Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2017 року позивач звернувся до Апеляційного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів.\~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 2005 року по 2010 рік [PERSON] навчався на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України НТУ «Харківський політехнічний інститут» за напрямом підготовки «Інженерна механіка». 19 червня 2010 року [PERSON] закінчив факультет військової підготовки та наказом Міністра оборони України від 19 червня 2010 року № 551 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби [PERSON] була посада заступника командира танкової роти з озброєння танкового батальйону\~ військовій частині [NUMBER] . 23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України». [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. У зв`язку з цим, на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Відповідно до наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26 березня 2015 року № 57 [PERSON] виключено із списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси. Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06 квітня 2015 року № 37 [PERSON] звільнено з військової служби у запас за п. «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року. Відповідно до довідок, наданих факультетом військової підготовки імені Верховної Ради України НТУ «Харківський політехнічний інститут», фактичні витрати, пов`язані з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі складають 51393 гривні 84 копійки, що включає: -нараховане грошове забезпечення з 01 січня 2010 року по 18 червня 2010 року 2072 гривні 38 копійок; -витрати на харчування 33706 гривень 07 копійок; -витрати на проживання 7955 гривень 59 копійок; -витрати на медичне забезпечення 1205 гривень; -витрати на речове забезпечення 6454 гривні 80 копійок. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року підсудність справи визначена Солом`янському районному суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у період з 2005 року по 2010 рік [PERSON] навчався на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України НТУ «Харківський політехнічний інститут» за напрямом підготовки «Інженерна механіка» (а.с. 8-9). 19 червня 2010 року [PERSON] закінчив факультет військової підготовки та наказом Міністра оборони України від 19 червня 2010 року № 551 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби [PERSON] була посада заступника командира танкової роти з озброєння танкового батальйону\~ військовій частині [NUMBER] . 23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України». Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. У зв`язку з цим, на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання» (а.с. 15-16). Відповідно до наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26 березня 2015 року № 57 [PERSON] виключено із списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси (а.с. 18). Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06 квітня 2015 року № 37 [PERSON] звільнено з військової служби у запас за п. «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року (а.с. 17). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не відшкодувавши фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів\~"е",\~"є",\~"ж",\~"і",\~"и"\~частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до\~порядку\~і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно з п. 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням вищих навчальних закладах відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: -грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; -перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; -оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Пунктом 5 цього Порядку визначено, що витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за весь період навчання. Відповідно до довідок, наданих факультетом військової підготовки імені Верховної Ради України НТУ «Харківський політехнічний інститут» (а.с. 10-14), фактичні витрати, пов`язані з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі складають 51393 гривні 84 копійки, що включає: -нараховане грошове забезпечення з 01 січня 2010 року по 18 червня 2010 року 2072 гривні 38 копійок; -витрати на харчування 33706 гривень 07 копійок; -витрати на проживання 7955 гривень 59 копійок; -витрати на медичне забезпечення 1205 гривень; -витрати на речове забезпечення 6454 гривні 80 копійок. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті\~ обставини, на які вона посилається\~ як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що [PERSON] відшкодував фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved