Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сторін- [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2300 грн. щомісячно. Позов обгрунтований тим, що шлюб між сторонами розірваний, дитина проживає разом із позивачем в м.Бровари і перебуває на її утриманні, відповідач нерегулярно надавав допомогу у розмірі 800-1000 грн., вказані кошти надавались не щомісячно, а на наполегливі прохання позивача. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини і не реагує на безвихідне становище позивача. Останній рік витрати на дитину, яка має хворобливй стан, потребує лікування та реабілітації, значно зросли. Відповідач є працездатною особою і може сплачувати аліменти, оскільки займається утепленням будинків і отримує дохід неофіційно, придбав автомобіль вольксваген б5, їздив за кордон відпочивати, інших непрацездатних утриманців не має. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення сторін щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що дитина має численні захворювання і потребує постійного лікування та реабілітації, дитина навчається у 1 класі і відвідує додаткові навчання. Відповідач нерегулярно надавав допомогу на дитину у розмірі 800-1000 грн., іноді купував дитині неосновні речі, останній раз відповідач надав 800 грн. у грудні 2018 року, які нею йому повернуті. Відповідач працює по утепленню будинків, їздить відпочивати за кордон, має 2 автомобілі. Відповідач для кімнати дитини придбав лише поличку для фотографій. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав у розмірі 1200 грн., пояснивши, що допомагає своїй дитині [PERSON] , 2012 року народження, відправляв на картку позивача і 4000 і 5000 грн., допомагає дитині по можливості, не має фізичної можливості щодня їздити до м.Бровари. З 23 травня 2019 року працює у ФОП « [PERSON] » і отримує близько 4100 грн., після розірвання шлюбу із позивачем одружився 9 березня 2019 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] утеплював її квартиру і отримав разом із своїм напарником 4000 грн.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] утеплював його квартиру і отримав близько 4000 грн., відповідач виконував також дані роботи і у його друзів і постійно виконує вказані роботи. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірваний, є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто сторони повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлений у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня-2118 грн., з 1 грудня-2218 грн.. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у працездатномі віці, згідно довідки про доходи №1 від 03 липня 2019 року працює у ФОП [PERSON] , заробітна плата за червень 2019 року 4680 грн., згідно показань в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] -відповідач здійснює діяльність по утепленню будинків і отримує дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину, яка має хворобливий стан і потребує лікування та реабілітації, позивачем, яка працює і також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2300 грн. щомісяця, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на проживання та утримання дитини саме позивачем. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп судового збору.

Outcome: approved