Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

у вересні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до КМР про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивачі, як спадкоємці померлої, у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Другої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте постановою від 16 серпня 2018 року державного нотаріуса Шершун О.В. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, зокрема рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2011 р. не зареєстроване у встановленому законом порядку. За таких підстав, позивачі просять в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] визнати за ними право власності у рівних частках за кожним, а саме по 1/3 частці кожному, - на окреме домоволодіння, яке складається з наступних приміщень в складі квартири [ADDRESS], а саме 1-1-2,5 кв.метрів (коридору), 1-2 - 3,7 кв.метрів (ванної), 1-3 - 0,8 кв.метрів (вбиральні), 1-4 - 3,7 кв.метрів (коридору), 1-5 - 7,9 кв.метрів (кухні), 1-6 - 13,7 кв.метрів (житлової кімнати), 1-7 - 26,3 кв.метрів (житлової кімнати), 1,8 - 23,1 кв.метрів (житлової кімнати), 1-9 - 4,3 кв.метрів (коридору/мезоніну), 1-10 - 12,2 кв.метрів (літньої кімнати), 1-13 - 23,9 кв.метрів (коридору), загальною площею 155,8 кв.метрів, житловою площею 63,1 кв.метрів, а також надвірних будівель і споруд, а саме сараю літ. "В", парканів № 1 та № 2 (60 п.м.) та воріт № 4, - на земельну ділянку, площею 666,67 кв.метрів, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10669 від 07.05.2007 р. має форму неправильного багатокутника ГДЕЖЛКМОПРСНЗГ із межами розподілу по лініям: - відрізок ЕЖ прокласти згідно із розподілом будинку, - відрізок ЕД довжиною 1 м прокласти з точки Е перпендикулярно до лівого фасаду житлового будинку, - відрізок ГД прокласти на відстані 1 м від лівого фасаду житлового будинку, - відрізок ЖЛ прокласти з точки Ж, при цьому точка Л знаходиться на відстані 1 м від погребу та на відстані 3,33 м від точки Ж, - відрізок ЛК довжиною 1,52 м прокласти на відстані 1 м від лівого фасаду погребу, - відрізок КМ довжиною 2,73 прокласти на відстані 1 м від центрального фасаду погребу Б, - відрізок МО прокласти шляхом з"єднання точок М і О, причому точка О знаходиться на відстані 5,33 м від точки П. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач КМР в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не забезпечила явку свого представника. У письмових поясненнях просить розглянути справу без участі їх представника. (а.с. 63) Представник третьої особи - органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 квітня 2017 Серії [NUMBER] (а.с. 21). Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] Кожен з позивачів звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до постанови від 16 серпня 2018 року державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв"язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 26) Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової вбачається, що [PERSON] заповіт не складала. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. [PERSON] змінив прізвище з «[PERSON]» при укладенні шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 липня 1983 року (а.с. 24). З позову вбачається, що [PERSON] за життя не встигла зареєструвати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2011 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2011 року, про розподіл в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що є спадковим майном. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2011 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2011 року, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл в натурі житлового будинку та земельної ділянки. Постановлено розділити житловий будинок [ADDRESS], що значиться в матеріалах технічної інвентаризації під літерами "А", "а", "а1", "а2" та "а3", в натурі. Виділити та надати [PERSON] у власність як окреме домоволодіння наступні приміщення в складі квартири [ADDRESS]: 1-1-2,5 кв.метрів (коридору), 1-2 - 3,7 кв.метрів (ванної), 1-3 - 0,8 кв.метрів (вбиральні), 1-4 - 3,7 кв.метрів (коридору), 1-5 - 7,9 кв.метрів (кухні), 1-6 - 13,7 кв.метрів (житлової кімнати), 1-7 - 26,3 кв.метрів (житлової кімнати), 1,8 - 23,1 кв.метрів (житлової кімнати), 1-9 - 4,3 кв.метрів (коридору/мезоніну), 1-10 - 12,2 кв.метрів (літньої кімнати), 1-13 - 23,9 кв.метрів (коридору), загальною площею 155,8 кв.метрів, житловою площею 63,1 кв.метрів, а також надвірних будівель і споруд, а саме сараю літ. "В", парканів № 1 та № 2 (60 п.м.) та воріт № 4. Також постановлено розділити садибну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], що значиться під кадастровим номером [NUMBER], в натурі. Виділити [PERSON] у власність 2/3 частини вказаної земельної ділянки, площею 666,67 кв.метрів, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10669 від 07.05.2007 р. має форму неправильного багатокутника ГДЕЖЛКМОПРСНЗГ із межами розподілу по лініям: - відрізок ЕЖ прокласти згідно із розподілом будинку, - відрізок ЕД довжиною 1 м прокласти з точки Е перпендикулярно до лівого фасаду житлового будинку, - відрізок ГД прокласти на відстані 1 м від лівого фасаду житлового будинку, - відрізок ЖЛ прокласти з точки Ж, при цьому точка Л знаходиться на відстані 1 м від погребу та на відстані 3,33 м від точки Ж, - відрізок ЛК довжиною 1,52 м прокласти на відстані 1 м від лівого фасаду погребу, - відрізок КМ довжиною 2,73 прокласти на відстані 1 м від центрального фасаду погребу Б, - відрізок МО прокласти шляхом з"єднання точок М і О, причому точка О знаходиться на відстані 5,33 м від точки П. Вбачається, що [PERSON], до шлюбу [PERSON], одержала у спадщину 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою 30.05.1931 року за р/р 9311/11, архівна копія від 30.01.1998 р. за р/р № 14-4 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 20.12.1996 р. за р/р 22-150. Згідно останнього свідоцтва спадкоємцем іншої 1/3 частини будинку був її брат [PERSON] Успадкований ними первісний жилий будинок, зазначений в матеріалах технічної інвентаризації під літерою "А", складався з 12 приміщень, а саме згідно технічного паспорту приміщення: 1-7/26,3 кв.метри (житлова), 1-8/23,1 кв.метри (житлова), 1/9-4,3 кв.метри (мезонін), 1-10/12,2 кв.метри (літня кімната), 1-11/16,4 кв.метри (літня кімната), 1-12/17,3 кв.метри (літня кімната), 1-13/3,9 кв.метри (коридор), 2-1/6,8 кв.метри (коридор), 2-2/1 кв.метри (вбиральня), 2-3/8(кухня), 2-4/4,6 к.метри (ванна), 2-5/15 кв.метри (житлова), загальною площею 159,6 кв.метри, житловою 64,6 кв.метри. 29.07.1997 р. позивач [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір, посвідчений Дванадцятоою київською державною нотаріальною конторою, в якому встановили розподіл ідеальних часток у вказаному домоволодінні та порядок користування ним. За цим договором в користування [PERSON] перейшли приміщення 1-7 - 1-13 в складі квартири № 1 цього будинку, а в користування [PERSON] - приміщення 2-1 - 2-5 в складі квартири № 2 цього будинку. Після смерті [PERSON] його частину будинку успадкував його син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину, видане Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 13.04.2000 р. Розпорядженням Московської райдержадміністрації м. Києва від 18.12.2000 р. № 1449 були узаконені та введені в експлуатацію: - на ім"я [PERSON] - прибудова літ "а2" та "а3" (приміщення 2-6/13,3 кв.метри - житлова, 2-1/8,5 кв.метрів - кухня) в складі квартири № 2 спірного будинку та гараж з погребом літ. "Б", - на ім"я позивача [PERSON] - прибудови літ. "а" та "аі" (приміщення 1-1/2,5 кв.метри - коридор, 1-2/3,7 кв.метри - ванна, 1-3/0,8 кв.метри - ввбиральня, 1-4/3,7 кв.метри - коридор, 1-5/7,9 кв.метри - кухня, 1-6/13,7 кв.метри - житлова) та сарй літ. "В". В результаті цих узаконень загальна площа спірного будинку збільшилася до 213,7 кв.метрів, житлова - до 91,4 кв.метрів. [PERSON] в цьому будинку належить ізольована квартира № 1, яка складається з приміщень 1-1-2,5 кв.метрів (коридору), 1-2 - 3,7 кв.метрів (ванної), 1-3 - 0,8 кв.метрів (вбиральні), 1-4 - 3,7 кв.метрів (коридору), 1-5 - 7,9 кв.метрів (кухні), 1-6 - 13,7 кв.метрів (житлової кімнати), 1-7 - 26,3 кв.метрів (житлової кімнати), 1,8 - 23,1 кв.метрів (житлової кімнати), 1-9 - 4,3 кв.метрів (коридору/мезоніну), 1-10 - 12,2 кв.метрів (літньої кімнати), 1-13 - 23,9 кв.метрів (коридору), загальною площею 155,8 кв.метрів, житловою площею 63,1 кв.метрів. Квартира № 2, яка належить [PERSON], 20.03.2002 р. була придбана з прилюдних торгів як частина спільної часткової власності, на яку 21.03.2002 р. приватним нотаріусом було видане свідоцтво про право власності, за яким відповідачу належить право власності на 1/3 частину спірного будинку, яка має загальну площу 36,1 кв.метрів, житлову площу 15 кв.метрів, та згідно з договором про порядок користування від 29.07.1997 р. має окремий вхід та складається з однієї житлової кімнати, кухні, ванної, вбиральні, коридору. Також з матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2006 р. [PERSON] був виданий Державний акт серії [NUMBER] про право власності на частину садибної земельної ділянки, що значиться під кадастровим номером [NUMBER], площею 2,3 від 0,1 га, тобто 666,67 кв.метрів, що відповідає 2/3 частині. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час розподілу домоволодіння в натурі питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] не оформила належним чином правовстановлюючі документи на належне їй нерухоме майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 26). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна між спадкоємцями не існує, проте вони позбавлені можливості розпорядитися належним їм спадковим майном - домоволодінням, що належав спадкодавцю [PERSON], позивачі позбавлені можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачів право власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. З таких обставин, вимоги позивачів ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved