Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 18.03.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 08.05.2019 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 квітня 2017 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Шевроле-Лачетті», державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Братиславській, 9, у місті Києві, виїхав на смугу зустрічного руху, на дорозі з двохстороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку, а зустрічні потоки ТЗ розділені лініями горизонтальної розмітки 1.3, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», обидва зазначені транспортні засоби, отримали пошкодження. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті даного ДТП, що з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТВД «СТДВ «Глобу», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 3106813, терміном дії з 11.04.2017 по 10.04.2018. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 41214-16 від 05 травня 2017 року, про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес-Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] , складеного у ТОВ «СОС «Сервіс Україна», оцінювачем-автотоварознавцем [PERSON] , встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого КТЗ «Мерседес-Бенц Віто», складає 127371,00 гривень. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику автомобіля «Мерседес-Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] , відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпілий [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування, 22 серпня 2017 року, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 69076,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1262157 від 27.11.2017 року. Крім того, МТСБУ було сплачено TOB «СОС «Сервіс Україна», за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 574грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 69650,00грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 18.04.2017 о 16 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Братиславська, 9-А, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний номер [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу на дорозі з двохстороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку, а зустрічні потоки ТЗ розділені лініями горизонтальної розмітки 1.3, що призвело до зіткнення та пошкодження ТЗ та завдало матеріальних збитків. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2017, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Судом встановлено, що [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 41214-16 від 05 травня 2017 року, про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес-Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] , складеного у ТОВ «СОС «Сервіс Україна», оцінювачем-автотоварознавцем [PERSON] , встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого вказаного вище КТЗ «Мерседес-Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] , складає 127371,00 гривень. 22.08.2017 до МТСБУ звернувся [PERSON] , власник автомобіля марки «Мерседес-Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно до Наказу № 10946 від 27.11.2017 зазначено, що МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] . Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатили [PERSON] грошові кошти в розмірі 69076,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1262157 від 27.11.2017. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «СОС «Сервіс Україна» за послуги аварійного комісару (за огляд авто та збір документів) у розмірі 574,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1387рв від 11.07.2017. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (Транспортного) Страхового бюро України про стягнення коштів в розмірі 69650,00грн, оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved