Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлого 15 квітня 2003 року батька [PERSON], посилаючись на те, що після його смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок з погосподарськими спорудами та земельна ділянка для обслуговування площею 0,25 га, розташовані за адресою: вул. Суворова, 8 с. Миколаївка -2 Близнюківського району Харківської області. Крім того, одночасно заявники просять визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата [PERSON], який помер 09 січня 2007 року, та за життя мав земельну ділянку (пай) площею 6,3982 га, розташовану на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. [PERSON] та [PERSON] звернулися до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, де їм було повідомлено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивачі вказують, що у встановлений законодавством шестимісячний строк вони спадщину не прийняли після смерті [PERSON] у звязку з їх необізнаністю про те що їх брат [PERSON] не оформив спадкові права, хоча мав це зробити, оскільки проживав разом з батьком та мав намір оформити спадщину. Однак про те що їх брат помер 09 січня 2007 року вони дізналися тільки в 2014 році із повідомлення Шахтарського відділення бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації. При таких обставинах позивачі вважають, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ними пропущений з поважних причин, в звязку з чим просять визначити для цього додатковий строк. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що строк для прийняття спадщини після померлого 03 квітня 2003 року батька [PERSON] вони з сестрою пропустили, оскільки вважали, що брат [PERSON], який на день смерті проживав з батьком, прийняв спадщину. Проте дізнавшись в 2014 року про смерть брата, маючи на меті оформити спадкові права на його майно, їм стало відомо, що спадщина після померлого батька прийнята братом не була. У звязку з викладеними обставинами просила визнати поважними причини пропуску шестимісяного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивапч [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення, аналогічні поясненням сестри [PERSON] Представник відповідача Криштопівський сільський голова Близнюківського району Харківської області в судовому засіданні підтвердив пояснення позивачів щодо поважності причин пропуску строку для подання заяв про прийняття спадщини та вказав, що померлий [PERSON] дійсно був зареєстрований станом на дату смерті за адресою: вул. Суворова, буд. 8 с. Миколаївка Друга Близнюківського району Харківської області, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи завідуюча Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивачів та представника відповідача всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], помер 15 квітня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 351905, виданого 17 квітня 2003 року Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с.184). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №741934, виданого 12 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 09 січня 2007 року. Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ ХР №080597, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90, [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,40 га, яка розташована на території Криштопівської сільської рад Близнюківського району Харківської області (а.с.191). Відповідно до довідки №02-30/256 від 09.04.2014, [PERSON] являвся головою домогосподарства, розташованого за адресою: вул. Суворова,8 с.Миколаївка Друга Близнюкіського району Харківської області (а.с.187) Згідно до\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~- часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 15 квітня 2003 року, а часом відкриття спадщини [PERSON] 09 січня 2007 року, і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Згідно наданої в судове засідання інформаційної довідки зі спадкового реєстру№41411043 від 05 вересня 2015 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.223). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від №41942629 від 28 жовтня 2015 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась також (а.с 250). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Як передбачено ч. 1. ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯІ №117820, виданого 14 грудня 1952 року Миколаївським С/ЗАГС Близнюківського району Харківської області, свідоцтва про народження серії VII-YP № 0581373, виданого 30 травня 1966 року Криштопівським С/ЗАГС Близнюківського району Харківської області, витягу №00013670569 від 28 березня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] був батьком [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 194,195, 253). Після реєстрації шлюбів [PERSON] отримала прізвище «Амеліна», що підтверджується, довідкою від 21 листопада 2003 року №353-1, виданою Відділом РАГС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області; довідкою від 26 лютого 2008 року №42-08-03-47, виданою Відділом РАЦС по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013028913 від 13 листопада 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.190, 254,255). [PERSON] також внаслідок реєстрації шлюбу отримала прізвище «Щербак», відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013807673 від 29 квітня 2014 року (а.с.199). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивачів стосовно того, що вони дійсно зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с.248). Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. З наданих суду доказів вбачається, що позивачі в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] до нотаріуса не зверталася, оскільки помилково вважали, що фактично прийняв спадщину їх брат - [PERSON], який помер у 2007 році та про смерть якого позивачам стало відомо лише у 2014 році, у звязку з тим, що брат фактично мешкав у Донецькій області. Позивачі є спадкоємцями першої та другої черги за законом відповідно після смерті батька [PERSON] та брата [PERSON], інших спадкоємців немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини з яких позивачами пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого 15 квітня 2003 року батька [PERSON] та померлого 09 січня 2007 року брата [PERSON] є такими, які дійсно перешкоджали своєчасно вирішити питання щодо прийняття спадщини, а тому встановлений ст. 1270 ЦК України строк пропущено з поважних причин. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved