Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 13 грудня 2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 024200997БН/2013-12, відповідно до умов Банк відкрив останньому кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 39 000 гривень на строк до 30.11.2015 року включно, а Позичальник зобов»язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п.2.3 Договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати Кредитору проценти у розмірі 36% річних. Відповідно до п.7.2.1 Кредитного договору [PERSON] зобов»язався повернути кредит не пізніше терміну, вказаного у п.2.2. цього Договору, а випадку надіслання Кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена непроводення організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати на картковий рахунок, - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Кредитора. Відповідно до п.7.2.2 Кредитного договору [PERSON] зобов»язався щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця, починаючи з місяця, у якому розмір ліміту зменшуватиметься (враховуючи порядок зменшення розміру ліміту, визначений п.2.4 цього Договору) здійснювати погашення частин кредиту, які перевищуватимуть зменшений у цей же день розмір Ліміту. Однак, відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 05.08.2015 року становить 15 631,22 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку та надав свою згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду в зв»язку з реєстрацією відповідача в АР Крим, яка визнана тимчасово окупованою територією і відсутністю поштового зв»язку з даним регіоном. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 грудня 2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 024200997БН/2013-12, відповідно до умов Банк відкрив останньому кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 39 000 гривень. Договір укладено на строк до 30.11.2015 року включно. Банком взяті на себе зобов"язання було виконано у повному обсязі. Відповідно до п.2.3 Договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати Кредитору проценти у розмірі 30% річних. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами цього Договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються Кредитором щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату припинення дії Кредитної лінії, починаючи з дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений п.2.2 цього Договору, по дату припинення дії Кредитної лінії (включно). Відповідно до п.7.2.1 Кредитного договору [PERSON] зобов»язався повернути кредит не пізніше терміну, вказаного у п.2.2. цього Договору, а випадку надіслання Кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена непроводення організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати на картковий рахунок, - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Кредитора. Відповідно до п.7.2.2 Кредитного договору [PERSON] зобов»язався щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця, починаючи з місяця, у якому розмір ліміту зменшуватиметься (враховуючи порядок зменшення розміру ліміту, визначений п.2.4 цього Договору) здійснювати погашення частин кредиту, які перевищуватимуть зменшений у цей же день розмір Ліміту. Відповідно до п.7.2.4 Договору [PERSON] зобов»язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до п.7.2.7 Кредитного договору, Позичальник зобов»язався при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших зобов»язань за цим Договором, сплачувати кредиторук пеню згідно з умовами цього Договору. Згідно з п.п.9.1., п.9.2. Договору, у разі неповернення кредиту (частини кредиту) в строки, визначені Договором, а також за прострочення визначених Договором термінів сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку за кожен день прострочки пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, урозмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На момент розгляду справи зазначені положення Договору є чинними і не визнавались у встановленому законом порядку недійсними. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав в повному обсязі свої зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05.08.2015 р. становить 15 631,22 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 4 814, 55 гривень; - прострочена заборгованість за процентами - 9 407,29 гривень; - пеня, нарахована за прострочену заборгованість за процентами, - 1 266,72 гривень; - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, - 142,66 гривні. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до пп.6.1.2 п. 6.1 ст. 6 Договору, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких з умов договору або у разі, якщо протягом одного календарного місяця організація не проводить зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок. У зв»язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов Договору в частині погашення кредиту та сплати процентів, Банком на адресу останнього було надіслано лист-претензію №153-7\\1314від 20.04.2015 року про дострокове повернення всієї суми заборгованості, однак жодних дій, які свідчили б про його намір у добровільному порядку погасити наявну заборгованість вчинено не було. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором про відкриття поточного рахунку, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved