Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, а також стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем він проживав у цивільному шлюбі з 2009 року. Від спільного проживання в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2018 року відповідач з позивачем та дітьми не проживає і діти знаходяться з позивачем на його повному утриманні. Ще до серпня 2018 року [PERSON] неодноразово покидала дітей на тривалий час та на його прохання вести себе порядно не реагувала, зловживала спиртними напоями і зловживає ними на даний час. Весь цей час [PERSON] життям доньок не цікавилася, не телефонувала, не виявляла бажання з ними спілкуватися та приймати участь у їх вихованні, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала і не надає по цей час, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, не спілкується з ними взагалі, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, навіть не цікавився їх життям, не відвідувала і не відвідує їх вдома, в дошкільному закладі, у школі. Вищезазначені обставини та відсутність будь-якої матеріальної допомоги зі сторони відповідача змусили позивача звернутися до суду з метою стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що [PERSON] є матір"ю його дітей. На даний час діти проживають разом з ним, оскільки відповідач з ними не проживає, зловживає спиртними напоями, не цікавиться дітьми взагалі, не надає матеріальної допомоги. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але до суду подала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Корецької РДА [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з метою захисту прав дітей, Корецька РДА, як орган опіки та піклування, врахувавши рекомендації комісії з питань захисту дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір"ю позивача. Діти проживають з батьком та з нею. Відповідач з серпня 2018 року з ними не проживає, дітьми не цікавиться, зловживає спиртними напоями. Матеріальної допомоги відповідач не надає, дітей не провідує, не цікавиться їх здоров"ям, навчанням у школі та садочку. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, свідка та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2009 року. Від спільного проживання в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.07.2012 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.07.2012 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.10.2014 року). Як вбачається з висновку Корецької РДА, як органа опіки та піклування № 01-28/500/19 від 01.02.2019 року з метою захисту прав дітей, Корецька РДА, як орган опіки та піклування, врахувавши рекомендації комісії з питань захисту дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики виданої Іванівською сільською радою Корецького району [PERSON] за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], має трьох неповнолітніх дітей. Зловживає спиртними напоями, неодноразово залишала дітей на чоловіка та бабу, вихованням дітей не займається, на зауваження з боку сільської ради не реагує. Щодо характеристики [PERSON] яка надана Іванівською сільською радою, то він за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, працелюбний, завжди готовий прийти на допомогу односельцям, виховує трьох неповнолітніх дітей, зауважень з боку сільської ради до нього не було. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, оскільки вона не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ними, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому повинна бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Як зазначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі вищевикладеного, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку по сплаті аліментів, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, потреби дітей у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved