Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

01.06.2016 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.05.2013 року в загальній сумі 14964,31 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те, що 24.05.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 6413,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана угода, разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку"складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує та систематично порушує умови зазначеного кредитного договору, у звязку з чим станом на 05.05.2016 року за [PERSON] виникла заборгованість за перед Банком у загальній сумі 14964,31 грн., яка складається з наступного: - 6413,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 1920,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4874,07 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1756,40 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 06.09.2016 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в довідковому листі. Однак судовому засіданні, яке відбулося 30.08.2016 року [PERSON], позов не визнав, пояснивши при цьому, що не заперечує проти того, що між ним та банком було укладено кредитний договір, умови якого він порушив, однак зазначив, що не згоден із сумою позову, оскільки ним було отримано кредит у розмірі 2000,00 грн. тому позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" вважає необґрунтованими. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 6413,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана угода, разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку"складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує та систематично порушує умови зазначеного кредитного договору, у звязку з чим станом на 05.05.2016 року за [PERSON] виникла заборгованість за перед Банком у загальній сумі 14964,31 грн., яка складається з наступного: - 6413,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 1920,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4874,07 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1756,40 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики , які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором обґрунтуванні і підлягають задоволенню. У зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved