Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

05 квітня 2018 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 29\~843,04 грн. Як підставу позову позивач зазначає, що відповідач з 21 вересня 2016 року проходив навчання у позивача. Наказом ректора від 30 листопада 2017 року відповідача було відраховано з інституту через недисциплінованість. З посиланням на вищевикладене, а також п.84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових начальних закладів, військових начальних підрозділів вищих навчальних закладів, яке затверджено Указом Президента України від 07 листопада 2001 року №1053/2001, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 29\~843,04 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, у письмовому клопотанні просив суд розглядати справу за його відсутності. Представники відповідачів у судовому засіданні 21 серпня 2018 року та у письмовому відзиві на позов від 20 липня 2018 року позов не визнають з тих підстав, що відповідач був відрахований з вищого військового навчального закладу наказом ректора цивільної установи Національного університету «Одеська морська академія», що на його думку суперечить Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 №490. Також вказує на те, що у документах про його відрахування з навчального закладу не вказано, на якій підставі його було відраховано. Також в наказі відсутній підпис ректора. Крім того вказує, що у військовому квитку відповідача відсутній запис навчального закладу про відрахування його з навчання через недисциплінованість. Вказує, що після відрахування відповідача направлено на продовження проходження строкової військової служби у військову частину [NUMBER] (м. Одеса). 08 червня 2018 року він підписав контракт про проходження військової служби, а тому наразі є військовослужбовцем за контрактом. Вважає що в даному випадку відбулася зміна військовослужбовцем одного виду військової служби на іншу, що передбачено п.3 ст.19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому в нього відсутні підстави для відшкодування витрат університету. У судове засідання призначене на 27 вересня 2018 року відповідач чи його представники не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення учасників справи надані у судовому засіданні 21 серпня 2018 року, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Перш за все суд вважає за необхідним зазначити про підсудність даного спору. Згідно правової\~позиції,\~яка викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~України від\~11\~листопада 2016\~року №206/5454/15-ц 206/5454/15-ц, спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства. Беручи до уваги вищенаведену правову позицію, суд вважає, що даний спір підлягає вирішенню саме за правилами цивільного судочинства. Судом встановлено, що 23 вересня 2016 року між начальником факультету військово-морських сил НУ «Одеська морська академія» та [PERSON] був укладений контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.9-10). Наказом ректора НУ «Одеська морська академія» від 30 листопада 2017 року №2092 відраховано за недисциплінованість курсанта денної форми навчання Інституту Військово-Морських Сил за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за державним замовленням матроса [PERSON] (а.с.11). Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» від 04 грудня 2017 року №28-РС з матросом [PERSON] достроково розірвано контракт через службову невідповідність та зараховано в його розпорядження начальника інституту. Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» від 13 грудня 2017 року матроса [PERSON] , який знаходиться у розпорядженні начальника інституту, направлено для подальшого проходження строкової військової служби до військової частини [NUMBER] (м. Одеса) (а.с.12). Крім того, 14 грудня 2017 року відповідач отримав повідомлення в якому був ознайомлений про свій обов`язок відшкодувати кошти на його утримання у військовому вищому навчальному закладі у розмірі 29\~843,04 грн. (а.с.13). Суд не приймає до уваги доводи представників відповідачів, що зазначені документи не відповідають дійсності та є підробленими, оскільки ними не заперечується факт проходження відповідачем навчання у позивача та подальшого відрахування. Крім того ними не подано суду будь-яких інших доказів відрахування відповідача з інституту з інших підстав. Так само суд не бере до уваги доводи представників відповідача, що у наказі ректора відсутній його підпис, оскільки суду був наданий не оригінал наказу, а засвідчений витяг з нього скріплений підписом уповноваженої особи. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову служби» (далі Закон) визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. У розглядуваному випадку, як встановлено судом, відповідач, як курсант військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, був відрахований з нього через недисциплінованість, а отже в силу вимог ч.10 ст.25 Закону, він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Суд не приймає до уваги доводи представників відповідачів про те, що наказ про відрахування відповідача був підписаний ректором НУ «Одеська морська академія», який є цивільною особою, оскільки вказаний наказ відповідачем не оспорювався в судовому порядку та є чинним, а отже підлягає до обов`язкового врахування судом. Більше того, відповідач не заперечує того факту що він був відрахований з інституту і наразі не навчається у ньому. Так само суд не приймає до уваги доводи представників відповідача, що документи про відрахування відповідача з навчання є незаконними та не відповідають дійсності, оскільки відповідачем не оскаржено ні наказ ректора НУ «Одеська морська академія» від 30 листопада 2017 року №2092, ні наказ начальника Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» від 04 грудня 2017 року №28-РС, а отже відсутні правові підстави не брати до уваги ці докази, які прямо підтверджують підстави для відрахування відповідача з військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Аналогічно суд не приймає до уваги доводи представників відповідача про те, що відповідач був відрахований з навчання у зв`язку зі зміною одного виду військової служби на інший, оскільки вказане прямо суперечить наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» від 04 грудня 2017 року №28-РС в якому зазначено, що з відповідачем контракт про навчання був розірваний через службову невідповідність у зв`язку з відрахуванням з навчального закладу через недисциплінованість на підставі наказу ректора НУ «Одеська морська академія» від 30 листопада 2017 року №2092. Суд також окремо вважає за необхідним зазначити, що Інститут Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» не є військовим вищим навчальним закладом, а військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Це підтверджується тим, що саме Національний університет «Одеська морська академія», а не його інститут, входить до Переліку вищих навчальних закладів, на базі яких проводиться військова підготовка, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2012 р. № 48. У пункті 3 вищенаведеної постанови визначено, що військова підготовка проводиться у військових навчальних підрозділах (у військових інститутах, на факультетах (кафедрах) військової підготовки, кафедрах медицини катастроф та військової медицини) вищих навчальних закладів (далі - військові навчальні підрозділи) та у вищих військових навчальних закладах. Здобувачі вищої освіти вищих навчальних закладів, що не мають військових навчальних підрозділів, можуть проходити військову підготовку у вищих навчальних закладах, що мають такі підрозділи, та у вищих військових навчальних закладах. Перелік вищих навчальних закладів, на базі яких проводиться військова підготовка, наведений в додатку до цього Порядку. Тобто, з наведеного є очевидним, що Національний університет «Одеська морська академія» є вищим навчальним закладом, який має у своєму складі військовий навчальний підрозділ - Інститут Військово-Морських Сил. Пунктом 1 постанови КМУ від 13 липня 2016 р. № 433 погоджена пропозиція Міністерства оборони щодо реорганізації факультету Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія шляхом перетворення його в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія. У пункті 1 спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 01 серпня 2016 року №394/915 реорганізовано факультет Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія шляхом перетворення його в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія. А у пункті 2 цього спільного наказу визначено підпорядкувати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» Командуванню Військово-Морських Сил Збройних Сил України, а з\~питань забезпечення\~організації і\~проведення підготовки\~військових фахівців, створення необхідної матеріально-технічної бази, забезпечення збереження озброєння та військової техніки, забезпечення захисту інформації, що становить державну таємницю, та інших питань, визначених відповідними нормативно-правовими актами, - ректору Національного університету Одеська морська академія. Тобто, Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» з питань організації і проведення підготовки військових фахівців підпорядкований саме ректору Національного університету Одеська морська академія. У зв`язку з вищенаведеним недоречними є доводи представників відповідача про те, що ректор Національного університету Одеська морська академія не є уповноваженою особою на видачу наказів про відрахування курсантів з Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», оскільки цей інститут з наведеного питання підпорядкований саме ректору, що повністю узгоджується з приписами п.3.1 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 №490. Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Як зазначено у повідомленні від 14 грудня 2017 року, відповідач повинен відшкодувати всього 29\~843,04 грн., з яких 86,00 грн. грошове забезпечення, 28\~979,04 грн. продовольче забезпечення. Будь-яких доказів на спростування цього розрахунку відповідач суду не надав, а отже суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Як слідує з матеріалів справи, відповідач наразі є діючим військовослужбовцем за контрактом. Даний спір безпосередньо пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а тому відповідач звільнений від сплати судового збору. Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, судові витрати позивачу слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved