Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області в особі реєстраційної служби про визнання недійсним іпотечного договору, що 12 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON]В, зареєстровано в реєстрі за №100. Відповідно до положень вказаного договору в забезпечення виконання зобовязання, що виникло у Іпотекодавця на підставі договору позики №1/2013 від 12 лютого 2013 року, укладеного між позичальником та позикодавцем у прості письмові формі на суму 150000 гривень, в обумовленим в основному договорі строком повернення боргу до 12.02.2015 року з платою 5% щомісячно за користування позикою, іпотекодавець передає в іпотеку предмет іпотеки. Предмет іпотеки складає нежитлове приміщення магазину-кафе, загальною площею 320,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район с. Райківці вул. Подільська буд №79-а. Вказаний договір іпотеки вона вважає недійсним, оскільки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З 04.01.1992 року по 14.08.2008 року. Приміщення, що є предметом іпотеки за оспорюваним договором, набуте ними нею та [PERSON] За час шлюбу на підставі договору міни, посвідченого 02.09.2003 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2074. Оскільки зазначене приміщення магазину-кафе набуте в шлюбі з [PERSON], а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Вона згоду на укладення іпотечного договору не давала, а тому правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, яки вчинив правочин, необхідних повноважень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 12.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким останній передав в іпотеку нежитлове приміщення магазину-кафе за адресою с.Райківці, вул.Подільська 79а, що за п.3 договору є особистою приватною власністю [PERSON] Дане приміщення належить [PERSON] на підставі договору міни, що укладений між приватним підприємцем [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Райківці», посвідченого 02.09.2003 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON], №2074. За ст.ст.215,216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.8 постанови №9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ст. 578 ЦК України та ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про іпотеку" майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.(ст..60 ЦПК). Суду не надано доказу тому, що приміщення магазину-кафе за адресою с.Райківці, вул.Подільська 79а Хмельницького району Хмельницької області є спільна сумісна власність подружжя, а тому згода [PERSON] при укладенні іпотечного договору не потребувалася. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed