Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

09 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 800 грн. щомісячно та витрат на правову допомогу в сумі 100 грн, котрий повністю підтримала у судовому засіданні і просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, заперечував проти стягнення аліментів в сумі 800 грн., посилаючись на тяжке матеріальне становище, яке не дозволяє сплачувати аліменти - має стабільну, але незначну заробітну плату в сумі 2000 грн. щомісячно та має на утримання ще одну неповнолітню дитину, що недозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, не заперечував проти відшкодування судових витрат в сумі 100 грн. Просив задовольнити позов частково. Судом встановлено, що позивач є дочкою відповідача (а.с.2,5-6). Позивач не працює, бо продовжує навчання на денній бюджетній формі навчання в Слов"янському коледжі з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року, отримує стипендію у сумі 550,0 грн. в місяць (а.с.7). Позивач проживає разом з матір"ю і до досягнення повноліття отримував від відповідача аліменти в розмірі в середньому 500 грн. на місяць(а.с.8,16). На момент звернення позивача до суду єдиним джерелом існування позивача, відповідно до його власних пояснень в судовому засіданні, є допомога, яку надає її матір. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст.ст.182,200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища позивача та відповідача, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та можливість надання утримання другим з батьків. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 року встановлено з 01.12.2013 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в сумі 1218 грн. в місяць. Позивач проживає з матір»ю, яка зі слів позивача не працює, доходів не має та на своєму утриманні має позивача, дохід якого складає 550,0 грн. в місяць(а.с.7,8). Таким чином, судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, не хворіє, має постійний доход у сумі 2060,01 грн. в місяць, має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO](а.с.16,18). Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Встановлюючи розмір аліментів, суд відповідно до ст.182,200 СК України враховує як обов'язок матері позивача надавати йому матеріальну допомогу, так і обов'язок відповідача робити те саме, а також те, що відповідач має окрім позивача також неповнолітню доньку, яку зобов"язаний утримувати. А тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, в результаті чого матеріальне забезпечення позивача, відповідача та його неповнолітньої доньки [PERSON] буде практично рівним. Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року та ст.ст. ,84,88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. та на користь позивача підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 100 грн.(а.с.9)

Outcome: partial