчування та іншими речами. Відповідач є працездатною особою, інших дітей та утриманців не має, отже має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заперечення проти позову [PERSON], щодо нього про стягнення аліментів, оскільки дитину, що народилася в шлюбі, своєю не вважає. Тому, сплачувати аліменти відмовляється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 липня 2002 року у виконкомі Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом №6. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час спільного проживання у сторін народився син, [PERSON] - [INFO]. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він не вважає себе батьком дитини, оскільки у свідоцтві про народження серії І-ФМ №306812 , виданому 24.12.2014 року виконкомом Лужанської сільської ради, [PERSON] - [INFO], батьком дитини зазначений [PERSON]. Доказів про відсутність кровного споріднення вказаної дитини із батьком , в т.ч. висновку генетичної (імунологічної) експертизи відповідач не надав, із зустрічною вимогою про оспорення батьківства до суду не звертався, отже таке твердження відповідача, на сьогодні, є голослівним. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №376 від 18.03.2016 року, виданою Лужанською сільською радою та актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.03.2016 року. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення його розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, його матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], 11 вересня, [INFO], у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21.03.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved