Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В листопаді 2014 позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору неукладеним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.03.2008 він уклав договір № 2620/01/386 банківського рахунку, згідно якого банк відкрив поточний балансовий рахунок в доларах США. Вважає договір банківського рахунку таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки не містить обов"язкові умови відповідно до Інструкції про порядок відкриття використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 щодо укладення договору в письмовій формі, додатку до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою НБУ № 457 від 13.12.2006, а також Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2006 щодо вимог до нумерації рахунків аналітичного обліку. Відповідно до ст.638 ЦК України вважає договір неукладеним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти заочного порядку вирішення спору. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог. Судом встановлено, що 20.03.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті № 2620/01/386. Згідно з умовами договору відповідач зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок в доларах США, а позивач, у свою чергу зокрема, своєчасно здійснювати оплату за виконані банком операції і надані послуги у відповідності до «Тарифів на обслуговування рахунків фізичних осіб» затверджених Тарифним комітетом Банку, а також не пізніше наступного дня повідомляти Банк про всі виявлені неточності або помилки у виписках з рахунку та інших документах або про невизнання (не підтвердження) підсумкового сальдо за рахунком. Позивач з умовами договору про відкриття банківського рахунку перед його підписанням був ознайомлений, що не оспорювала в судовому засіданні його представник. За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком ( ч.1 ст. 1066 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із стрін має бути досягнуто згоди . Статтею 208 ЦК України передбачено обов"язковість письмової форми правочину який укладається між фізичною та юридичною особою. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що передбачено ч.2 ст.207 ЦК УКраїни. Таким чином, при підписанні спірного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства, вважати договір неукладеним , на що позивач посилається у своїй позовній заяві . Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного, відсутні підстави для визнання договору банківського рахунку неукладеним, оскільки договір укладений відповідно до норм чинного законодавства, позивач добровільно погодився на його укладення та не надав доказів припинення даних правовідносин, а відтак в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed