Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Уточнивши позов позивач звернулась в суд з позовом до Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивує тим, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Разом з [PERSON] постійно проживала позивач. Позивач зазначила, що надавала їй допомогу по господарству, доглядала її та похоронила. Після її смерті воназалишилась проживати в [ADDRESS]. В листопаді 2015 року воназвернулась до Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] за заповітом. Після розглядуїї заяви державним нотаріусом Загвоздіною А.М. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій. у зв'язку зтим, що згідно довідки Вищедубечанської сільської ради Київської області від 05 листопада 2015 року №375 вбачається, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, протягом строку, встановленого ЦК України відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини, в нотаріальну контору не подала. До державної нотаріальної контори при зверненні з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], наряду з іншими документами позивач зазначає, щодійсно надала дані про місце своєї реєстрації де визначено, що воназареєстрована в [ADDRESS].Про те, що їйпотрібно було підтверджувати факт постійного проживання разом із померлою [PERSON] на час відкриття спадщини в [ADDRESS] не було відомо. Позивач вказує, що хоча вона стверджує, що до смерті [PERSON], на час її смерті та після смерті і до цього часу вона постійно проживаєв [ADDRESS] і вважає, що вона фактично прийняла спадщину за заповітом. У зв'язку із викладеним позивач змушена звернутись до суду з зазначеним позовом та просить суд встановити факт її постійного проживання з спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини за зазначеною адресою та зобов'язати державногонотаріусаВишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіну А.М. видати їй свідоцтво про право на спадщину - будинок [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Позивач у судовому засіданні також підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіна А.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заперечення проти позову в яких позов не визнала в повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що згідно довідки Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 05.11.2015 року за № 375, поданої нотаріусу особисто [PERSON], вбачається, що позивач на день смерті спадкодавця - [PERSON] разом з останньою не проживала і не була зареєстрована. У паспорті заявника на сторінці 11 є відмітка про реєстрацію її місця проживання з 29.08.1992 року за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин зазначена довідка органу місцевого самоврядування не може служити доказом постійного місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця. Крім того, протягом строку встановленого ЦК України, позивач відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини в нотаріальну контору не надавала. Письмова згода інших спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори не надходила. З урахуванням поданих документів і обставин нотаріального звернення позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що в законному порядку, відповідно до чинного законодавства винесено відповідну постанову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що по [ADDRESS] проживала спадкодавець [PERSON], яка мала спадкове майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS] з земельною ділянкою прилеглою до нього (8-9, 20). За життя спадкодавець [PERSON] зробила заповіт на ім"я [PERSON] на зазначений житловий будинок по [ADDRESS] з земельною ділянкою прилеглою до нього (а.с. 7). [INFO] року [PERSON] померла. Як спадкоємець за заповітом [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в якій зазначила, що на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з останньою не проживала і не була зареєстрована. У паспорті [PERSON] на сторінці 11 є відмітка про реєстрацію її місця проживання з 29.08.1992 року за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин зазначена довідка органу місцевого самоврядування не може служити доказом постійного місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця. Крім того, протягом строку встановленого ЦК України, позивач відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини в нотаріальну контору не надавала. Письмова згода інших спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори не надходила (а.с. 11-12). Відповідно до довідки виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 року за № 14 вбачається, що померла [PERSON], була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. На день її смерті спільно з нею в указаному житловому будинку проживала та проживає на теперішній час [PERSON] Заповіт від іменті [PERSON] посвідчувався Вищедубечанською сільською радою від 25.02.2011 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 14 (а.с. 10). Відповідно до довідки на нерухоме майно виданої комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2016 року за № 23 вбачається, що право власності на житловий будинок № [ADDRESS] у КП «Вишгородське БТІ» станом на 31.12.2012 рік не зареєстровано (а.с. 19). Відповідно до довідки виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 б/н вбачається, що померла [PERSON], згідно до по господарського обліку була власником житлового будинку № [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 16.03.1983 року № 1673 (а.с. 20). У відповідності до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Стаття 1223 Цивільного кодексу України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 Цивільного кодексу України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок,квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що на час час відкриття спадщини, заявник [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем, та у чинність ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Факт проживання спадкодавця [PERSON] разом з позивачем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується довідкою виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 року за № 14. В судовому засіданні факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно [PERSON] з 2008 року проживала х померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вела господарство та поховала її. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити в цій частині позовну заяву, оскільки підтверджений матеріалами справи та поясненнями свідків. В частині вимог щодо зобов'язання державногонотаріусаВишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. видати позивачу свідоцтво про право на спадщину - будинок [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] суд, вважає вимоги в цій частині заявлені, як передчасно, тому суд, відмовляє в цій частині вимог.

Outcome: partial