Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, який в процесі розгляду уточнив і остаточно просив стягнути з НАСК «Оранта» 23327,89 грн., яких: 18229,06 грн. - страхове відшкодування, 2329,51 грн. - інфляційні втрати, 2424,74 грн. - пеня, 344,60 грн. - три відсотки річних, а також просив про стягнення судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.10.2013 року з вини водія [PERSON] сталася ДТП, в якій пошкоджено належний йому автомобіль «OРЕL ASТRА», державний номер [NUMBER]. Оскільки цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано в НАСК «Оранта», він 18.12.2013 року звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, однак, такого не отримав, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Зазначив, що згідно розрахунку страхового відшкодування і страхового акту, сума страхового відшкодування складає 18229,06 грн. Крім цього, оскільки відповідачем не виплачено страхове відшкодування, просить стягнути з відповідача за період з 19.03.2014 року по 03.11.2014 року 2329,51 грн. інфляційних втрат, 2424,74 грн. пені, 344,60 грн. три відсотки річних, а також 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який з врахування заяви про збільшення позовних вимог від 03.11.2014 року просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач - НАСК «Оранта», будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не направила в суд свого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подала, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2013 року на автодорозі Львів-Тернопіль, з вини водія автомобіля ВАЗ-2102, номерний знак [NUMBER], [PERSON] сталася ДТП за участю автомобіля «OРЕL ASТRА», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 15.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. (а.с.4). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 05.10.2013 року на підставі поліса № АС 5801852, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у НАСК «Оранта». Дія поліса поширювалась на період з 06.10.2013 року по 05.10.2014 року і він був чинним на час ДТП. Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик,

Outcome: approved