Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

25 квітня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення їх в твердій грошовій сумі Свої вимоги мотивує тим, що 18 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у [ADDRESS]. В шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спочатку вони проживали в [ADDRESS]. Однак в подальшому, за відсутності роботи, вона змушена була повернутися з дітьми додому в с.Білі Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а відповідач продовжував працювати в Республіці Чехія, однак не допомагав їй утримувати їхніх спільних дітей та нерегулярно висилав кошти. Рішенням Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходу , який не може бути меншим ніж 30 %. Відповідач по справі на даний час не має регулярного, постійного щомісячного заробітку, а тому виникла необхідність змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з частки та визначити їх в твердій фіксованій грошовій сумі. Вважає, що відповідач, [PERSON] має змогу та повинен платити аліменти на утримання троїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2012 року і стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 6000 грн., а саме по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача по справі на користь держави судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, в якій заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила постановити рішення, яким змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з [PERSON] згідно Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року з 1/2 частки зі всіх видів його доходу, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму, та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2019 року, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по даній справі перебувають у шлюбі з 18 травня 2007 року, який зареєчстрували у [ADDRESS] (а.с.5) В шлюбі в сторін народилосяся троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані сторони по справі.(а.с.6-9) Рішенням Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця республіки Малі і жителя [ADDRESS] , в користь [PERSON] на утримання дочки: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходу, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11 травня 2011 року. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист.(а.с.10) З довідки Білоославської сільської ради Надвірнянського району №1716 від 28.07.2017 вбачається, що позивач [PERSON] дійсно проживає у [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] по даній адресі не проживає, так як виїхав у невідомому напрямку. (а.с.11) Крім того, з довідки Білоославської сільської ради Надвірнянського району №1717 від 28.07.2017 вбачається, що позивач [PERSON] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги дітям не надає. (а.с.12) Позивач у своїх позовних вимогах просить суд змінити розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000, 00 грн. на кожну дитину. Вважає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі сприяє інтересам дітей, оскільки відповідач на даний час офіційно не працює. В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13). Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 по справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов"язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, враховуючи зміни законодавства стосовно мінімального розміру аліментів та зміни в матеріальному стані позивача, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 31 жовтня 2012 року. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений [PERSON] позов про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з урахуванням матеріального положення обох сторін та їхніх дітей, підлягає до задоволення. Тому, з врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, а також матеріального становища дітей, їх стану здоров`я, що дохід матері є недостатнім для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дітей (харчування, лікування, навчання, придбання одягу, тощо), а також матеріального стану платника аліментів, що інших утриманців він не має, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей, що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. 180-183, 184, 191, 192, 196, 197 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved