Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі- Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.03.2013 року у загальному розмірі 121267, 81 грн., якак створилась у відповідача станом на 30.09.2018 року, та яка складається з наступного: 14988,03 грн.- заборгованість за кредитом; 97478,94 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 2550,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5750, 84 грн. - штраф (процентна складова)., у зв'язку з невиконанням останнім умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору договір складається із анкети- заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення умов договору відповідач допустив заборгованість в зазначеній сумі. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 819, 02 грн. Ухвалою суду від 8 січня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач в судове зсідання неодноразово не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином за місцем проживання, судову повістку повернути суду з відміткою «за спливом терміну зберігання». Враховуючи наведене, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. 22.03.2013 р. [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент - Банк», яка містить посилання на те, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також позичальник підтвердив, що ознайомлений та згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач в день підписання анкети-заяви про приєднання ознайомлений з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Gold», в якій зазначені умови, строк та порядок погашення кредиту, фінансові умови надання платіжної карти. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» з метою надання послуг банк надає клієнту картку, вид якої визначається у пам'ятці клієнта і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку даних документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку . Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком. За умовами вказаного вище договору [PERSON] отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За вимогами п. 2.1.5.5, п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафта, згідно п. 2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом і овердрафтом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», із розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями відповідно до умов Договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього створилась заборгованість за кредитом у розмірі 14988, 03 грн.. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 14988, 03 грн. доведені та підлягають задоволенню. Приписами ч.1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. В доповіді Європейської комісії «За демократію через право», яка схвалена Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 2526 березня 2011 року) щодо Верховенства права зазначено, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватися у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права. (Заборона свавілля (prohibition of arbitrariness п.52) Відповідно до резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Як вбачається з наданого банком розрахунку, станом на 30.09.2018 року відповідачу нарахована заборгованість у розмірі 121 267, 81 грн., у тому числі: 14988,03 грн.- заборгованість за кредитом; 97478,94 грн. - по процентами за користування кредитом; 2550,00 грн. - по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина, 5750, 84 грн. - процентна складова. Таким чином, при процентній ставці по кредиту 46,80% проценти, нараховані Банком, в 5 разів перевищують заборгованість за кредитом. З огляду на викладені обставини, сума щомісячних нарахувань процентів на прострочену заборгованість, яка мала місце з лютого 2016 р. до 31.03.2018 р. неспівмірно зростала від 895 грн. до 97 478, 94 грн. на місяць (квітень 2018 р.). Зазначене не відповідає умовам договору, прозорості та зрозумілості таких нарахувань, перетворюється на непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. З метою повного, всебічного та для прийняття справедливого рішення у справі ухвалою суду від 12 грудня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу, крім іншого, запропоновано надати детальний розрахунок заборгованості за вказаним договором, по кожній складовій, однак позивач не надав належних доказів щодо порядку нарахування суми процентів. Вимога по стягненню відсотків є явно завищеною та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти суперечить розумному стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання. За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладені обставини судом проведено перерахунок нарахованих відсотків таким чином. Сума нарахованих відсотків за період з 26 лютого 2016 по 30 вересня 2018 року (за 215 днів) за кредитом становить 4189,15 грн. з розрахунку: 14988,03 х46,80%х215, 360 днів де загальна заборгованість за кредитом - 14 988,03 грн., відсоткова ставка- 46,80%, кількість днів прострочення- 215. Крім того, на залишок заборгованості по кредиту станом на 19.02.2016 року нараховано проценти у розмірі 895 грн. Таким чином, загальна заборгованість за відсотками станом на 30 вересня 2018 року становить 5084,15 грн. ( 4189,15 грн.+895грн. = 5084,15 грн.) Таким чином, сума боргу за тілом кредиту та процентами становить 20 072,18 грн. ( 14988,03+5084,15=20072,18) Пунктом 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено оплата штрафу при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Отже, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 грн. підлягають задоволенню. Розмір штрафу (процентної складової) - 5% від визначеної судом суми позову - 20 072,18 грн. - становить 1 003,61 грн., та саме у вказаній сумі вимоги про стягнення процентної складової штрафу підлягають задоволенню. Заборгованість по комісії за користуванням кредитом відповідно до умов договору становить 2550,00 грн., та пядлягає стягненню відповідно до наведених умов договору. Таким чином, з відповідача слід стягнути заборгованість в загальній сумі 24 125,79грн.: (20072,18+ 500 + 1003,61 грн=24 125,79грн.) Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 361 грн.98 коп.

Outcome: partial