Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

01 квітня 2015 року представник позивача [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва в інтересах позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1999 року та шлюб було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2014 року. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON] , 2000 року народження та сина [PERSON] , 2006 року народження. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і тому виникла необхідність в поділі майна яке було набуто під час шлюбу. Перебуваючи в шлюбі сторони придбали наступне майно, яке можливо віднести до спільного майна подружжя: -двокімнатну квартиру [ADDRESS] та відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 03.02.2015 року ринкова вартість даної квартири складає 942 400 грн.; -однокімнатну квартиру [ADDRESS] та відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 03.02.2015 року ринкова вартість даної квартири складає 906 500 грн.; -автомобіль Hyundai Elantra 2.0 реєстраційний номер [NUMBER] , який відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу має ринкову вартість 197 156 грн. На час звернення до суду з позовом, двокімнатна квартира [ADDRESS] знаходиться в користуванні позивача та дітей. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.11.2004 року дана квартира була придбана сторонами під час шлюбу та оформлення здійснювалось на ім`я відповідача. Автомобіль Hyundai Elantra 2.0 реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться в користуванні відповідача та був придбаний під час шлюбу, відповідно до довідки рахунку від 10.02.2011 року право власності на автомобіль оформлено на позивача. Однокімнатна квартира [ADDRESS] знаходиться в користуванні відповідача. Дана квартира була придбана сторонами під час шлюбу, однак частково за рахунок коштів отриманих позивачкою в кредит, відповідно до договору кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року, укладеного між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.2013 року право власності на дану квартиру було оформлено на відповідача. З попереднього договору від 30.04.2013 року вбачається, що сторони домовились про те, що вартість квартири буде складати 590 000 грн. Як вбачається з кредитного договору, позивачка на купівлю даної квартири отримала 283 500 грн. кредитних коштів. Згідно довідки №301.1-186/96-16587 від 10.12.2014 року, виданої ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 10.12.2014 року строкова заборгованість за кредитом становить 262237.50 грн., строкова заборгованість по нарахованих процентах становить 2705,29 грн., а всього загальна сума заборгованості становить 264942,79 грн. Зазначила, що позивачка має сплатити вартість Ѕ частини вартості квартири за рахунок коштів, що не відносяться до спільних коштів подружжя. Отже, лише Ѕ частина квартири є майном набутим в шлюбі. Загальна вартість майна набутого в шлюбі становить 1592806 грн., вартість Ѕ частини майна набутого в шлюбі складає 796403 грн. Посилаючись на викладені обставини, сторона позивача вважає, що поділ майна має бути здійснений наступним чином: -залишити у власності відповідача 1-тну квартиру [ADDRESS] , загальна вартість якої складає 906500 грн., з яких вартість Ѕ частини складає 453250 грн.; -передати у власність позивача 2-тну квартиру [ADDRESS] , вартістю 942400 грн. та залишити у власності позивачки автомобіль Hyundai Elantra 2.0 реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 197156 грн., врахувавши боргові зобов`язання, пов`язані з придбанням квартири, яка залишається у власності відповідача. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Петріщевої І.В. від 16 квітня 2015 року відкрито провадження в справі. Призначено судовий розгляд справи. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] діючого від імені та в інтересах [PERSON] відхилено. Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року залишено без змін. 07.04.2016 року, 06.12.2016 року, 14.05.2018 року, 19.06.2018 року, 26.02.2020 року позивачкою у справі [PERSON] подавалися заяви про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог, в їх останній редакції від 26.02.2020 року (а.с. 230-246 т. 5) просила суд: - відступити від засади рівності часток подружжя, визнати за нею право особистої приватної власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] ; - боргові зобов`язання за договором кредиту № 5303/1202 від 18.11.2004, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») та [PERSON] , розділити солідарно між [PERSON] та [PERSON] ; - відступити від засади рівності часток подружжя, визнати за нею право особистої приватної власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] ; - визнати [PERSON] співпозичальником за договором кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») та [PERSON] ; зобов`язання за цим договором поділити по Ѕ частки між нею та [PERSON] , тобто по 179 396 грн. 37 коп.; - оскільки їй стало відомо, що відповідач під час їх перебування у шлюбі отримав дохід в якості роялті, про який він раніше не повідомляв, просила стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію Ѕ частки отриманого [PERSON] у період з 14.06.2012 року по 31.12.2012 року доходу в якості роялті від використання знака для товарів і послуг на загальну суму 6 572 650 грн. 32 коп., що складає 3 286 325 грн. 16 коп. В судовому засіданні, яке відбулось 07 квітня 2016 року судом залучено до участі у справі третіх осіб - Службу у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Службу у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] . 02 серпня 2016 року представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» (пізніше залучено правонаступника АТ «Альфа Банк» як відповідача у справі) подав письмові пояснення по справі у яких виклав наступне. Як зазначила Позивач у своїй заяві, між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №013МІ1113052001 від 20.05.2013 року для купівлі квартири за адресою [ADDRESS] . При оформленні даного кредиту Відповідачем була надана заява від 20.05.2013 року, за яким він надав згоду Позивачу на укладення кредитного договору та отримання суми кредиту. Для забезпечення вищезазначеного договору між Відповідачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір та договір поруки. Крім того, між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №5503/1302 від 18.11.2004 року для купівлі квартири,ю яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , щодо якої також заявлено вимогу про поділ. Для забезпечена даного договору було укладено договір поруки, де поручителем виступає Позивач та іпотечний договір. З огляду на вищезазначені обставини ПАТ «Укрсоцбанк» вважає, що обов`язки за кредитним договором №013МІ1113052001 від 20.05.2013 року, а також договором №5303/1202 від 18 листопада 2004 року є спільними між Позивачем та Відповідачем, тобто вони солідарно відповідають за виконання обов`язків, покладених на них за даними договорами. 24 жовтня 2016 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк» Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] про поділ майна подружжя. Вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовано наступним. По-перше, окрім заявленого в заяві про збільшення розміру позовних вимог майна, яке на праві спільної сумісної власності подружжя належить сторонам у справі, а саме: двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 72,90 кв.м.; однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,00 кв.м., до складу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в даній справі, також входять: автомобіль Hyundai Elantra 2.0, 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль Honda CR-V, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Вказані автомобілі Hyundai Elantra та Honda CR-V було придбано під час шлюбу та зареєстровані на Відповідачку за зустрічним позовом, та знаходяться у її розпорядженні та користуванні. У зв`язку із перебуванням автомобіля Honda CR-V у розпорядженні та користуванні Відповідачки за зустрічним позовом та відсутністю її згоди на оцінку вартості автомобіля, його вартість було визначено порівняльним методом, за даними Інтернет-сайтів [INFO] та https://rst.ua, у розмірі 647305,00 грн., як середню ринкову вартість аналогічного автомобіля з близькими характеристиками та пробігом. По-друге, двокімнатна квартира [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу від 18.1.2014 року була придбана у шлюбі, право власності на квартиру зареєстровано на нього (позивача за зустрічним позовом). Згідно договору-купівлі продажу дану квартиру було придбано за 259700,00 грн. Проте, при купівлі даної квартири (в тому числі на оплату необхідних платежів), ним було використані власні грошові кошти у сумі 172461,25 грн., отриманні ним від продажу власної однокімнатної квартири, що була в його особистій приватній власності до реєстрації шлюбу. Таким чином, його (позивача за зустрічним позовом) частка у двокімнатній квартирі [ADDRESS] , пропорційно внеску за рахунок власних грошових коштів на придбання квартири, становить 66 % від вартості квартири. Крім того, придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] відбулось частково за рахунок кредиту, отриманого у третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк», позичальником згідно кредитного договору №5303/1202 від 18.11.2004 року є він, [PERSON] . Згідно з довідкою банку, станом на 15.07.2015 року заборгованість за кредитом становить 45838,00 грн. за основною кредитною заборгованістю та 744,87 грн. строкової заборгованості за відсотками. У відповідності до звіту №349-07-15-1 про оцінку майна за результатами проведення оцінки жилої двокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 30.07.2015 року, - вартість квартири складає 998000,00 грн., а тому його - [PERSON] , власна частка, яка була внесена ним при купівлі даної квартири у розмірі 66%, що при перерахуванні складає 658 680,00 грн. Отже, боргові зобов`язання подружжя за кредитним договором у загальній сумі 46582,87 грн. складають частку в даній квартирі у розмірі4,66%, які також мають бути поділені порівну між подружжям та складати по 2,33% в розмірі 23291,44 для кожного. Але Позивач за зустрічним позовом, як позичальник за кредитним договором має змогу надалі виконувати зобов`язання з оплати основної та поточної кредитної заборгованості та взяти на себе зобов`язання з оплати основної та поточної кредитної заборгованості та взяти на себе боргове зобов`язання Відповідачки за зустрічним позовом по кредиту в розмірі 23291,44 грн. та відповідно отримати частину її частки в майні - двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] у розмірі 2,33%. Таким чином, поділу на рівні частини між подружжям в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , підлягатимуть 31,67 % від загальної вартості квартири у сумі 316066,60 грн., з яких кожному з подружжя припаде частка 15,83%, що складатимуть по 158033,30 грн. від загально вартості квартири станом на час розгляду справи. По-третє, однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2013 року була придбана ними у шлюбі, право власності на квартиру зареєстровано на нього. Згідно з договором, квартиру було придбано за 590000,00 грн. Придбання квартири відбулось частково за рахунок кредиту в розмірі 283500,00 грн., отриманого Відповідачкою за зустрічним позовом по договору кредиту №013МІ11130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року з ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно з довідкою з банку станом на 10.12.2014 рік складає 264942,79 грн. з яких заборгованість по кредиту складає 264942,79 грн. та 2705,29 грн. строкова заборгованість по відсоткам за його користування. Але він, як поручитель, за даним кредитним договором має змогу взяти на себе зобов`язання Відповідачки за зустрічним позовом з оплати строкової та простроченої заборгованості за кредитом та процентами, в загальній сумі, визначеній в первісному позові, у розмірі 305818,37 грн. та відповідно отримати її частку в цій однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] у розмірі 50%. По-четверте, за згодою третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» він (позивач за зустрічним позовом) приймає на себе в повному обсязі боргові зобов`язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за його користування по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 року. Розмір його боргового зобов`язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 року, як другого із подружжя в розмірі Ѕ зобов`язання та складає 23291,44 грн. Також за згодою третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» він (позивач за зустрічним позовом) приймає на себе в повному обсязі боргові зобов`язання Відповідачки за зустрічним позовом перед ПАТ «Укрсоцбанк» щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування по договору кредиту №013МІ11130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року, поручителем по якому є він (позивач за зустрічним позовом), станом на 07.04.2016 рік у сумі 152909,19 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 121668,75 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 8859,38 грн., строкова заборгованість по нарахованим % - 1130,67 грн., прострочена заборгованість по нарахованим % - 13150,11 грн. та пеня до сплати 16200,58 грн. Таким чином, загальний розмір покладеного на Позивача (за зустрічним позовом) боргового зобов`язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» складають 352401,24 грн., зокрема: 1.по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 року заборгованість за кредитом становить 45838,00 грн. за основною кредитною заборгованістю та 744,87 грн. строкової заборгованості за відсотками. 2.по договору кредиту №013МІ11130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року станом на 07.04.2016 року складає 2432337,50 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 17718,75 грн., строкова заборгованість по нарахованим % - 2261,33 грн., прострочена заборгованість по нарахованим % - 26300,21 грн. та пеня до сплати 16200,58 грн. По-п`яте, при поділі майна повинні враховуватись інтереси неповнолітніх дітей, а також інші істотні обставини. Тому, беручи до уваги інтереси двох неповнолітніх дітей, які залишаються разом з ним (позивачем за зустрічним позовом). Взяті на себе в повному обсязі боргові зобов`язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» щодо повернення отриманих сторонами під час шлюбу в інтересах сім`ї кредитів та сплаті відсотків за їх користування, придбання двокімнатної квартири частково за рахунок його власних коштів, вважає, за можливе відійти від рівності часток і поділити спільне майно, набуте під час шлюбу наступним чином: -припинити право спільної сумісної власності на майно та передати у особисту приватну власність Відповідачки за зустрічним позовом: автомобіль Hyundai Elantra 2.0, 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , вартість якого, станом на дату подання зустрічного позову орієнтовано складає 197156,61 грн.; автомобіль Honda CR-V, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , вартість якого станом на дату подання зустрічного позову, орієнтовано складає 647305 грн. Таким чином, загальний розмір майна, що переходить у особисту приватну власність Відповідачки за зустрічним позовом становить 844461,00 грн. Окрім того, Відповідачка за зустрічним позовом володіє на праві особистої приватної власності часткою у великій трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку вона придбала до шлюбу та де зареєстроване її місце проживання, а отже при поділі майна не буде позбавлена місця проживання. -припинити право спільної сумісної власності на майно та передати у його (позивача за зустрічним позовом) особисту приватну власність: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,90 кв.м. вартість даної квартири, станом на дату оцінки 30.07.2015 року складає 998000,00 грн. та будь-яке майно, яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і яке, станом на день подання зустрічного позову, перебуватиме в даній квартирі, переходитиме його власність; однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,00 кв.м. Вартість даної квартири, станом на дату оцінки 30.07.2015 року становить 1032000,00 грн. та будь-яке майно, яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і яке, станом на день подання зустрічного позову, перебуватиме в даній квартирі, переходитиме його власність. Таким чином, загальний розмір майна, що переходить у особисту приватну власність Позивача за зустрічним позовом становить 2030000,63 грн. -покласти на Позивача за зустрічним позовом боргові зобов`язання Відповідачки за зустрічним позовом: у розмірі 23291,44 грн. щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 року перед ПАТ «Укрсоцбанк»; у розмірі 152909,19 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 121668,75 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 8859,38 грн., строкова заборгованість по нарахованим % - 1130,67 грн., прострочена заборгованість по нарахованим % - 13150,11 грн. та пеня до сплати 16200,58 грн. щодо повернення кредиту та сплату відсотків за його користуванням по договору кредиту №013МІ11130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року перед ПАТ «Укрсоцбанк», по якому він (позивач за зустрічним позовом) є поручителем. Загальний обсяг зобов`язань, що покладаються на Позивача за зустрічним позовом становить 352401,24 грн. В подальшому, [PERSON] подавалися заяви про уточнення (збільшення) вимог зустрічного позову від 12.11.2018 року та від 27.04.2020 року. В останній редакції позивач за зустрічним позовом просив суд: - відступити від засади рівності часток подружжя, припинити право спільної сумісної власності на майно та визнати особистою приватною власністю [PERSON] : автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , вартість якого, станом на дату подання зустрічного позову, орієнтовано складає 197156 грн.; автомобіль HONDA CR-V, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , вартість якого, станом на дату подання зустрічного позову, орієнтовано складає 647305 грн. - відступити від засади рівності часток подружжя, припинити право спільної сумісної власності на майно та визнати особистою приватною власністю [PERSON] : двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,90 кв.м. Вартість даної квартири, станом на дату оцінки 30.07.2015р., становить 998 000 грн., будь-яке рухоме майно, яке відповідно до ч.1 ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і яке, станом на день ухвалення рішення у справі, перебуватиме в даній квартирі, переходитиме у власність [PERSON] ;однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,00 кв.м. Вартість даної квартири, станом на дату оцінки 30.07.2015р., становить 1032000 грн. Будь-яке рухоме майно, яке відповідно до ч.1 ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і яке, станом на день ухвалення рішення у справі, перебуватиме в даній квартирі, переходитиме у власність [PERSON] - покласти на [PERSON] в повному обсязі боргові зобов`язання [PERSON] : у розмірі 23291,44 грн. щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 р. перед Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; у розмірі 179396,36 грн. щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за його користування по договору кредиту №013М111130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 р., перед Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; - визнати [PERSON] позичальником по договору кредиту на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року з ПАТ «Укрсоцбанк». 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою [PERSON] про поділ майна подружжя. Згідно Розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 29 березня 2017 року №379, у зв`язку із закінченням 12.03.2017 року п`ятирічного строку призначення судді Петріщевої І.В. відповідно до пункту 2.3.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу Деснянським районним судом м. Києва та пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл по справі №754/4911/15-ц для визначення головуючого судді. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, цивільна справа ;754/4911/15-ц розподілена Головуючому судді Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , про поділ майна подружжя - прийнято до провадження судді Панченко О.М. та розпочато її розгляд спочатку. В судовому засіданні 01.04.2019 року позивачка [PERSON] надала суду копію паспорта, довідку про внесення відомостей до ЄДДР, а також копію свідоцтва про зміну імені, відповідно до яких змінилося її прізвище на « [PERSON] ». В судовому засіданні 26.12.2019 року судом до участі в справі залучено правонаступника АТ «Укрсоцбанк» - АЬ «Альфа Банк». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в останній редакції її позовної заяви. Щодо зустрічного позову, то зазначила, що не визнає його, вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, з урахуванням доводів викладених у Відзиві на уточнену зустрічну позовну заяву. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову просив залишити без задоволення, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі, просив суд зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі, з урахуванням наданих суду письмових доказів. Представником третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» було надано письмові пояснення в яких він заперечував проти вимог обох позовів, щодо поділу боргових зобов`язань за кредитними договорами, також представник просив розгляд справи проводити за відсутності представника Банку. Представник відповідача за обома позовами - АТ «Альфа Банк», залучений в подальшому до участі у справі, як правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні заперечував проти вимог позову первісного та зустрічного щодо: - розподілу боргових зобов`язань за договором кредиту № 5303/1202 від 18.11.2004, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») та [PERSON] солідарно між [PERSON] та [PERSON] ; - визнання [PERSON] співпозичальником за договором кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») та [PERSON] ; - поділу зобов`язань за цим договором по Ѕ частки між [PERSON] ; - покладення на [PERSON] в повному обсязі боргових зобов`язань [PERSON] : у розмірі 23291,44 грн. щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування по кредитному договору №5303/1202 від 18.11.2004 р. перед Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; у розмірі 179396,36 грн. щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за його користування по договору кредиту №013М111130520001 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 р., перед Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; - визнання [PERSON] позичальником по договору кредиту на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 року з ПАТ «Укрсоцбанк». Зазначив, що позивач та відповідач у справі як позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність за вказаними вище договорами, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені судом. Щодо інших вимог позову, просив суд вирішити їх на розсуд суду. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації просили проводити розгляд справи у їх відсутності. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] до суду не з`являлись, про розгляд справи повідомлено своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Судом об`єктивно встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що між [PERSON] та [PERSON] , 24.07.1999 року зареєстровано шлюб, актовий запис №873. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 18.11.2014 року, [PERSON] , з однієї сторони (надалі «Продавець») і [PERSON] , з другої сторони (надалі «Покупець») уклали Договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Плохутою Борисом Павловичем. Згідно п.1 Договору «Продавець» ( [PERSON] ) зобов`язується передати у власність «Покупцю» ( [PERSON] ), а «Покупець» ( [PERSON] ) зобов`язується прийняти квартиру під номером [ADDRESS] та сплатити за неї обумовлену цим договором суму. Вказана квартира загальною площею 72,90 кв.м. складається з двох жилих кімнат, жилою площею 31,50 кв.м. Відповідно до п. 3 Договору - вартість відчужуваної квартири, згідно довідки-характеристики становить 120384,532 грн. А у відповідності до п. 4 Договору - продаж цей вчинено за 259700,00 грн., яку [PERSON] одержав повністю від [PERSON] до укладення цього договору. Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, квартира [ADDRESS] зареєстрована в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на праві приватної власності за [PERSON] . Записаний у реєстрову книгу №401-172 за реєстровим № 44123 від 23.11.2004 року. Крім того, судом встановлено, що 18.11.2004 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - надалі за текстом «Кредитор», з однієї сторони та [PERSON] - надалі за текстом «Позичальник», з другої сторони укладено Договір кредиту №5303/1202. Згідно п.1.1. Договору кредиту №5303/1202 - Кредитор надає Позичальнику ( [PERSON] ) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 155 820,00 грн., зі сплатою 19,5 % річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування Кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п.2.6 цього Договору та порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п.1.1.1 та пп..1.1.2., п.1.1 ст. 1 Договору. Згідно п.1.3. Договору кредиту №5303/1202 - в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення зобов`язань за цим Договором, Кредитор укладає: п.п.1.3.1 в день укладення цього Договору - з [PERSON] іпотечний договір, за умовами якого Позичальник ( [PERSON] ) передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого, згідно п.1.2. цього Договору, надається Кредит, заставною вартістю 208936,00 грн. Так, 18.11.2004 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - надалі за текстом «Іпотекодержатель», з однієї сторони та [PERSON] - надалі за текстом «Іпотекодавець», з другої сторони укладено Іпотечний договір №1202-1. Згідно п.1.1. Іпотекодавець ( [PERSON] ) передає в іпотеку у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту №5303/1202 від 18.11.2004 року - нерухоме майно, яке є власністю Іпотекодавця, а саме: двохкімнатну квартиру номером [ADDRESS] . А також, 18.11.2004 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - надалі за текстом «Кредитор», з однієї сторони, та [PERSON] - надалі за текстом «Позичальник», з другої сторони та [PERSON] , надалі за текстом «Поручитель » з третьої сторони, укладено Договір поруки №5303/1202-1. Згідно п.1.1. Договору поруки №5303/1202-1 - Поручитель ( [PERSON] ) зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником ( [PERSON] ) зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №5303/2102 від 18.11.2004 року. Згідно Довідки ПАТ «Укрсоцбанк» про стан кредитної заборгованості на 15.07.2015 року за Кредитним договором №5303/1202 від 18.11.2004 року - залишок основної кредитної заборгованості - 45838,00 грн., залишок строкової заборгованості за відсотками - 744,87 грн. Простроченої заборгованості за кредитним договором №5303/1202 станом на 15.07.2015 року по основному боргу та процентам немає (том №3, а.с.47). Згідно довідки від 28.10.2019 року виданої АТ «Альфа Банк» (правонаступником АТ «Укрсоцбанк» станом на 28.10.2019 року заборгованість за кредитним договором від 20.05.2013 року становіить 68 512.50 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 192 543.75 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 118 668.02 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 712.49 грн. - строкова заборгованість по процентам, 138 550.06 грн. - пеня. (а.с. 191 т. 5). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна: жилої двокімнатної квартири [ADDRESS] , здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінююча компанія «Місто», що має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №13966/12 від 05.11.2012 року, дата оцінки 03.02.2015 року, оцінювач [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №5911 від 05.0.2008 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №6489 від 14.05.2008 року) ринкова вартість оцінки, без урахування ПДВ, склала - 942 400 грн. (том №1, а.с.29-45). Не погоджуючись з даним висновком, стороною відповідача за первісним позовом подано Рецензію на звіт про незалежну оцінку майна: жилої двокімнатної квартири [ADDRESS] , станом на 24.07.2015 року (звіт складено 03.02.2015 року), здійсненого ПП «Тасадор», рецензент [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7590, видане ФДМУ та МІБ від 03.07.2010 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7695, видане ФДМУ та МІБ від 09.10.2010 року) - загальний висновок: звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний (том №2, а.с.5-37). Також, Відповідачем за зустрічним позовом було подано Звіт №349-07-15-1 про оцінку майна, об`єкт оцінки: об`єкт нерухомого майна - квартира загальною площею 72,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконавець: ПП «Тасадор», дата оцінки 30.07.2015 року, згідно якого - ринкова вартість об`єкта оцінки, з округленням до тисяч гривень становить: 998 000,00 грн. (том №2, а.с.124-192). Також судом об`єктивно встановлено, що 20.05.2013 року [PERSON] - надалі «Продавець» та [PERSON] - надалі «Покупець», уклали Договір купівлі-продажу квартири. Згідно п.1 Договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2013 року - Продавець зобов`язується передати у власність Покупця ( [PERSON] ) квартиру під номером [ADDRESS] , а Покупець [PERSON] ) зобов`язується прийняти цю квартиру та сплатити за неї ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Віджчужувана квартира складається з однієї жилої кімнати загальною площею 43,00 кв.м., в тому числі житловою - 18,10 кв.м. Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2013 року - за погодженням сторін продаж квартири вчинено за 590 000 грн., які повністю сплачені Покупцем ( [PERSON] ) Продавцю. 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», надалі за текстом - «Кредитор», з однієї сторони та [PERSON] , надалі за текстом - «Позичальник», укладено Договір кредиту №013МІ11130520001 на придбання житла на вторинному ринку. Згідно п.1.1. Договору кредиту №013МІ11130520001 - Кредитор надає Позичальнику ( [PERSON] ) грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 283 500,00 грн., зі сплатою за користування Кредитом протягом перших трьох років від дати укладання цього Договору фіксовано Процентної ставки за Кредитом в розмірі18,49 процентів річних, а починаючи з четвертого року від дати укладення цього Договору - плаваючої Процентної ставки за Кредитом, загальний розмір якої на кожний річний період встановлюватиметься в порядку, визначеному п.2.8. цього Договору. Згідно п. 1.2. Договору кредиту №013МІ11130520001 - Кредит надається на наступні цілі: на купівлю нерухомості. Згідно п.1.3. Договору кредиту №013МІ11130520001 - в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог Кредитора за Договором, Кредитор укладає: п.п.1.3.2 в якості додаткового забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором в день укладення цього Договору - з [PERSON] , укладається Договір поруки за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником своїх обов`язків за цим Договором у повному обсязі і відповідає перед кредитором з Позичальником як солідарний боржник. Заявою від 20.05.2013 року [PERSON] , на дату написання цієї заяви, перебуваючи з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, цією заявою надав свою згоду їй, на укладення Кредитного договору №013МІ11130520001. Так, 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», надалі за текстом - «Кредитор», з однієї сторони та [PERSON] , надалі за текстом - «Позичальник», та [PERSON] , надалі за текстом - «Поручитель», укладено Договір поруки №013МІ11130520001-ПОР. Згідно п.1.1. Договору поруки №013МІ11130520001-ПОР, поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року та Договором про надання відновлювальної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) №013034952INSURANCEI від 20.05.2013 року. Згідно Довідки на 05.12.2016 року, за Договором кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року, строкова заборгованість - 233887,50 грн.; прострочена заборгованість 27 168,75 грн., строкова заборгованість по нарахованим % - 2 115,72 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим % - 39651,87 грн.; пеня до сплати 28 595,33 грн. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна: жилої однокімнатної квартири [ADDRESS] , здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінююча компанія «Місто», що має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №13966/12 від 05.11.2012 року, дата оцінки 03.02.2015 року, оцінювач [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №5911 від 05.0.2008 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №6489 від 14.05.2008 року) ринкова вартість оцінки, без урахування ПДВ, склала - 906 500 грн. (том №1, а.с.46-64). Не погоджуючись з даним висновком, стороною відповідача за первісним позовом подано Рецензію на звіт про незалежну оцінку майна: жилої однокімнатної квартири [ADDRESS] , станом на 24.07.2015 року (звіт складено 03.02.2015 року), здійсненого ПП «Тасадор», рецензент [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7590, видане ФДМУ та МІБ від 03.07.2010 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7695, видане ФДМУ та МІБ від 09.10.2010 року) - загальний висновок: звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний (том №2, а.с.38-67). Також, Відповідачем за зустрічним позовом було подано Звіт №349-07-15-2 про оцінку майна, об`єкт оцінки: об`єкт нерухомого майна - квартира загальною площею 43,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконавець: ПП «Тасадор», дата оцінки 30.07.2015 року, згідно якого - ринкова вартість об`єкта оцінки, з округленням до тисяч гривень становить: 1 032 000,00 грн. (том №2, а.с.68-123). Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час перебування у шлюбі подружжям спільно було придбано наступне майно: автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2010 року випуску, номер кузову № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль HONDA CR-V, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Так, Постачальник: Дочірнє підприємство «Автоскладальний завод №2» Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія «Богдан Моторс», з однієї сторони та Покупець: [PERSON] (надалі - Покупець), з другої сторони, 28.11.2011 року уклали Договір №3119/28/01/2011 поставки товару (том №4, а.с.37-39). Згідно п.2.1. Договору №3119/28/01/2011 поставки товару від 28.11.2011 року - Постачальник продає та передає (поставляє) у встановлений строк, а Покупець приймає (купує) HYUNDAI ELANTRA 2.0 GLS авт. куз. № [NUMBER] , двигун [NUMBER] , колір чорний, всього за 178600,00 ГРН. Згідно п.2.2. Договору №3119/28/01/2011 поставки товару від 28.11.2011 року - загальна сума Договору складає 178600,00 грн., в тому числі ПДВ 20%, що складає 29766,67 грн. Згідно Довідки-рахунку №133857, серії ЦБР від 10.02.2011 року [PERSON] продано і видано автомобіль HYUNDAI ELANTRA, двигун G4GCA974434, кузов № [NUMBER] (том №4, а.с.40). А також, 08.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фінансово-кредитною Компанією «Лев», далі за текстом Продавець, з однієї сторони та [PERSON] , далі за текстом Покупець, з другої сторони укладено Договір купівлі-продажу №254 (том «4, а.с.42-45). Згідно п.1. Договору купівлі-продажу №254 від 08.11.2012 року, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю ( [PERSON] ) в обговорений нижче термін один новий автомобіль HONDA CR-V, тип KR, колір POLISHEF METAL METALLIC (NH-737M), надалі Автомобіль, а Покупець зобов`язується оплатити й прийняти його на умовах даного Договору. Згідно п.3.1. Договору купівлі-продажу №254 від 08.11.2012 року - ціна Автомобіля визначена на день укладання даного Договору 300 313,00 грн. Відповідно до Довідки-рахунку №710423 від 09.11.2012 року, [PERSON] продано і видано автомобіль марки HONDA CR-V, двигун [NUMBER] , кузов № [NUMBER] (том №4, а.с.46). 11.02.2011 року здійснено первину державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, 2010 року випуску, кузов № [NUMBER] із видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію на ім`я [PERSON] (том №4, а.с.51). 14.12.2012 року здійснено первину державну реєстрацію транспортного засобу HONDA CR-V, 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] із видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію на ім`я [PERSON] (том №4, а.с.51). Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 25.04.2018 року №31/26-295аз, повідомлено, про те, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, автомобіль HONDA CR-V, 2012 року випуску, номерні знаки [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , 12.10.2013 у ВРЕР ДАІ №4 м. Києва, на підставі довідки-рахунку ААВ №613343 виданої 12.10.2013 ТОВ «Атоплюс-Сервіс», було перереєстровано на [PERSON] . У зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних документів, підстави перереєстрації від 12.10.2013, автомобіля HONDA CR-V, 2012 року випуску, номерні знаки [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , згідно Наказу МВС України №5 ст.203 ДСК від 10.01.2014 року (термін зберігання 3 роки), у ВРЕВ ДАІ №4 м. Києва були знищені (том №4, а.с.214а). Згідно Договору №468823 від 18.11.2015 року, [PERSON] , що є власником автомобіля HONDA CR-V, надалі іменується «Продавець», з однієї сторони і [PERSON] , з іншої сторони, надалі «Покупець», уклали цей Договір, за яким Покупець - [PERSON] придбав, а Продавець - [PERSON] продала належний їй на праві власності автомобіль: HONDA CR-V кузов [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . Предмет купівлі-продажу оцінений Сторонами в сумі: 125000,00 грн. (том №4,а.с.36). Згідно Звіту №04/87-07 від 10.02.2015 року про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA 2.0 реєстраційний номер [NUMBER] , здійсненого ТОВ «Автопрестиж центр», суб`єктом оціночної діяльності - [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №557 від 04.10.2003 року) - ринкова вартість автомобіля HYUNDAI ELANTRA 2.0 державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) № [NUMBER] на дату оцінки складає 197156,61 грн. (том №1, а.с.16-28). Стороною відповідача, було визначено вартість автомобіля HONDA CR-V порівняльним методом, за даними Інтернет-сайтів: [INFO] та https://rst.ua, у розмірі 647305,00 грн., як середню ринкову вартість аналогічного автомобіля з близькими характеристиками та пробігом. Також в матеріалах справи міститься Договір купівлі-продажу квартири від 29.10.2004 року, укладений між [PERSON] , що діє від свого імені особисто та від імені [PERSON] , за довіреністю, посвідченою 20.10.2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області за реєстровим №2710, іменовані надалі як ПРОДАВЦІ, з однієї сторони та [PERSON] , іменована надалі як ПОКУПЕЦЬ, з другої сторони. Згідно п.1 Договору купівлі-продажу квартири від 29.10.2004 року - Продавці, також в особі представника, продали, а Покупець купила КВАРТИРУ за №3 (три), що знаходиться в будинку під [ADDRESS] . Згідно п.2 Договору купівлі-продажу квартири від 29.10.2004 року - в цілому квартира, що продається складається з однієї житлової кімнати, загальною площею - 34,14 кв.м., в тому числі житловою - 16,00 кв.м. А у відповідності до п.3 Договір купівлі-продажу квартири від 29.10.2004 року - Квартира, що продається, належить ПРОДАВЦЯМ на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.02.1993 року Державним комунальним підприємством «Житлофонд» Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням №4 від 27.02.1993 року. Право власності на зазначену квартиру зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 15.03.1993 року у реєстровій книзі за №2932. Згідно п.4 Договір купівлі-продажу квартири від 29.10.2004 року - продаж вчинено за 172461,25 грн., що на день укладення цього договору за курсом валют, встановленим НБУ, становило еквівалент 32500 доларів США, які ПОКУПЕЦЬ сплатила ПРОДАВЦЯМ, в тому числі в особі представника, до підписання цього договору. Згідно Довідки Житлово-будівельного кооперативу «Маяк-7» від 26.07.2016 року, [PERSON] , проживає та прописаний в [ADDRESS] . На цій житловій площі проживають та прописані 3 чоловік, в тому числі: [PERSON] (власник), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син) (том №3, а.с.24). А у відповідності до Довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Сервісний центр Деснянського району від 27.07.2016 року, виданої гр. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (том №3, а.с.25). Також позивачем за первісним позовом в судовому засіданні було зазначено, що під час їх перебування у шлюбі, відповідач отримав дохід в якості роялті, про який він раніше не повідомляв. 06.12.2013 в службовому кабінеті №224 слідчою СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Іванченка Ю.В. у кримінальному провадженні №32013110030000098 відносно [PERSON] , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст.358. ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, її було допитано як свідка. Під час допиту, від слідчої їй стало відомо про те, що її чоловік [PERSON] як фізична особа - підприємець отримав дохід в якості роялті від використання знака для товарів і послуг «АЛЬФА ТАКСІ» на загальну суму понад 6.5 млн. грн., але не сплатив податки. Окрім того, в лютому 2014 року (точної дати не пам`ятає) в цьому ж кримінальному провадженні, її було додатково допитано як свідка. З приводу отриманого доходу та несплачених податків Державна податкова інспекція у Деснянському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняла податкові повідомлення-рішення. Рішення податкової інспекції відповідач оскаржував у Окружному адміністративному суді міста Києва. У постанові від 12.02.2014 року в справі 826/877/14 Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що згідно з банківськими виписками по поточному рахунку [PERSON] № [NUMBER] в ПАТ Райффайзенбанк Аваль у м. Києві, МФО №380805 за період з 14.06.2012 по 31.12.2012 надійшло грошових коштів від ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» на загальну суму 6572650,32 грн., зокрема, в червні - 221158,06 грн., в липні - 1089622,67 грн., в серпні - 875613,22 грн., в вересні - 1103673,83 грн., в жовтні - 1072390,46 грн., в листопаді - 1168397,38 грн. та грудні - 1041794,70 грн. Як зазначив суд, матеріалами справи, зокрема, банківськими виписками та договорами підтверджується обставина отримання [PERSON] коштів в якості роялті від використання знака для товарів і послуг «альфа таксі». Доказів іншого призначення платежу та наявності інших підстав для отримання коштів відповідачем суду не надано, в процесі розгляду справи не встановлено. Окрім того, у постанові від 12.02.2014 суд також зазначає, що працівниками податкового органу (ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) проведено позапланову перевірку фізичної особи - підприємця [PERSON] , за результатами якої складено акт від 23.09.2013 за №5/26-52-17- 01/ [NUMBER] про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки підприємницької діяльності ФОП [PERSON] з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.06.2012 року по 31.12.2012 року. У даному акті податковий орган відобразив, що отримані ФОП [PERSON] кошти в сумі 6572650,32 грн. є роялті із зазначенням підстав чому ці кошти є роялті. Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного Кодексу України). Відповідно до ч. 3ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1 та 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п. 22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). Як роз`яснено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Так, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що спільним сумісним майном подружжя, яке розглядається у даній цивільній справі, являється: -двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,90 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м.; однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,00 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м. Вказані квартири були придбані подружжям [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі,за спільні кошти подружжя, а отже підлягають поділу як об`єкти спільної сумісної власності подружжя. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем за зустрічним позовом не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що при купівлі квартири [ADDRESS] ним були використані його особисті грошові кошти в розмірі 172 461 грн. 25 коп., а тому суд приходить до висновку, що вказані вище квартири було придбано за рахунок спільних сумісних коштів як подружжя. Щодо позовних вимог обох позовів про поділ транспортних засобів - автомобілів Hyundai Elantra, 2010 року випуску, номер кузову [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] та HONDA CR-V, 2012 року випуску, номер кузову [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , то судом встановлено, що дані транспортні засоби наразі не перебувають у власності сторін у справі. Автомобіль Hyundai Elantra було продано 10.10.2015 року та перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунок серії ААЕ №589942 від 07.10.2015 р. Крім того, автомобіль HONDA CR-V 19.11.2015 було продано та перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунок серії ААЕ №468823 від 18.11.2015 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.09.2020 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та ін.. про визнання договорів купівлі-продажу вказаних вище транспортних засобів недійсними. Судовим рішенням встановлено, що стороною позивача на час вирішення спору не надано і судом не здобуто конкретних правових і достовірних та беззаперечних доказів, які б однозначно свідчили, що [PERSON] при укладенні оспорюваних договорів щодо спільного майна, діяла недобросовісно і не отримала згоди на це другого з подружжя. Тому суд приходить до висновку про не доведеність позовних вимог в частині поділу вказаних вище транспортних засобів. Щодо позовних вимог обох позовів про розподіл зобов`язань за договором кредиту №5303/1202 від 18.11.2004 року та договором кредиту №013МІ11130520001 від 20.05.2013 року, то суд приходить до висновку про не можливість задоволення таких позовних вимог, оскільки такі вимоги суперечать предмету договору кредиту та договору поруки, які є діючими на момент розгляду справи судом, обов`язки за цими кредитними договорами є спільними між позивачем та відповідачем, тобто вони солідарно відповідають за виконання обов`язків покладених на них за такими договорами. Крім того, як встановлено в судовому засіданні ні позивач ні відповідач не зверталися до Банку з будь-якими письмовими заявами про переведення кредитних зобов`язань на одного із них. Щодо позовних вимог первісного позову про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації Ѕ частки отриманого у шлюбі [PERSON] доходу в якості роялті у розмірі 3 286 325.16 грн., то суд приходить до висновку про не доведеність таких позовних вимог стороною позивача. Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, такі доходи були отримані відповідачем у період з 14.06.2012 року по 31.12.2012 року, тобто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.05.2014 року. Позивачем на час вирішення спору суду не надано і судом не здобуто конкретних правових і достовірних та беззаперечних доказів, які б однозначно свідчили, що відповідач використав отримані ним доходи як фізична особа - підприємець у власних цілях і що такі кошти були використані не в інтересах сім`ї. З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги первісного позову підлягають задоволенню частково, а вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі компенсуються за рахунок відповідача на користь позивача за первісним позовом пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial