Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 25.07.2012 року його було затримано працівниками спецпідрозділу Управління СБУ в Херсонській області за вчинення тяжкого злочину. 26.07.2012 року відносно нього було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України. 27.07.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона було винесено ухвалу, якою строк затримання продовжено на 10 діб. Також 26.07.2012 року його було звільнено та в мережі Інтернет було розповсюджено інформацію про його затримання та розміщено заяву з підписами працівників УМВС, в якій засуджувались його злочинні дії, до постановлення обвинувального вироку. 03.08.2012 року йому було пред'явлено аналогічне обвинувачення та постановою Комсомольського районного суду м. Херсона обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка 13.08.2012 року була залишена буз змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області. 25.09.2012 року термін тримання під вартою було продовжено, ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 09.10.2012 року ухвала залишена без змін. До кінця жовтня 2012 року тримало досудове слідство, результатами розгляду справи судом було повернення її прокурору для проведення додаткового розслідування. 19.08.2013 року запобіжний захід відносно нього було скасовано та його було звільнено з-під варти. 27.12.2013 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю у його діях складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України. Внаслідок незаконного затримання, притягнення до кримінальної відповідальності, взяття під варту, тримання під вартою значний час, незаконного перебування від слідством та судом, він зазнав суттєвих моральних страждань. Просив суд стягнути з Державної казначейської служби України на його користь моральну шкоду в розмірі 500000 гривень за рахунок коштів Державного бюджету. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач Державна казначейська служба України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник прокуратури Херсонської області позовні вимоги визнала частково, а саме не оспорювала наявності підстав для стягнення моральної шкоди, перебування позивача під слідством та утримання під вартою протягом 17 місяців 1 дня, але вважала, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та утримання під вартою. Заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26 липня 2012 року [PERSON] був затриманий за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.307 КК України - зловживання службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, вчинене працівником правоохоронного органу та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. 21.05.2013 року постановою Комсомольського районного суду м. Херсона кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON], було направлено прокурору Херсонської області для організації додаткового розслідування 19.08.2013 року постановою про звільнення особи з-під варти старшого слідчого відділу розслідування корупційних кримінальних правопорушень прокуратури Херсонської області Кондюріна С.О. [PERSON] було звільнено з - під варти. 27.12.2013 року постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області Рубчука С.Г, кримінальне провадження № 4201323000000078 закрито в частині внесених відомостей до ЄРДР, про кримінальне правопорушення вчинене [PERSON] у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України Таким чином, з 26 липня 2012 року по 19 серпня 2013 року [PERSON] незаконно утримувався під вартою, та до 27.12.2013 року він незаконно перебував під слідством. Зазначені факти підтверджуються постановою про закриття кримінальної справи від 27 грудня 2013 року і не оспорюються сторонами. За час перебування під вартою [PERSON] утримувався в слідчому ізоляторі Херсонської області. Перебування позивача під судом і слідством призвело до вимушених змін у його життєвих стосунках. На час затримання він працював в органах внутрішніх справ, його було незаконно звільнено, він не має змоги поновитись на службі, був позбавлених можливості працювати та дбати про свою сім'ю, втратив соціальні зв'язки. Перебування в умовах слідчого ізолятора спричиняло фізичні і моральні страждання, приниження. Згідно пояснень позивача за весь час кримінального переслідування і утримання під вартою почувався дуже пригніченим, оскільки важко було переживати обвинувачення у скоєнні злочину, якого не вчиняв, та виправдовуватися у суді. На сьогодні позивач, будучи звільненим з під-варти, при закритті кримінальної справи за відсутності в його діях складу злочину, відчуває підозрілі погляди оточуючих з сумнівами щодо його невинності та непричетності до вчинення тяжкого злочину. Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, (досудового) слідства, прокуратури або суду підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянину внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного обшуку, виїмки, накладення арешту на майно та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до ст. 2 зазначеного закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбаченому цим законом, виникає у випадку закриття кримінальної справи за відсутністю в діянні складу злочину. Згідно п.5 ч.3 ст. Закону громадянинові відшкодовується моральна шкода, яка згідно ст.13 цього ж закону визначається з урахуванням обставин справи в межах встановлених цивільним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі саме 500000 гривень, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню. Вказані вимоги ґрунтуються лише на поясненнях позивача, належними і допустимими доказами не підтверджені. Доводи позивача, що відносно нього застосовувалися недозволені методи ведення досудового слідства, суд не бере до уваги, оскільки такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком щодо вказаної особи. Згідно ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Таким чином, законом передбачено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством без зазначення граничного розміру такого відшкодування. При вирішені питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, строк незаконного утримання позивача під вартою, факт того, що через незаконне затримання [PERSON] було звільнено з роботи, він втратив свої соціально-правові зв'язки, та приходить до висновку, що можливо відшкодувати моральну шкоду, виходячи з розміру п'яти мінімальних заробітних плат. Таким чином, [PERSON] відповідно до статей 1 та 2 Закону від 01 грудня 1994 року № 266/94 -ВР "Про порядок відшкодуванн шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства і суду" має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 103569,30 грн. виходячи з розрахунку: 1218 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 5 (кількість розмірів мінімальної заробітної плати) х 17 (кількість місяців незаконного перебування під вартою) + 1218грн./31 день = 103569,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial