Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та знаття з реєстраційного обліку. В позові вказано, що відповідачка є колишньою дружиною позивача а відповідачі - його діти. Після розірвання шлюбу в травні 2005 році відповідачі змінили місце проживання. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житлом та зняти їх з реєстраційного обліку. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позов підтримала. Відповідачі не з`явились в судове засідання, хоч про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступне. Відповідно до архівного витягу від 11.06.2014 року та копії технічного паспорта на квартиру позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано 30.06.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 30.06.2005 року серія [NUMBER]. Відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України ,,Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, судом встановлено, що позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням обґрунтовано належними правовими підставами. В частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку у квартирі позов не обґрунтовано правовими підставами, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України ,,Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п.3.1. Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 року №1077 ,,Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів" рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстрації. При цьому позивач не звертався до органів реєстрації про зняття відповідачів з реєстрації, а відповідний орган не відмовляв позивачу у знятті відповідачів з вказаної реєстрації. Отже, вимога позивача про зняття відповідачів з реєстрації не підтверджена доказами про порушення його права, заявлена передчасно та не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. За вказаних обставин ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є самостійною та достатньою правовою підставою для зняття відповідачів з реєстрації у відповідному житловому приміщенні. Тому відповідачі підлягають зняттю з реєстрації в спірному житлі після подання позивачем органу реєстрації цього рішення, за умов, що воно набрало законної сили. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.405 ЦК України суд, -

Outcome: partial