Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, відповідно до умов якого позивачеві було відступлено право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи відсотки, комісії, штрафні санкції та інші платежі) у розмірі 20382 грн. 44 коп., право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк» на підставі кредитного договору №2007838383 від 24 січня 2014 року. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 листопада 2016 становить 20382 грн. 44 коп., з яких: 17110 грн. 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 0 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3270 грн. 85 коп. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, однак відповідач ухиляється від виконання договору, внаслідок чого виникла заборгованість і позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити рішення у заочному порядку. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 24 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №2007838383 про надання кредиту у розмірі 18780 грн. з кінцевим строком повернення кредиту 24 січня 2017 року (а.с. 3-5) 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, відповідно до умов якого останньому було відступлено право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи відсотки, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк» на підставі кредитного договору №2007838383 від 24 січня 2014 року (а.с. 16-19). Згідно положень ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-якій передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі положень ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу та інших умов, які зазвичай висуваються. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 24 листопада 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 20382 грн. 44 коп., з яких: 17110 грн. 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 0 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3270 грн. 85 коп. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість на користь позивача у розмірі 20382 грн. 44 коп., з яких: 17110 грн. 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 0 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3270 грн. 85 коп. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту. Згідно платіжного доручення №6268 від 13 грудня 2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 1049, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України,

Outcome: approved