Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа : служба ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовної вимоги зазначила, що 30 листопада 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Сонечною сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 66 від 30.11.2001 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З [PERSON] вони прожили до 2006 року, шлюб припинено 05 грудня 2006 року Жовтневим відділом РАГС ЗМУЮ, актовий запис № 316, після чого він виїхав і з тих пір з ними не мешкає. Дитини він не утримує та навіть не бажає спілкуватися, адже за вказаний період він не навідався жодного разу, хоча знає де вони мешкають. 09 лютого 2012 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя виніс рішення про стягнення з [PERSON] на її користь задля утримання сина [PERSON] аліментів в розмірі ? часті з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 23 листопада 2011 року і до повноліття дитини. Після розірвання шлюбу вона не перешкоджала [PERSON] спілкуватися з сином, але він ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не надає належного утримання та забезпечення, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, не піклується про його стан здоров»я та не надає матеріальну допомогу на її утримання, має заборгованість по аліментам та ніколи добровільно їх не сплачував. Дитина, [PERSON], весь час мешкає з матір»ю за адресою : [ADDRESS]. Як на думку позивачки, зазначені нею обставини, відповідно до пунктів 2,4,5 ч.1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO] Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2015 року залучено до участі в цій справі в якості належної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, замість неналежної - служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради ( а.с. 29-30). В суді позивачка позов підтримала з підстав, викладених по тексту заяви, просить його задовольнити. Представники прокуратури та третьої особи, кожен в окремості, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує ( а.с. 47). Прийнявши до уваги думки позивача, представників прокуратури та органу опіки та піклування, кожного в окремості, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників третьої особи , прокуратури, взявши до уваги письмову заяву відповідача [PERSON], приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В суді встановлено, що 30 листопада 2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Сонечною сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 66 від 30.11.2001 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами припинено 05 грудня 2006 року Жовтневим відділом РАГС ЗМУЮ, актовий запис № 316. Після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина - [PERSON] постійно проживає разом з матір»ю за адресою : [ADDRESS]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? часті усіх видів його заробітку ( доходів), але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 23 листопада 2011 року та до його повноліття ( а.с.9). Відповідно до довідки Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] у період з 20 січня 2015 року по 22 липня 2015 року не отримувала аліментів згідно виконавчого листа № 2/808/345/2012 ( а.с. 50). Згідно довідки № 101 від 31.03.2015 р. [PERSON] навчається в Запорізькому навчально-виховному комплексі « Запорізька Січ» у 7а класі ; батько дитини у вихованні сина участі не бере ; за період навчання жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився успіхами та проблемами сина ( а.с.6). Згідно довідки № 139 від 03.04.2015 р. [PERSON] навчається у Запорізькій дитячій музичній школі № 3 ; з 01 вересня 2010 року і по теперішній час плату за навчання в розмірі 80 грн. у місяць вносить його мати [PERSON] ( а.с.7). Під час судового розгляду справи позивачкою до матеріалів справи долучена заява відповідача - [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С. 27 жовтня 2015 року , зареєстрована в реєстрі за № 2698, про добровільну відмову від батьківських прав у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO] і усиновлення його дитини в майбутньому згідно чинного законодавства ( а.с.49). 13 листопада 2015 року заступником голови районної адміністрації, головою комісії з питань захисту дитини наданий висновок , згідно якому вважається за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 60-61). З висновку вбачається, що в телефонній розмові з головним спеціалістом відділу по Жовтневому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради батько дитини - [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, оскільки це є бажання дитини ( а.с.60). На виконання вимог ст. 171 СК України, спеціалістами відділу по Жовтневому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено бесіду з малолітнім [PERSON], під час якої встановлено, що останній раз він спілкувався с батьком наприкінці жовтня 2015 року ; зустріч відбулась у нотаріуса, коли батько писав заяву про відмову від батьківських прав. Зі слів [PERSON], батько його не відвідує, не дзвонить, не цікавиться його захопленнями та інтересами ( а.с.61). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року - « Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку ; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Суд, аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, Закону України « Про охорону дитинства», взявши до уваги сукупність досліджених в суді доказів, висновки компетентного органу щодо можливості позбавлення батьківських прав, представника прокуратури, волевиявлення відповідача [PERSON], та з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved