Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» та просить суд: -визнати незаконним та скасувати наказ Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» від 19.02.2018 № 139-к; -поновити його, [PERSON], на посаді провідного інженера з комплектації устаткування відділу закупівель департаменту із сервісів Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» з 19 лютого 2018 року; -стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10552.66 грн.; В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював на посаді провідного інженера з комплектації устаткування відділу закупівель департаменту із сервісів Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». 25 жовтня 2017 року отримав попередження за №115-163, яким його повідомили про зміни в організації виробництва і праці в ДТЕК Бурштинська ТЕС на підставі наказу ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 27.09.2017 р. №132-П «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС» у зв'язку із чим передбачено скорочення його посади з 03 січня 2018 року. Із змістом наказу ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 27 вересня 2017 року за № 132-П «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС» він ознайомлений не був. Наказом «ДТЕК Бурштинська ТЕС» від 19 лютого 2018 року його звільнено з займаної посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, будь-яких змін в організації виробництва і праці не відбулося, що ж і підтвердив профком Бурштинської ТЕС на засіданні 13 листопада 2017 року, відмовляючи адміністрації Бурштинської ТЕС у наданні дозволу на його звільнення. Також, 13 листопада 2017 року профком зазначив, що «наразі невідомо чи має місце скорочення штатів чи скорочення чисельності працівників.... Адміністрацією не вказано чи дійсно у неї мали місце зміни, в організації виробництва і праці, не вказано, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці». Звертає увагу на те, що наказ про його звільнення від 19 лютого 2018 року за № 139-к не міг бути підписаним директором Шмигалем Д.А., оскільки 19 лютого 2018 року Шмигаль Д.А. перебував у відрядженні. Власник або уповноважений ним орган при вивільнені працівників у випадках змін в організації виробництва і праці повинен дотримуватися вимог статті 42 КЗпП України, якою встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Звільняючи його з посади, відповідачем не здійснювалося будь-яке порівняння його кваліфікації та продуктивності праці із іншими працівниками. При змінах в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен видати наказ, яким уповноважити відділ кадрів або інший відділ підприємства, на який покладено здійснення функції відділу кадрів, провести необхідні заходи в зв'язку зі звільненням працівників (не пізніше ніж за два місяці до їх проведення), включаючи ознайомлення працівників з наказом під розпис та вручення письмового повідомлення про звільнення. Відділ кадрів повинен підготувати письмове повідомлення про можливе звільнення працівників та за два місяці до запланованого вивільнення персонально (під розпис) ознайомити кожного працівника з наказом про внесення змін в організацію виробництва і праці та вручити письмове повідомлення. Однією із важливих умов є ознайомлення (під розпис) працівника безпосередньо із наказом про внесення змін в організацію виробництва і праці. Саме підпис працівника є формою підтвердження отримання ним відомостей, які складають зміст наказу. Однак, із наказом ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 27 вересня 2017 року «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС» він ознайомлений не був, оскільки його підпису на ньому і в інших документах відсутній. 25 жовтня 2017 року ним була подана заява про переведення його комірником, згідно наказу № 132-П. Наказом № 949-к від 07 грудня 2017 року переведено позивача комірником відділу із закупівель департаменту із сервісів, однак із його змістом він не був обізнаний і, цього ж дня, тобто 07 грудня 2017 року подав письмову заяву про відкликання та повернення заяви про перевід на комірника ВЗ. Згідно Правого висновку, висловленого Верховним Судом України в постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1723 цс17 роботодавець є таким, що виконав обов'язок визначений статтею 92 КЗпП України, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідач зобов'язаний був надати йому перелік вакантних посад не тільки станом на 25 жовтня 2017 року, а й станом на день його звільнення 19лютого 2017 року, оскільки протягом двохмісячного строку аж до фактичного його звільнення могли відкритися інші вакансії. Проте, матеріалах справи відсутнє повторне повідомлення, яке б містило перелік вакантних посад в ДТЕК Бурштинська ТЕС станом на день його звільнення. В день звільнення позивача, про вакантні посади ніхто повторно не повідомляв. У відповідача не відбулося змін в організації виробництва і праці, оскільки не відбулось запровадження нових форм організації праці, впровадження передових методів, технологій. Також, як було зазначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08 лютого 1995 року за № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, оскільки законодавством не передбачено жодних підстав для його зменшення (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 вересня 2017 р. у справі № 6- 2597цс16). Вважає, що підлягає поновленню на попередній роботі на посаді провідного інженера з комплектації устаткування. З відповідача також слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач, його представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - Чорній О.Б. позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що позивач дійсно працював на посаді провідного інженера з комплектації устаткування відділу закупівель департаменту із сервісів Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». 25 жовтня 2017 року [PERSON] ознайомлено з попередженням № 115-162 про зміни в організації виробництва і праці в ДТЕК Бурштинська ТЕС, щодо скорочення посади, яку він займав з 03 січня 2018 року на підставі наказу ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 27 вересня 2017 року за №132-П «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС" та запропоновано вакантні посади для працевлаштування. Наказом «ДТЕК Бурштинська ТЕС» від 19 лютого 2018 року позивача звільнено з займаної посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Адміністрація Бурштинської ТЕС належним чином попередила позивача про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвання власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації і виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з даної підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до попередження за №115-162 про зміни в організації виробництва і праці в ДТЕК Бурштинська ТЕС, позивачу було запропоновано перелік вакантних посад для його подальшого працевлаштування, серед яких ним було обрано посаду комірника ВЗ, про що подано адміністрації відповідача власноручно написану заяву від 25 жовтня 2017 року. В заяві позивач посилається на наказ № 132-П від 27 вересня 2017 року, а тому твердження про те, що він з таким не був ознайомлений є неправдивим та таким, що не відповідають дійсності. В подальшому [PERSON] наказом за № 949-к «Про переведення [PERSON].» від 07 грудня 2017 року переведено з 08 грудня 2017 року на посаду комірника відділу закупівель департаменту із сервісів на підставі вищенаведеної заяви, проте в той же день він звернувся до адміністрації підприємства з проханням повернути заяву про перевід на комірника та на підставі заяви від 07 грудня 2017 року. Адміністрація підприємства видала наказ № 949/1-к «Про скасування наказу про переведення [PERSON].» від 08 грудня 2017 року. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Ця вимога законодавства виконана відповідачем та 26 жовтня 2017 року до Державної служби зайнятості подано звітність інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Також, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п.п. 2 і 3 ст. 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Адміністрація Бурштинської ТЕС належним чином, а саме, 11 грудня 2018 року звернулася до профспілкового комітету Бурштинської ТЕС із поданням за №115/191 про надання згоди на звільнення провідного інженера з комплектації устаткування відділу закупівель [PERSON] з 02 січня 2018 року. Подання роботодавця має бути розглянуто виборним органом первинної профспілкової організації, членом якої є працівник в 15-денний строк з моменту його отримання. Про прийняте рішення виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску данного строку вважається, що згода на звільнення працівника надана. У виписці з протоколу за №30 від 13 грудня 2017 року про відмову в наданні згоди на звільнення [PERSON] надану у відповідь на повідомлення про перелік посад і осіб, що їх займають, які плануються до скорочення від 25 жовтня 2018 року за №115/164, яке не є поданням на звільнення [PERSON] та враховуючи, що відповідь на подання про звільнення від 11 грудня 2018 року за № 115/191 не було отримано відповідачем Генеральний директор ПАТ «ДТЕК Західенерго» звернувся з поданням за № 82/юр від 27 червня 2018 року щодо з'ясування даних обставин та надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем. 02 жовтня 2017 року адміністрація Бурштинської ТЕС повідомила первинну профспілкову організацію Бурштинської ТЕС про те, що з 03 січня 2018 року запроваджуються зміни в організації виробництва і праці на підприємстві, що полягатимуть в скороченні штату працівників відділу закупівель. А в подальшому 25 жовтня 2017 року адміністрація Бурштинської ТЕС в доповнення до повідомлення від 02 жовтня 2017 року надала первинній профспілковій організації перелік посад і осіб, що їх займають, які підлягають скороченню. Ці документи, подавались виключно з метою надати можливість профспілковій організації висловити свої пропозиції, рекомендації, зауваження стосовно можливого скорочення, але жодних пропозицій зі сторони профспілки про перенесення строків або тимчасового припинення чи відміну заходів щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення не поступало. Відповідно і відмова в наданні згоди на звільнення позивача оформлена випискою з протоколу за №30 від 13 листопада 2017 року є безпідставною, такою, що самовільно прийнята профспілкою з порушення порядку передбаченого законодавством не на підставі розгляду подання про звільнення адміністрацією підприємства. Окрім того, ні сама виписка з протоколу, ні додаток до неї не містять належного правового обґрунтування не надання згоди на звільнення позивача. Також, ця виписка була підписана не повноважною на такі дії особою [PERSON], який на час оформлення даного протоколу був виключений з членів Укрелектропрофспілки за систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього Статутом Укрелектропрофспілки та в подальшому усунений (увільнений) з посади голови профкому Бурштинської ТЕС. Оскільки адміністрація БУ ТЕС зробила всі необхідні дії щоб працевлаштувати позивача в межах підприємства, первинна профспілкова організація «Бурштинської ТЕС» надала згоду на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме скорочення штату працівників на підставі Наказу ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 27 вересня 2017 року за №132-П «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС» з [PERSON] - провідним інженером з комплектації устаткування. За змістом ст. 42 КЗпП України, переважне право й перевага в залишені на роботі діють за наявності у роботодавця працівників, які займають таку саму посаду або виконують таку ж роботу, що й вивільнюваний, а не будь-яких інших. Вважає, що звільнення позивача відбулось з чітким дотриманням порядку передбаченого законодавством, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Просив в позові відмовити. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши здобуті докази, суд встановлює наступні фактичні обставини спору та зміст спірних правовідносин. Позивач 14 січня 2001 року переведений інженером відділу підготовки та проведення ремонтів, що стверджується копією трудової книжки, запис № 16 (а.с.8). Наказом № 464 від 16 липня 2002 року [PERSON] переведений на посаду інженера з комплектації устаткування першої категорії відділу підготовки та проведення ремонтів (а.с.9). Наказом від 31 січня 2008 року [PERSON] переведений інженером з комплектації устаткування першої категорії відділу матеріально технічного постачання, що стверджується копією трудової книжки - запис № 19 (а.с. 9). Наказом № 130/1 від 31 серпня 2012 року відділ матеріально технічного забезпечення з 17 грудня 2012 року переплановано на Відділ закупівель (а.с.9). Наказом за №139-к від 19 лютого 2018 року позивача звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, що стверджується копією трудової книжки по запису №25 (а.с.9). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Також, Міністерство юстиції України у своєму роз'ясненні «Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації» від 25 січня 2011 року зазначає, що при змінах в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен видати наказ, яким уповноважити відділ кадрів або інший відділ підприємства, на який покладено здійснення функції відділу кадрів, провести необхідні заходи в зв'язку зі звільненням працівників (не пізніше ніж за два місяці до їх проведення), включаючи ознайомлення працівників з наказом під розпис та вручення письмового повідомлення про звільнення. Відділ кадрів повинен підготувати письмове повідомлення про можливе звільнення працівників та за два місяці до запланованого вивільнення персонально (під розпис) ознайомити кожного працівника з наказом про внесення змін в організацію виробництва і праці та вручити письмове повідомлення. Копією заяви позивача від 25 жовтня 2017 року стверджується, що [PERSON] звертався із письмовою заявою про переведення його у ВЗ комірником згідно наказу за №132-П від 27 вересня 2017 року (а.с.94). В подальшому [PERSON] наказом за № 949-к «Про переведення [PERSON].» від 07 грудня 2017 року переведено з 08 грудня 2017 року на посаду комірника відділу закупівель департаменту із сервісів на підставі вищенаведеної заяви (а.с.96), проте в той же день позивач звернувся до адміністрації підприємства з проханням повернути заяву про перевід на комірника та на підставі заяви від 07 грудня 2017 року (а.с.97). Адміністрація підприємства видала наказ № 949/1-к «Про скасування наказу про переведення [PERSON].» від 08 грудня 2017 року (а.с.98). Відповідачем не доведено та судом не здобуто доказів того, що позивач був ознайомлений з наказом про зміни в організації виробництва і праці ДТЕК Бурштинська ТЕС від 27 вересня 2017 року. №132-П «Про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС» під розпис. Позивача було тільки попереджено письмово за № 115-162 від 25 жовтня 2017 року про зміни в організації виробництва і праці ДТЕК Бурштинська ТЕС, де передбачено скорочення посади позивача з 03 січня 2018 року. Копією Наказу за №132-П від 27.09.2017 року про внесення змін до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС стверджується, що з 03 січня 2018 року запроваджено наступні зміни до штатного розпису ДТЕК Бурштинська ТЕС, а саме, скоротити штатні одиниці відділу із закупівель ДТЕК Бурштинська ТЕС-провідного інженера з комплектації устаткування та інженера з комплектації устаткування І категорії (а.с.15). Протоколом профспілки профкому Бурштинскої ТЕС від 13 листопада 2017 року за № 30 було ухвалено, відмовити адміністрації Бурштинської ТЕС у наданні згоди на розірвання трудового договору з провідним інженером з комплектації устаткування відділу закупівель [PERSON] за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.17). Згідно Правового висновку, висловленого Верховним Судом України, в постанові від 18.10.2017 р. у справі №6-1723цс/17 роботодавець є таким, що виконав обов'язок визначений ст. 93 КЗпП України, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і, які існували на день звільнення. Тобто відповідач зобов'язаний був надати позивачу перелік вакантних посад не тільки станом на 25 жовтня 2017 року, а й станом на день його звільнення, тобто 19 лютого 2018 року. Також, в матеріалах справи відсутнє повторне повідомлення, де б містило перелік вакантних посад в ДТЕК Бурштинської ТЕС станом на день звільнення позивача. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на ці обставини суд вважає, що наказ №139-к від 19 лютого 2018 року виданий директором відокремленого підрозділу «Бурштинська ТЕС « ПАТ «ДТЕК Західенерго» про звільнення [PERSON], провідного інженера з комплектації устаткування відділу із закупівель департаменту із сервісів у зв'язку із скороченням штату працівників виданий з недотриманням п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та порушує права позивача. З метою відновлення законності та поновлення порушених прав належить визнати незаконним та скасувати цей наказ в частині звільнення позивача, а також поновити [PERSON] на посаді провідного інженера з комплектації устаткування відділу із закупівель департаменту із сервісів на Бурштинській ТЕС. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (ч. 5 ст. 235 КЗпП України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керується п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно якого при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата. З огляду на те, що відповідач надав довідку про отриманий позивачем дохід за останні два місяці роботи, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2018 року по 07 листопада 2018 року включно становить (178 робочих днів * 360 грн. 33 коп.) в розмірі 64 138 (шістдесят чотири тисячі сто тридцять вісім) грн. 74 коп. за мінусом загальнообов'язкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати. Згідно положень ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць складає 7 566 грн. 30 коп. за мінусом загальнообов'язкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судовий збір є складовою судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на ухвалення рішення в частині на користь позивача, судовий збір слід компенсувати за рахунок відповідача, стягнувши такий на рахунок суду для сплати судового збору. На підставі ст.ст. 40 ч.1 п.1, 49-2, 232, 235 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р №100 (з наступними змінами і доповненнями) та

Outcome: approved