Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення неповернутої суми банківського вкладу, трьох процентів річних нарахованих відповідно ч.2 ст.625 ЦК України. В якому прохаЛА: стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] заборгованість по банківському вкладу згідно договору №331832/108724/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів від 10 червня 2015 року в сумі 22141 грн. 04 коп. з яких: 22 000 грн. сума неповернутого депозиту; 141 грн. 04 коп. 3% річних, що визначені ч.2 ст.625 ЦК України. В обґрунтування позову зазначила, що 10 червня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення №8 Філії «Полтавське РУ «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON], який діяв на підставі Положення про відділення та довіреності №982 від 01 листопада 2013 року, посвідченої ПН Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], укладено договір №331832/108724/370-14 про банківський строковий вкладу (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті. Відповідно до договору позивачем внесено, а банком прийнято грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2635.3.068457.003 у сумі 17 000 грн., на строк з 10 червня 2014 року по 15 червня 2015 року під 23,5% річних. 11 липня 2014 року позивач здійснила поповнення вкладу шляхом особистого відвідування відділення банку та надання відповідного платіжного документа на перерахування грошових коштів з метою поповнення вкладу в сумі 5000 грн. 12 червня 2015 року позивач, отримавши лише нараховані відсотки за користування вкладом, звернулась в банк з письмовою вимогою про припинення договору та повернення депозиту шляхом видачі готівки через касу банку. Працівники банку пояснили, що в звязку із скрутним становищем в банківській установі, не мають можливості видати тіло кредиту в сумі 22 000 грн. Було розяснено, що кошти перераховані на рахунок та на вимогу будуть видані при їх фактичній наявності. 15 червня 2015 року та 01 липня 2015 року позивач зверталась до відповідача з вимогою про повернення вкладу та кошти до даного часу не повернуто, відповідь від банку не отримано, заява залишена поза увагою, тому вона і звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без особистої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», до суду свого представника не направили, надіславши суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, зазначивши, що прохають відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 8 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 331832/108724/370-14 на 370 днів в національній валюті (а.с.8). Відповідно до п.1 договору, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2635.3.068457.003 у сумі 17000 гривень на строк з 10 червня 2014 року по 15 червня 2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Пунктом 2 договору передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 23,50% річних. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку №№2638.5.068457.004. Згідно п.3 договору, вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на вклад, протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, щомісячно, у порядку та у строки, передбачені п.п.4.2, 4.3.2. Основних умов. Згідно з п.4 вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п.1 цього договорузаяви, за згодою банку та в порядку та на умовах, передбачених п.п.3.1-3.4. Основних умов, мінімальна сума кожного поповнення складає 500 грн. Згідно до п.5 вкладник має право вимагати дострокового поповнення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви (або будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п.5.3. Основних умов. 11 липня 2014 року [PERSON]А здійснила поповнення вкладу та надання відповідного платіжного документа на перерахування грошових коштів з метою поповнення вкладу в сумі 5 000 грн. (а.с.13) 12 червня 2015 року [PERSON], звернулась в банк з письмовою вимогою про припинення договору та повернення депозиту шляхом видачі готівки через касу банку. 15 червня 2015 року [PERSON] звернулась до відповідача з вимогою про повернення вкладу. 01 липня 2015 року повторно звернулась до банку з вимогою про повернення вкладу та кошти до даного часу не повернуто (а.с.146-17). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (належне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всі території України є грошова одинця України гривня. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов»язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, за договором-заявою (депозит) «Стандарт» № 331832/108724/370-14 на 370 днів в національній валюті неповернутий депозит складає (17\~000+5000) 22 000 грн., через що з банку підлягає стягненню вказана сума. Відповідно до ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому слід відмовити у стягненні 3% річних, оскільки договором від 10 червня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] передбачано 23,5% річних, котрі позивач отримала у відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» не виконало умови договору, не повернувши, кошти, через що підлягає стягненню за договором-заявою (депозит) «Стандарт» № 331832/108724/370-14 на 370 днів в національній валюті становить 22 000 грн.

Outcome: partial