Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.09.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №16/2007/2112Фкж, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 60\~300,00 доларів 00 центів США на придбання у власність житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою : Запорізька область Запорізький район, с. Сонячне, провулок Хорив, буд. 7. Кредит надано з терміном погашення до 03.09.2027 року. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав вказану в договорі суму позичальнику. У порушення вимог кредитного договору відповідач [PERSON] взяте на себе зобовязання щодо своєчасного повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, в звязку з чим у нього перед Банком станом на 06.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 772\~032,67 грн, що в еквіваленті становить 96\~588,60 доларів США, з яких: -470\~637,75 грн( 58\~881,24 дол. США) заборгованість за кредитом; -212\~500,06 грн (26\~585,77 дол. США) заборгованість за відсотками; -27\~412,47 грн(3\~429,56 дол. США) заборгованість за пенею; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.5) Договору; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.16) Договору; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.18) Договору. В якості забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 06.09.2007 року було укладено договір іпотеки на нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою : Запорізька область Запорізький район, с. Сонячне, провулок Хорив, буд. 7. Разом з тим, в якості забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 06.09.2007 року було укладено договір поруки, відповідно до якого, остання зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань та у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань, нести солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] Тому заборгованість за кредитним договором, на думку позивача, підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах та просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт, який міститься в матеріалах справи із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме заборгованість за тілом кредиту та нараховані проценти. Як пояснив [PERSON], 30.08.2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя договір поруки №16/2007/2112 ЖКФ від 06.09.2007р., укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] визнано припиненим. Разом з тим, представник [PERSON] зазначив, що позовні вимоги в частини стягнення боргу за штрафними санкціями є безпідставними, оскільки сплив строк позовної давності. Строк повернення чергового платежу за кредитом для позичальника настав 01.11.2010 року і відповідно до вимог чинного законодавства, кредитор мав право нарахувати пеню, як санкцію за невиконання умов договору в період з 01.11.2010 року по 01.11.2011 року. Отже, на думку представника відповідача, нарахування пені в період з 06.02.2013 року по 05.02.2014р. було здійснено вже понад встановлені строки позовної давності, що є підставою для відмови в цих позовних вимогах. Вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 6 вересня 2007 р., шляхом заповнення анкети-заяви на отримання кредиту, між публічним акціонерним товариством комерційний Банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке РУ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16/2007/2112/Фжк, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 60 300,00 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 12,49% річних та кінцевим строком повернення кредиту 3 вересня 2027 р. Як вбачається з заяви на видачу готівки від 6 вересня 2007 р. [PERSON] фактично отримав грошові кошти у розмірі 60 300,00 доларів США відповідно до вищевказаного кредитного договору. Згідно з п. 3.3.2. Кредитного договору Позичальник зобовязується щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж, сума якого складає 692,65 доларів США щомісячно до 7 числа поточного місяця. У разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по погашенню Кредиту, визначених у п.п. 3.3.2. Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення . (п. 5.1. Договору). Згідно з п. 5.2 кредитного договору Позичальник зобов'язаний в разі порушення вимог договору сплачувати штрафні санкції в розмірі 10 відсотків від суми кредиту, за кожний випадок. В якості забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 06.09.2007 року було укладено договір іпотеки на нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою : Запорізька область Запорізький район, с. Сонячне, провулок Хорив, буд. 7. З метою зниження фінансового навантаження на боржника 30.12.2009 року між ПАТ "КБ " Надра" та відповідачем [PERSON] було укладено: - додаткову угоду №1 від 30.12.2009р. до кредитного договору №16/2007/2112Фкж від 06.09.2007року; -додаткову угоду №2 від 30.04.2010р. до кредитного договору №16/2007/2112Фкж від 06.09.2007року; -додаткову угоду №3 від 30.04.2010 року до кредитного договору №16/2007/2112Фкж від 06.09.2007року. Вищевказаними додатковими угодами сторони доповнили, уточнили та узгодили важливі умови первинного кредитного договору. Однак, як встановлено судом, відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобовязання не виконав, в звязку з чим, станом на 06.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 772\~032,67 грн, що в еквіваленті становить 96\~588,60 доларів США, з яких: -470\~637,75 грн( 58\~881,24 дол. США) заборгованість за кредитом; -212\~500,06 грн (26\~585,77 дол. США) заборгованість за відсотками; -27\~412,47 грн(3\~429,56 дол. США) заборгованість за пенею; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.5) Договору; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.16) Договору; -20\~494,13 грн( 2\~564,01 дол. США) штрафи, передбачені п. 4.2 (3.3.18) Договору. Окрім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 06.09.2007 року було укладено договір поруки, відповідно до якого, остання зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань та у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань, нести солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] Однак, як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя договір поруки №16/2007/2112 ЖКФ від 06.09.2007р., укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] визнано припиненим. Рішення набрало законної сили 12.09.2016 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, а саме з [PERSON] не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановленого договором або законом. Суд, ретельно дослідивши розрахунок, наданий позивачем та беручи до уваги те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині розміру заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки останній її не сплатив. Щодо спеціальної позовної давності,\~суд зазначає наступне. Як вбачається з частини 2 пункту 1\~статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] кредит надавався з терміном погашення до 03.09.2027 року. Разом з тим, відповідно до п.4.3. Додаткової угоди від 30.12.2009 року визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником вимог п. 3.3.7-3.38 Кредитного договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2016 року встановлено, що станом на 1 листопада 2010 року порушення позичальником умов договору вже існувало. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право на стягнення штрафів у Кредитора виникло 01.11.2010 року. Отже, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності до пені та штрафів підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» слід задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в розмірі 470\~637,75 грн ( 58\~881,24 дол. США) та заборгованість за відсотками 212\~500, 06 грн ( 26\~585,77 дол. США). Питання про стягнення з відповідача судового збору вирішується в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial