Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Заява обґрунтована зокрема тим, що 27 січня 1977 року вона уклала шлюб з [PERSON] який зареєструвано у „Палаці Щастя" м. Баку Азербайджанської РСР, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу,та зроблено відповідний актовий запис за № 230. За час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивачем вказано, що шлюбні відносини між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейних обов`язків. В сім`ї постійно виникали різного роду непорозуміння, що переростали в сварки та конфліктні ситуації, а саме що відповідач проявляв неповагу до неї як до дружини. Всі ці обставини призвели до втрати почуття любові та поваги до відповідача. В наслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, а тому збереження родини і подальше спільне життя подружжя є неможливим. З 01 серпня 2021 року проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким: -шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у „ Палаці Щастя " м. Баку Азербайджанської РСР , актовий запис за № 230 - розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не надав. Вказане є підставою для ухвалення заочного рішення. Суд дослідивши матеріали справи та докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони по справі 27 січня 1977 року уклали шлюб який зареєстровано у „ Палаці Щастя " м. Баку Азербайджанської РСР, що підтверджується свідоцтво про укладення шлюбу серії, актовий запис за № 230. Сімейні відносини у сторін не склалися з причин відсутності взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим, суперечить її інтересам, тому наполягала на його розірванні. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи бажання позивача понести судові витрати, суд вважає за недоцільне вирішувати питання щодо розподілу судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved