Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт на все майно, який не відмінявся та не змінювався. Відповідач у справі спадщину після смерті матері за заповітом прийняла, на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою. Заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Вона є донькою спадкодавці, та відповідно до статті 1241 ЦК України спадкоємицею на обов`язкову частку, оскільки непрацездатна за віком. Дошлюбне її прізвище « [PERSON] ». Після смерті матері вона одразу не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а строк на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори спливав 29 квітня 2020 року. Оскільки, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2" з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, який продовжений до 22 червня 2020 року і починаючи з 17 березня 2020 року тимчасово було припинене транспортне сполучення між с.Глушківка Куп`янського району Харківської області та м. Куп`янськ Харківської області, і були встановлені обмеження на переміщення щодо осіб, які досягли 60 років, вона виконувала умови самоізоляції. На час відкриття спадщини їй виповнилося 61 рік, вона страждає на ряд хронічних захворювань. В с.Глушківка Куп`янського району Харківської області відсутні нотаріальні контори та нотаріуси, до яких вона б могла подати заяву про прийняття спадщини. Після послаблення карантинних обмежень, 02 липня 2020 року вона звернулась до нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області, але строк на подачу заяви про прийняття спадщини вже сплив. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пояснивши суду, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, позивачем не надано належних доказів того, що протягом всього шестимісячного строку після відкриття спадщини з 29 жовтня 2019 р. по 29 квітня 2020 р. існували об`єктивні труднощі для реалізації її права на прийняття спадщини. Також зазначає, що постановою КМУ № 215 від 16.03.2020 внесено зміни до постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, за якими не було повністю припинено рух транспорту між с. Глушківка Куп`янського району Харківської області. Позивач не була позбавлена можливості прибути до м.Куп`янська. В період карантину робота органів місцевого самоврядування та органів нотаріату не була припинена. З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Так, судом встановлені наступні фактичні обставини. Копією паспорту громадянина України № [NUMBER] виданого 15.10.1997 року Купянським МРВУМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , , уродженки с. Глушківка Куп`янського району Харківської області, підтверджується, що [PERSON] зареєстрованак з 21 квітня 1977 року за адресою : [ADDRESS] Згідно довідки № 795 від 17.12.2019 р., виданої виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Куп`янського району Харківської області згідно запису в погосподарській книзі №2 особовий рахунок № [NUMBER] за померлою [PERSON] , [INFO] , яка на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] ), на праві власності значиться 2/3 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ), співвласником даного будинку в розмірі 1/3 частини являється [PERSON] . Спадкоємцем до майна померлої [PERSON] згідно її заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Куп`янського району Харківської області 20.08.2019 за №61 являється [PERSON] - донька. На день смерті спільно з померлою [PERSON] були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.1958 р., виданого Глушківською сільською радою Куп`янського району [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.10). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.06.1978 р., виданого Глушківською сільською радою Куп`янського району Харківської області [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно листа державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області № 500/02-14 від 18.06.2020 р. [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт на все майно на ім`я доньки - [PERSON] , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Глушківської сільської ради Куп`янського району Харківської області Усердовою Н.Б. 20.08.2019 р. за р.№ 61. Незважаючи на те, що [PERSON] в заповіті не вказано, вона як непрацездатна - пенсіонер за віком, згідно ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу України має право на обов`язкову частку у спадщині померлої матері (а.с.13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2020 року 29.01.2021 року, державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну обов`язкову частку у спадщині на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7818 га, кадастровим номером 6323781000:03600060233 ,розташованої на території Глушківької сільської ради Куп`янського району Харківської області після смерті [INFO] матері [PERSON] , оскілько вона у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а також не проживала разом зі спадкодавицею на день її смерті за однією адресою (а.с.8). Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини посилається на правову необізнаність та похилий вік. Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважними, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 372/2383/16-ц (провадження № 61-20920св18), від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17; від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19). Позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів того, що протягом всього шестимісячного строку після відкриття спадщини з 29 жовтня 2019 року по 29 квітня 2020 року існували об`єктивні труднощі для реалізації її права на прийняття спадщини. Із довідки сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Глушківка від 04.09.2020р. вбачається, що позивачка [PERSON] зверталася до амбулаторії 28.01.2020, їй була призначена консультація онколога, 11.02.2020 їй призначено лікуванні, знаходиться на диспансерному обліку у невролога, сімейного лікаря. Лише в період з 15.11.2019 по 25.11.2019 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Куп`янській міській лікарні. Вказане не свідчить про тривалу хворобу позивачки і не може визнаватися поважною причиною пропуску строку від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом 8АІ18-СоУ-2» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонено відвідування закладів освіти її здобуваними; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Внесено зміни до постанови від 11 березня 2020 року № 211, постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020, за якими карантин на усій території України установлено з 12 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р., заборонено, зокрема, з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі. Отже, вказаною нормою не було повністю припинено рух транспорту між с. Глушківка Куп`янського району м. м. Куп`янськ, в цей період, з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. позивач не була позбавлена можливості прибути до м. Куп`янськ з місця проживання особистим транспортом або таксі. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020 р. № 255, яка набула чинності 04 квітня 2020 року, внесено зміни до постанови від 11 березня 2020 року №211, якими встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є, зокрема, особи, які досягли 60- річного віку та визначений порядок призначення зобов`язання щодо самоізоляції. Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з "якими спільно проживають. Особам, які потребують самоізоляції (крім осіб, які хворі на СОУГО-19) та заявили про неможливість забезпечення піклування про них у період самоізоляції іншими особами, дозволяється відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок без клапану видиху. Позивач не надав суду доказів того, що їй було призначено зобов`язання щодо самоізоляції, позивачу не було визначено місце самоізоляції в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020 р. № 255. З 05 червня 2020 року на підставі Постанови КМ № 392 від 20.05.2020 особам старше 60 років дозволяється не дотримуватися зобов`язання щодо самоізоляції. Отже, норма щодо потреби в самоізоляції особами, які досягли 60-річного віку, існувала в період з 02 квітня 2020 року до 05 червня 2020 року, а не весь період з 29 жовтня 2019 року по 29 квітня 2020 року, в який позивач мала звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В період карантину робота органів місцевого самоврядування та органів нотаріату не була припинена. Відповідно до листа в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Людмили Кравченко щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину № 1534/19.5/32-20 від 17.03.2020, зокрема, прийом громадян здійснювався виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків. Так, главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5). Таким чином, що позивач не позбавлена була можливості подати до нотаріуса заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, звернутися за допомогою у посвідченні її підпису в такій заяві за місцем проживання до Глушківської сільської ради. Крім того, в позові не зазначено поважних причин, з яких [PERSON] звернулась до нотаріуса лише 02 липня 2020 року, майже через місяць після припинення дії норми щодо потреби в самоізоляції особами, які досягай 60-річного віку. Виходячи з обставин справи та враховуючи тривалість пропуску строку на прийняття спадщини, який тривав з 29 жовтня 2019 року по 29 квітня 2020 року, введення з 12 березня 2020 року карантину на території України та встановлення з 04 квітня 2020 року до 05 червня 2020 року потреби в самоізоляції особами, що досягли 60 річного віку не є тими поважними причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій з прийняття спадщини. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви, не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вказано в постанові Верховного Суду Першої палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2020 р., оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] , а позивач звернулася до суду із позовом у липні 2020 року, не довівши при цьому, що протягом строку для прийняття спадщини і надалі протягом усього цього періоду безперервно існували обставини, що об`єктивно створювали істотні труднощі для прийняття спірної спадщини. Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що дані обставини не є підставами для задоволення позову, оскільки доказів поважності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] матеріали справи не містять. Належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. У ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що правові підстави для надання [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що пред`явлені позивачем вимоги про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed