Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, [PERSON] . Заява мотивована тим, що [INFO] народився заявник [PERSON] , батьками якого були [PERSON] та [PERSON] . 08.04.1975 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого [PERSON] зміни своє прізвище на " [PERSON] ". [INFO] [PERSON] померла. Заявник 04.02.2019 подав до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак відповіддю від 06.02.2019 нотаріальною конторою було повідомлено про пропуск шестимісячного строку, визначеного законодавством для подання заяви. На момент смерті [PERSON] заявник проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , а тому вважав себе таким, що прийням спадщину, так як не заявляв про відмову від неї. У зв`язку з викладеним вище, з метою отримання спадкового майна, заявник простть суд встановити факт його постійно проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2020 року відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до розгляду в порядку окремого позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. 16.09.2020 Київська міська рада подала до суду відзив, в якому просила суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність їх представника. Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора подала до суду листа, в якому просила справу слухати у відсутність їхнього представника та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву, просили суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не прибули, в матеріалах справи містяться їхні заяви про проведення судового засідання у відсутність їх представників. Вислухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 4). 08.04.1975 року подружжя [PERSON] розірвало шлюб, та [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 5). За життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності від 10.02.2007 року (а. с. 6). Як вбачається із паспорта заявника [PERSON] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). 06.02.2019 року Шістнадцятка Київська державна нотаріальна контора листом № 445/01-16 повідомила [PERSON] , що оскільки він на час смерті [PERSON] не був зареєстрованим разом з нею та не подав вчасно заяву про прийняття спадщини після її смерті, то вважається таким, що не прийняв спадщину (а. с. 10). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишила, спадкова справа після її смерті не заводилася. Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується копією паспорта заявника з відміткою про реєстрацію місця проживання. Також факт постійного проживання заявника з померлою [PERSON] підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вказали про те, що були знайомі з померлою [PERSON] , так як проживають по сусідству, яка проживала разом зі своїм сином та його сім"єю в кв. [ADDRESS] . Таким чином, вищенаведені обставини встановлені судом та підтверджують те, що заявник дійсно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] . Доказів, які б спростовували факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем суду не надано. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, не порушує будь-чиїх прав та інтересів та підлягає задоволенню.

Outcome: approved