Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

11.01.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його дружини, [PERSON]. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] в заяві зазначив, що у м. Антрацит Луганської області [INFO] померла його дружина, [PERSON]. Причиною смерті став крововилив в головний мозок, про смерть дружини йому видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER], відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Оскільки, [PERSON] померла на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, він не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Після одержання свідоцтва про смерть за місцем смерті [PERSON] він звернувся до Харківського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Х\\о з проханням зареєструвати смерть його дружини та видати йому відповідне свідоцтво. Однак, у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті дружини ним подано документ, форма якого не відповідає вимогам наказу «МОЗ України від 08.08.2006 р. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», йому було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] отримання в державному органі України свідоцтва про смерть. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, місто смерті: м. Антрацит Луганської області. Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились. Заявник надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності тому суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст.257-1 ЦПК Україні, негайно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Із копії паспорта громадянина України на ім'я [PERSON] вбачається, що останній перебував з 14.11.1967 року у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року (далі Закон), сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON], видане органами юстиції ЛНР є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, при розгляді заяви [PERSON] судом приймаються до уваги роз'яснення, що містяться в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 року №990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», згідного якого документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть дружини, видане державним органом України та отримати допомогу на поховання, вирішити спадкові справи, тощо.

Outcome: approved