Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя\~ особа\~ -\~\~ Орган\~ опіки\~ та\~ піклування\~ Хорольської міської\~ ради\~\~ Полтавської\~ області\~ \~ про\~ визначення порядку спілкування з малолітньою дитиною. В заяві позивач вказував, що має з відповідачем [PERSON] одну спільну малолітню дитину: доньку [PERSON]\~, [INFO], яка проживає разом з матір"ю. Позивач вказує, що згідно рішення Хорольського районного суду від 02.02.2015 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. У зв"язку з тим, що між ним та відповідачем [PERSON]неодноразово виникали непорозуміння стосовно його спілкування з дитиною та участі в її вихованні, він звертався до опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради про встановлення визначеного терміну спілкування з дитиною. І відповідним висновком ради було визначено певний час для спілкування, але проблеми це не вирішило і суперечки та непорозуміння щодо спілкування з дитиною виникають і на даний час. Позивач вказує, що на даний час відповідач категорично відмовляє йому в повноцінному спілкуванні з донькою, тому він вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач прохав: 1) визначити слідуючий порядок мого спілкування з малолітньою дитиною - дочкою [PERSON], [INFO]: 1.Один раз на тиждень, тобто кожного понеділка - з 17-00 до 21-00 год.; 2.Один раз на тиждень, тобто кожної середи - з 17-00 до 21-00 год.; 3. Один раз на тиждень, тобто з п»ятниці 17-00 год. до вечора суботи до 21-00 год. та 1/ 2 частину святкових днів для мого спілкування з дочкою [PERSON] за межами її місця проживання з матір»ю [PERSON]; 2) стягнути з відповідачки [PERSON] витрати по оплаті правової допомоги в сумі 750 гривень та витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні 13.05.2016 року позивач уточнив позовні вимоги та прохав: 1) визначити йому, спосіб спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], встановивши йому наступні дні та часи спілкування з донькою за місцем його мешкання, без присутності матері [PERSON], з можливістю відвідувати з донькою громадські місця відпочинку, з урахуванням бажання дитини та розпорядку її дня: - щосереди з 17:00 до 21:00 год.; - з 17:00 години кожної пятниці до 21:00 години кожної суботи, - у святкові дні: 01 січня, Різдва Христового, 8-го Березня, Пасхи, у день народження дитини [PERSON] - 14 червня, у день народження батька [PERSON] - 18 травня - з 11.00 години по 14.30 годину. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним\~\~після нього, такі дні дитина проводить з батьком; - на час щорічної відпустки позивача на протязі 2 тижнів, з можливістю виїзду за межі міста Хорол, з метою забезпечення для дитини необхідних умов відпочинку на території України; 2) у день побачення з донькою батько має право забирати її з дому/дитячого садка/, школи особисто. - необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку; 3) у разі обєктивних причин, з яких дитина не може зустрітися з батьком в обумовлені дні (хвороба, тощо), позивач має право на перенесення терміну відвідування дитини на такий же час в літній період. Крім того в судовом засіданні 23.06.2016 року позивач збільшив позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у сумі 1910 гривень. та судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав повінстю з наведених у позові підстав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала повінстю з наведених у позові підстав. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала з підстав викладених у запереченнях. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнала частково заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо проведеня позивачем з дочкою святкових днів та частини часу щорічної відпустки. Представник третьої особи органу\~ опіки\~ та\~ піклування\~ Хорольської міської\~ ради\~\~ Полтавської\~ області\~ [PERSON]при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника і \~представника відповідача [PERSON][PERSON], з»ясувавши позицію відповідача [PERSON] оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також те що відповідач хоча і надала заперечення проти позову, але вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.3\~ \~ст. 11 ЦПК України\~ \~особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч.1\~ ст. 11 ЦПК України\~ \~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~ \~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~ \~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що у період часу з 12 липня 2008 року по 12 жовтня 2009 року та з 18 січня 2011 року по 02 лютого 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що доводиться копією свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КЕ № 046051, копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] І-КЕ № 055166, копією свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КЕ № 078493 та копією рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у справі № 548/133/15-ц. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що доводиться копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] І-КЕ №237624, яка після розірвання шлюбу проживає з матір»ю, а на утримання дитини позивач сплачує аліменти за рішенням суду. У зв"язку з тим, що між сторонами неодноразово виникали непорозуміння стосовно спілкування позивача з дитиною та участі в її вихованні, він звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради про встановлення визначеного терміну спілкування з дитиною. Згідно з висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 12.08.2015 року «Про порядок побачення з дитиною» (а.с.11) опікунська рада встановила наступний час спілкування позивача із своєю дочкою [PERSON]: понеділок - з 17-00 год. до 21-00 год., середа - з 17-00 год. до 21-00 год., субота з 9-00 год. до 21-00 год. Але проблеми це не вирішило і суперечки та непорозуміння щодо спілкування з дитиною виникають у сторін на даний час, що і послугувало підставою для подання відповідного позову. Задовольняючи даний позов суд виходив з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч.1\~ст.159 СК України, \~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р. (далі - Декларація), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості… Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.91 (далі-Конвенція) визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини та відповідальність за виховання і розвиток дитини. а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 7 Конвенції закріплено, що дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.\~11,15 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Главою 13 Сімейного кодексу України\~передбачені особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей. Зокрема,\~ст. 141 СКУ\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 150 СКУ, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СКУ). Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст.ст. 154- 155 СКУ). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СКУ). Відповідно до ч.2\~ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як вказувалося раніше висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 12.08.2015 року уже встановлювався час спілкування позивача із своєю дочкою [PERSON] на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, який на даний час ніким не оспорений та не скасований і як наслідок вказує на те, що не має підстав обмежувати позивача у спілкуванні з дитиною. Не вказано в запереченнях та не додано в додатках до них відповідачем належних та допустимих доказів на обґрунтування обмеження позивача в спілкуванні з донькою у відповідні державні та релігійні свята та під час його щорічної основної відпустки. Крім того службою у справах дітей Хорльської РДА Полтаської області на підставі запиту суду проведено обстеження умов проживання позивача за адресою його реєстрації: [ADDRESS] та місця проживання його батьків м.Хорол Полтавської області, вул.Лагодинська, 54. З відповідних актів обстеження умов проживання (а.с.80, 81) слідує, що в обох помешканнях наявні всі умови для проживання малолітньої [PERSON] житлові приміщення відповідно вмебльовані наявін іграшки, книги, одяг є місця для сну, а у будинку дідуся і бабусі взагалі відведена окрема кімната для онуки. Судом встановлено, що, маючи рівні права та обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, сторони по справі, належним чином виконують покладені на них обов'язки щодо виховання, утримання доньки, створення для неї необхідних умов для нормального розвитку і збереження здоров'я. Дані висновки підтверджуються поданими сторонами доказами та висновками відповідних служб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей. З урахуванням встановлених по справі обставин, наявних у справі доказів, правових норм, що регулюють дані правовідносини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини та її батьків, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. При цьому суд вважає, що зазначений спосіб участі батька у вихованні малолітньої [PERSON] не порушує ані її права, ані права її батьків, не перешкоджатиме її нормальному вихованню та розвитку, а також сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України слідує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати витрати на правову допомогу в розмірі 1910, 00 грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved