Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначає, що 05.07.2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на шлюб та сім"ю, розподіл сімейних обв"язків, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв"язку з чим у них часто виникали сварки. Ситуація, що склалася, призвела до остаточного припинення між ними шлюбних відносин, з квітня 2016 року вони проживають окремо. З цього часу спільне господарство ними не ведеться, спільного бюджету немає. Позивач вважає, що такий шлюб суперечить її інтересам, існує лише формально і збереження такого є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши при цьому заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу її прізвище змінити на [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає та просить шлюб, укладений між ним та позивачем, розірвати. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони зареєстрували такий 05.07.2011 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1215. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.11.2011 року, серії [NUMBER] від 26.08.2016 року у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін проживати однією сім'єю, різні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони з квітня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Проти розірвання шлюбу не заперечують обидві сторони. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси малолітніх дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім'ю, відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникають конфлікти та сварки, є неможливим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв'язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved