Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про\~ розірвання шлюбу\~ та стягнення аліментів\~ на дитину, згідно із якою 31.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON], актовий запис № 10. Від цього шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні несумісні характери та погляди на життя, що у повсякденному житті призводило до сварок, прикрих непорозумінь, сторони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Відповідач перестав поважати позивача як особистість, не рахувався з її бажаннями й не поважав її працю в інтересах сімї, не працює, зловживає спиртними напоями, тому подальше спільне проживання та збереження сімї позивачка вважає неможливим та недоцільним. Крім того, відповідач не в повній мірі виконує свої батьківські обовязки відносно неповнолітньої дитини, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та примусове стягнення аліментів та просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати та зобовязати [PERSON] сплачувати щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 09.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників судового розгляду \~до суду надійшли заяви \~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим \~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу \~за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, \~не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. 31 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 132468. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-АМ № 253186 у [PERSON] та [PERSON] 02.03.2014 року народилася дочка [PERSON]. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Відповідно до\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімя фактично розпалась, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач не заперечував проти позову, а також не надав жодних доказів щодо свого стану здоровя, наявності на утриманні інших дітей. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів була звільнена від сплати державного мита, однак при подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір в розмірі 640 грн та просить сплачені нею під час звернення до суду судові витрати стягнути з відповідача, тому суд в порядку ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача\~ на користь позивача та в дохід держави судовий збір. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved