Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що перебуває із [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 30.05.2018 року року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Останнім часом особисті відносини та сумісне життя з відповідачем поступово погіршилися, внаслідок чого постійно змушена просити у нього грошові кошти на утримання дитини, яка потребує повноцінного харчування, одягу, взуття, періодичного лікування, тощо. На момент подання позову з відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку щодо утримання дитини. Зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн. щомісячно, якої не достатньо для повноцінного матеріального забезпечення дитини. Відповідач є працездатним, працює начальником дільниці ПрАТ «Харківський плитковий завод», де щомісяця отримує заробітну плату. Крім того, відповідач має дитину від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , а на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 33 % всіх видів доходів. Будь-які інші стягнення з відповідача на користь третіх осіб відсутні. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 16,5 % всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує і наполягає на задоволенні позову. Відповідач також до суду не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позов визнав у повному обсязі. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30.05.2018 року року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківської області, актовий запис № 21 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно вимогам ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони з дитиною [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] » (а.с. 2, 3, 7, 9). Судом встановлено, що на даний момент сторони проживають окремо. Відповіда мешкає за місцем реєстрації: [ADDRESS] » (а.с. 7, 9, 21, 26), є працездатним, має задовільний стан здоров`я, працює начальником дільниці ПрАТ «Харківський плитковий завод» (місцезнаходження: 61106, м. Харків, Індустріальний район, просп. Московський, 297, код ЄДРПОУ: 00293628), де щомісяця отримує заробітну плату (а.с. 10). Крім того, відповідач має малолітню дитину від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), який мешкає з колишньою дружиною [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/19038/15-ц від 07.12.2015 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с. 11). Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/19354/15-ц від 08.12.2015 року та виконавчого листа № 638/19354/15-ц, виданого 21.01.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова, відповідача [PERSON] зобов`язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23). Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 24.01.2018 року по виконавчому провадженню ВП № 52324916 звернено стягнення на доходи відповідача [PERSON] , працюючого у ПрАТ «Харківський плитковий завод», зобов`язано відповідальних осіб підприємства здійснювати щомісячне відрахування 1/3 частини доходів боржника [PERSON] та перерахування на користь стягувача [PERSON] в порядку сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а також надсилати державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та перерахування у встановлений законом строк (а.с. 22). Згідно звіту ПрАТ «Харківський плитковий завод» № 334 від 19.02.2020 року із доходу боржника начальника дільниці підприємства [PERSON]. (№ розпорядження 52324916 від 24.01.2018 року) у 2019 році щомісячно здійснювалися відрахування 33,3 % його заробітної плати, як утриманих аліментів на підставі постанови державного виконавця від 24.01.2018 року ВП № 52324916, всього утримано аліментів на суму 79 185,73 грн. (а.с. 28). Вищезазначений факт також підтверджується довідкою ПрАТ «Харківський плитковий завод» № 2432 від 15.11.2019 року, згідно якій із заробітної плати начальника дільниці підприємства [PERSON] за період з травня по жовтень 2019 року здійснювалися відрахування аліментів, всього сплачено аліментів на суму 43 152,77 грн. (а.с. 10). Інших дітей, непрацездатних батьків, будь-яких інших утриманців відповідач не має, стягнення на користь третіх осіб згідно виконавчим документам відсутні. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , проте у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На момент розгляду справи сторонами не досягнуто домовленості стосовно способу виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини. Згідно вимогам ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 16,5 % всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved