Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 20.03.2000р. по 05.06.2007р., з 01.12.2008р. по 09.10.2018р. \~ \~ \~ \~Під час роботи у відповідача він отримав професійні захворювання, у зв`язку з якими 18.04.2019 року йому встановлено 65% втрати працездатності та III групу інвалідності. Причиною професійних захворювань відповідно до акта розслідування хронічного професійного захворювання від 05.03.2019 року стала важка фізична праця, тривала робота в умовах запиленості підземних гірничих виробок, яка перевищує ГДК пилу, шум, порушення норм підняття вантажу. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зав`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяна моральна шкода, яку позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 106 470 грн. У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року звертається увага судів на необхідність з`ясування питань: у зв`язку з якими неправомірними діями або бездіяльністю з боку відповідача заподіяна втрата працездатності позивачу, ступінь вини відповідача, чи мали місце порушення правил охорони праці, правил безпеки, інструкцій і паспортів з експлуатації механізмів і машин підприємством. Відповідно ч.3 ст.23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральна шкода, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин,\~які мають\~істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На думку відповідача іншими обставинами, які мають істотне значення та які повинні бути враховані судом при визначенні моральної шкоди, є те, що позивач знав про погіршення стану свого здоров`я, після чого не одноразово звертався до лікаря у зв`язку погіршенням стану свого здоров`я, але продовжував працювати до 09.10.2018 року. Позивач, знаючи про погіршення стану свого здоров`я, умисно та усвідомлюючи про ризик виникнення професійного захворювання, тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «ШУ «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Саме приховуванням погіршення стану здоров`я у позивача та недбалим ставленням до свого стану здоров`я позивач сприяв розвитку у нього професійних захворювань та виникненню у нього стійкої втрати працездатності. В свою чергу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» звертає увагу на те, що кожен рік позивач був зобов`язаний\~проходити обов`язкові\~медичні огляди\~як працівник,\~що працює\~в шкідливих\~та важких\~умовах. Згідно з даними пройдених 2000-2007р.р. та 2008-2018р.р. медоглядів, які за кошти ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» проведено лікарями Покровської ЦГБ, зазначений громадян був визнаний таким, який може працювати в підземних умовах. Законодавством, зокрема ст.ст.169, 170 КЗпП України, ст.17 Закону України «Про охорону праці», наказом МОЗ від 21.05.2007р. № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», передбачено, що при прийнятті на роботу та під час роботи працівники повинні проходити обов`язкові попередні та періодичні огляди. Із змісту цих нормативних актів також витікає, що медичні огляди проводяться з метою визначення стану здоров`я працівника і можливості виконання без погіршення стану здоров`я професійних обов`язків в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу: -виявлення професійних захворювань, що виникли раніше при роботі попередніх виробництвах, та попередження виробничо зумовлених і професійних захворювань; -своєчасного виявлення\~ранніх ознак гострих і хронічних професійних захворювань, загальних та виробничо зумовлених захворювань у працівників; -вирішення питання щодо можливості працівника продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу Відповідно до вищевказаних норм законодавства у разі виявлення ознак захворювань працівнику повинен бути виданий лікарнею медичний висновок, який виключає можливість продовження роботи за професією, та який буде мати наслідком виникнення у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» обов`язку перевести працівника на іншу роботу, або звільнити його за станом здоров`я із наданням встановлених законодавством пільга та гарантій. Якщо внаслідок недбалості медичних працівників та внаслідок свідомого приховування позивачем фактів погіршення свого здоров`я у \~ \~ \~ \~ [PERSON] під час медичних оглядів не було виявлено ознак професійних захворювань і якщо з цих причин зазначена вище особа не була своєчасно усунута ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від дії шкідливих факторів виробничого середовища, то це є також тими іншими обставинами, про які йдеться в статті 23 ЦК України, і які повинен враховувати суд при визначені розумні моральної шкоди. Відповідач просив взяти \~ \~ \~ \~до уваги такий довід, що при прийняті на роботу працівники усвідомлюють, що, працюючи в шахті, вони вимушені будуть піддаватися впливу шкідливих факторів, тому позивач вже при прийняті на роботу повинен був усвідомлювати, що потрібно ретельно слідкувати за станом свого здоров`я. Позивачем було допущено недбале ставлення до стану свого здоров`я та, мало того, позивач умисно приховував погіршення стану свого здоров`я. Згідно Аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з \~ \~ \~ \~ушкодженням здоров`я \~ \~ \~ \~під час виконання трудових обов`язків, встановлено що за інформацією\~судів Донецької\~області,\~якими враховано\~правову позицію Верховного Суду\~України,\~розмір моральної\~шкоди визначався\~відповідно до\~відсотків втрати\~працездатності,\~встановлених МСЕК:\~при 10%\~дорівнював 3\~000\~грн,\~при 30%\~ 9\~000\~грн, при 80% - 24 000 грн. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 також передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань. При цьому суд має виходити із засад розумності,\~виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Таким чином відповідач вважав, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача 106 470 грн, враховуючи обставини отримання професійного захворювання та ступінь втрати працездатності (65%), не відповідає вимогам розумності і справедливості (ст.22 ЦК України) та практиці, що склалась в судах Донецької області. Вважав, що достатнім розміром грошових коштів, якою можуть бути відшкодовані моральні страждання [PERSON] є 40 000 грн. ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» позов визнає частково в розмірі 40 000 грн (із умовного розрахунку 666 грн. за кожний відсоток втрати працездатності). Таким чином, вимога позивача про стягнення 106 470,00 грн як компенсації моральної шкоди з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Також відповідач подав додаткові пояснення, в яких просив звернути увагу, що відповідно до п.п. 164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Також п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово встановлюється військовий збір. Тож суд при винесенні рішення має зазначити в судовому рішенні про утримання податку у розмірі 18%, а також 1,5% військового збору від суми, що належить до виплати. Відповідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, податковий агент. Згідно п.14.1.180 Податкового кодексу України податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Таким чином, в процесі виконання судового рішення, ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» виступає у ролі податкового агенту, тож з метою уникнення непорозумінь зі стягувачами в майбутньому просив суд зазначати у судовому рішенні, що присуджені до стягнення суми з вирахуванням податків, зборів, та обов`язкових платежів, одержувачем яких є Державний бюджет України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Позивач працював в ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" з 20 березня 2000 року по 5 червня 2017 року учнем прохідника підземним, прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, з 1 грудня 2008 року по 9 жовтня 2018 року прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, звільнений з роботи за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я (а.с.15-16). Як зазначене в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28 лютого 2019 року, затвердженого 5 березня 2019 року першим заступником головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] , професійні захворювання у позивача виникли у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовленими впливом шкідливого фактора пил, шум, фізичні навантаження, робоча поза, нахили корпусу (а.с.7-10). За висновком МСЕК серія 12ААА № 082873 від 18.04.2019р. позивачу вперше встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю з 29.03.2019р. безстроково (30% - за хронічною попереково-крижовою радикулопатією, 20% - за пневмоконіозом, 15% - за приглухуватістю). У зв`язку із встановленням професійних захворювань рекомендовано медикаментозне лікування за професійними захворюваннями, санітарно-курортне лікування за хронічною попереково-крижовою\~радикулопатією (а.с.18). \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що позивач працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, довідки МСЕК. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні. \~ \~ \~ \~З урахуванням\~конкретних обставин\~справи,\~суд вважає,\~що сума,\~яку просить\~стягнути позивач,\~надмірна,\~і визначає\~розмір грошової\~компенсації за\~спричинену моральну\~шкоду в\~40\~000 грн. Суд при ухваленні рішення враховує положення Закону України № 466-ІХ від 16.01.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до статті 164 ПК України (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466-ІХ, включається відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні, що розмір присудженої моральної шкоди в сумі 40 000,00 грн підлягає стягненню з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів, в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial