overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В червні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 березня 2012 року о 16 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2107", номерний знак [NUMBER], в м. Макіївці Донецької області допустив зіткнення з транспортним засобом "Mitsubishi", номерний знак [NUMBER] під керуванням що знаходиться у власності [PERSON], і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату пригоди. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Будьонівського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2012 року. Згідно Звіту № 619 з визначення розміру збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу від 28 травня 2012 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], розмір завданих збитків становить 70 197,70 грн. (без урахування ПДВ). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТА не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5553249 з терміном дії з 25.05.2011р. по 24.05.2012р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В червні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 березня 2012 року о 16 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2107", номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з транспортним засобом "Daewoo Lanos", номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату пригоди. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Будьонівського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2012 року. Згідно Звіту № 566/12-05 з визначення розміру збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу від 13 червня 2012 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], розмір завданих збитків становить 10 390,70 грн. (без урахування ПДВ). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТА не була відшкодована потерпілій особі. Власниця пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0582572 з терміном дії з 01.01.2012р. по 31.12.2013р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.09.1998 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 109. Відповідач з 24.11.2010 року зареєстрований в зазначеній квартирі, однак фактично ніколи не мешкав в цій квартирі. Він виїхав за межі України. З вини відповідача позивач не може скористатися правом власника. Позивач подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.09.1998 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 109 належить квартира [ADDRESS]. (а.с.10). Відповідач в даній квартирі зареєстрований, але з 2010 року фактично не проживає. (а.с.5). Особистих речей відповідача в будинку позивача не має. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування його майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 24.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2341. Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Мамащук» на «Поплавська». Від шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними, внаслідок чого відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Позивач [PERSON] позов підтримала повністю, пояснила, що на примирення не згодна, наполягала на розірванні шлюбу, судові витрати просила не стягувати з відповідача. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Поплавська". Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю та надав суду відповідну заяву. Просив розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухваши пояснення сторін, враховуючи заяву відповідача про визнання позову та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2341 (а.с. 22). Від шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними, внаслідок чого відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що сім"я сторін розпалася і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Вчервні місяці 2014 року, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та пояснив суду , що 14 листопада 1992 року , вони з відповідачем зареєстрували свій шлюб у виконавчому комітеті сільської ради с.Тимченки Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають дитину :-[PERSON] [INFO] ,яка проживає з позивачем. Шлюбні стосунки не склались ,сторони проживають окремо.Причиною розпаду шлюбу являється наявність в сторін різних поглядів на життя та постійні сварки в сім"ї ,що і змусило позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами. Сторони в судове засідання не з"явились .Позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі,просить задовольнити позов та в зв"язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача -провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 38 -40 КШС визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін в разі неможливості його подальшого збереження. В даному ж випадку сторонами втрачено почуття кохання ,а сам шлюб носить формальний характер .Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Строни на протязі тривалого часу разом не проживають і відновлювати подружні стосунки не бажають так, як це шкодить їх інтересам . Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В червні місяці 2015 року, позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини ,що продовжує навчання ,зазначивши ,що від розірваного з відповідачем шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO] яка заходиться на її утриманні та продовжує начання на першому курсі денної форми навчання факультету економіки та управління, Черкаського державного технологічного університету. Враховуючи ,що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утриманні їх дитини , вона змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, щомісячно в розмірі - 700 грн. Сторони в судове засідання не з"явились, а подали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі та просили суд розірвати шлюб тому суд ,проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ,без здійснення звукозапису . Суд , дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони мають від попереднього шлюбу повнолітню дочку, яка продовжує навчання на денній формі навчання Черкаського державного технологічного університету, що підтверджено довідкою № 80 від 27.05.2015 року даного навчального закладу. Термін його навчання закінчується - 30.06.2018 року. Позивач не взмозі, утримувати повнолітню дочку, так як є інвалідом 2 групи, не працююча, тому коштів не вистачає на утримання дитини, придбання підручників ,теплого одягу ,оплату за проживання в гуртожитку і т.п. Факт батьківства відповідача підтверджено свідоцтвом про народження дитини де в графі батько зазначено прізвище ,ім"я та по батькові відповідача. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, працює та отримує грошові кошти, тому він зобов"язаний та має можливість утримувати свою дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно змісту ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей, а ч.3 ст.181 цього ж кодексу визначено , що в разі недосягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обовязку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 СК України, визначені обставини ,що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку, відповідач являється фізично здоровим, працевлаштований та має стабільний заробіток, інших непрацездатних членів сім,ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі - 700 грн. 00 коп. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Громадянка України [PERSON], [INFO] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з громадянином України [PERSON] [PERSON]. в заяві вказала, що в 2012 році познайомилася з [PERSON], [INFO]. Між нею та [PERSON] склалися теплі, щирі стосунки, вони покохали один одного. На теперішній час перебуває в стані вагітності і вона та [PERSON] вирішили одружитися в зв"язку з чим звернулися з заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції, але в реєстрації шлюбу було відмовлено у зв"язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України. В судове засідання заявник не з"явився з поважних причин. [PERSON]. подала до суду заяву в якій просить задовольнити її вимоги, а справу розглянути без неї. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції та зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, але подали заяви в яких просять заяву [PERSON] задовольнити, а справу розглянути без них. Згідно ст. 23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] досягла 14 років, перебуває в стані вагітності та бажає зареєструвати шлюб з батьком дитини, який також хоче зареєструвати шлюб з заявником. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного, ст. 23 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Державне комунальне підприємство „Луцьктепло" звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. За період проживання у вищевказаній квартирі відповідачі несвоєчасно вносять плату за надані послуги по теплопостачанню квартири. А тому, за період з 01.04.2011 року по 01.04.2013 року утворилась заборгованість в розмірі - 4769,79 грн., з них: за опалення - 3413,39 грн., за гарячу воду - 1356,40 грн. Крім того, на суму боргу нараховано три проценти річних в розмірі - 156,33 грн. Позивач просить суд, стягнути з відповідачів в його користь суму боргу за надані послуги по теплопостачанню квартири в розмірі - 4769,79 грн., три проценти річних в розмірі - 156,33 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився проте, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов'язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру. (а.с. 4) В порушення вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України відповідач не проводить своєчасно оплату за надані послуги по теплопостачанню квартири. Тому, за період з 01.04.2011 року по 01.04.2013 року утворилась заборгованість в розмірі - 4769,79 грн., з них: за опалення - 3413,39 грн., за гарячу воду - 1356,40 грн. ( а.с. 3) Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів в рівних частинах в користь позивача суму боргу за надані послуги по теплопостачанню в розмірі - 4769,79 грн., три проценти річних в розмірі - 156,33 грн. Крім того, слід стягнути з відповідачів в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Державне комунальне підприємство „Луцьктепло" звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. За період проживання у вищевказаній квартирі відповідачі несвоєчасно вносять плату за надані послуги по теплопостачанню квартири. А тому, за період з 01.08.2008 року по 01.12.2010 року утворилась заборгованість в розмірі - 8452,01 грн., з них: за опалення - 3519,24 грн., за гарячу воду - 4932,77 грн. Крім того, на суму боргу нараховано інфляційні нарахування в розмірі - 895,79 грн., три проценти річних в розмірі - 291,45 грн. Позивач просить суд, стягнути з відповідачів в його користь суму боргу за надані послуги по теплопостачанню квартири в розмірі - 8452,01 грн., інфляційні нарахування в розмірі - 895,79 грн., три проценти річних в розмірі - 291,45 грн. та понесені судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився проте, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов'язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру. (а.с. 4) В порушення вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України відповідач не проводить своєчасно оплату за надані послуги по теплопостачанню квартири. Тому, за період з 01.08.2008 року по 01.12.2010 року утворилась заборгованість в розмірі - 8452,01 грн., з них: за опалення - 3519,24 грн., за гарячу воду - 4932,77 грн. ( а.с. 3) Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів в рівних частинах в користь позивача суму боргу за надані послуги по теплопостачанню в розмірі - 8452,01 грн., інфляційні нарахування в розмірі - 895,79 грн., три проценти річних в розмірі - 291,45 грн. Крім того, слід стягнути з відповідачів в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Державне комунальне підприємство „Луцьктепло" звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. За період проживання у вищевказаній квартирі відповідачі несвоєчасно вносять плату за надані послуги по теплопостачанню квартири. А тому, за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року утворилась заборгованість в розмірі - 7119,05 грн., з них: за опалення - 4325,05 грн., за гарячу воду - 2794,00 грн. Крім того, на суму боргу нараховано інфляційні нарахування в розмірі - 1008,83 грн., три проценти річних в розмірі - 298,35 грн. Позивач просить суд, стягнути з відповідачів в його користь суму боргу за надані послуги по теплопостачанню квартири в розмірі - 7119,05 грн., інфляційні нарахування в розмірі - 1008,83 грн., три проценти річних в розмірі - 298,35 грн. та понесені судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився проте, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов'язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру. (а.с. 4) В порушення вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України відповідач не проводить своєчасно оплату за надані послуги по теплопостачанню квартири. Тому, за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року утворилась заборгованість в розмірі - 7119,05 грн., з них: за опалення - 4325,05 грн., за гарячу воду - 2794,00 грн. ( а.с. 3) Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів в рівних частинах в користь позивача суму боргу за надані послуги по теплопостачанню в розмірі - 7119,05 грн., інфляційні нарахування в розмірі - 1008,83 грн., три проценти річних в розмірі - 298,35 грн. Крім того, слід стягнути з відповідачів в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: approved