Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON], батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]. В основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 жовтня 2014 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і з часу розірвання шлюбу перебуває на її утриманні. Відповідач не приділяє належної уваги дитині, не приймав ніякої участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги, не виявляє батьківської любові та турботи про неї. Не зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, а тому створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, навмисне ухиляється від обов"язків по вихованню сина. Утримуванням та вихованням дитини вона займається сама. Позивачка в судове засідання не прибула, направила суду заяву, в якій позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Представник служби у справах дітей Рожнятівської районної адміністрації Фединяк С.І., у судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.6) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5) підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого народився син [PERSON], [INFO]. Довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання виданими виконкомом Петранківської сільської ради 14 вересня 2015 року підтверджено, що позивачка має на утриманні неповнолітню дитину. Висновком комісії з питань захисту прав дитини № 502/04-14 від 26 жовтня 2015 року Рожнятівської РДА Івано-Франківської області, визнано за недоцільне позбавляти [PERSON] батьківських прав (а.с.23). Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, такого бажання не проявляє, не цікавиться дитиною, не приймає участі у його вихованні, не відвідує його, протягом останніх років не надавав і не надає на сьогоднішній день матеріальної допомоги у будь-якому вигляді, аліменти не сплачує. Згідно довідки рахунку від 18.09.2015 року [PERSON] заборгував аліменти на утримання сина [PERSON] за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року в розмірі 7.277.4 грн. ( а.с.9). Відповідач жодного разу особисто не з'явився до органу опіки і піклування, про свій намір займатися вихованням дитини не повідомив. За таких обставин, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи, правам та інтересам дитини. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Аналіз вищенаведених судом доказів, які надала суду позивачка, дає суду підстави прийти до переконання про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав. На підставі ст.164 СК України,

Outcome: approved