Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Орган опіки і піклування Слов'янської райдержадміністрації в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на території Билбасівської селищної ради Слов'янського району за адресою: [ADDRESS], мешкає [PERSON], [INFO], яка виховує трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за клопотанням виконкому Билбасівської селищної ради поставлені на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації, з причини ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Згідно з витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьки у свідоцтві про народження дітей записані зі слів матері [PERSON], яка мала статус матері - одиначки. Повідомлення про дану сім'ю надійшло до Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації 21 грудня 2015 року від сімейної служби лікарської амбулаторії смт. Билбасівка. За дітьми здійснювався не належний догляд, мати мала несприятливі соціально-побутові умови. Це стало причиною розміщення малолітнього [PERSON] до центру соціально - психологічної реабілітації дітей, але в результаті вжитих профілактичних заходів, відповідно до клопотання виконкому Билбасівської селищної ради, дитина була повернута до родини. З метою контролю за станом виконання батьківських обов'язків, в рамках профілактичного рейду «Сім'я», 21 січня 2016 року родина [PERSON] була відвідана за місцем проживання, в ході чого встановлено, що мати не перебуває у стані алкогольного сп'яніння, санітарний стан приміщення задовільний, але температурний режим не відповідає нормі. 22 березня 2016 року з урахуванням клопотання органу опіки та піклування Билбасівської селищної ради [PERSON] повернута до біологічної родини з міської дитячої лікарні м. Слов'янськ. 06 квітня 2016 року в рамках профілактичного рейду «Сім'я» було здійснено обстеження умов проживання родини, в результаті чого встановлено, що санітарні умови проживання задовільні. Нагляд за старшим сином здійснює бабуся, яка проживає у м. Миколаївка, дитина практично постійно відсутня вдома. 26 липня 2016 року до Слов'янського відділу поліції та служби у справах дітей надійшло Повідомлення про встановлення лікарями швидкої допомоги виснаження [PERSON], в результаті чого дитину було розміщено до дитячої лікарні м. Слов'янськ. Зазначає, що 12 серпня 2016 року у зв'язку з тим, що відсутні умови для повернення дитини на виховання до біологічної родини, та враховуючи потребу у цілодобовому медичному догляді, за заявою матері [PERSON], [INFO], її донька [PERSON], тимчасово влаштована до державного закладу на повне державне утримання. 07 лютого 2017 враховуючи, що матір'ю не створені умови для повернення дитини до біологічної родини, термін перебування [PERSON] у будинку дитини «Антошка» продовжено до серпня 2017 року. 07 серпня 2017 року є кінцевою датою перебування малолітньої у закладі. За інформацією Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» [PERSON] відвідала доньку 2 рази за 10 місяців перебування у закладі, в інший спосіб умовами її утримання та станом здоров'я вона не цікавилась. За час перебування [PERSON], [PERSON], [PERSON], на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, з матір'ю велась роз'яснювальна та профілактична робота, жінка попереджена про наслідки та відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків. За клопотанням Служби у справах дітей відділом освіти райдержадміністрації було позитивно розглянуто питання оформлення малолітніх [PERSON] та [PERSON] до дошкільного навчального закладу, надавалась допомога у зборі пакету документів для оформлення посвідчення багатодітної родини, яке дає можливість сплачувати перебування дітей у ДНЗ у розмірі 50% від його вартості, але відповідач не оформила дітей до дошкільного навчального закладу, чим унеможливила розвиток у соціальному середовищі одноліток. Вказує, що відповідач не має постійного доходу, тому влаштування старших дітей до дитячого садочку дало б змогу працевлаштуватися, але цього зроблено не було. Ситуація у сім'ї ускладнилася у зв'язку зі смертю матері відповідача, бабусі дітей, яка проживала з ними та надавала в міру можливостей допомогу по нагляду за дітьми. [PERSON] 07 лютого 2017 року у службі у справах дітей давалися письмові зобов'язання про влаштування дітей до дитсадка та власне працевлаштування, які не були виконані. Також, регулярно здійснювалось обстеження умов проживання дітей, діти не мають достатньо іграшок, художньої літератури, відсутній куточок для проведення вільного часу. Неодноразово фіксувались факти відсутності в достатній кількості продуктів харчування. Під час останнього візиту до родини в будинку відсутні будь-які продукти харчування, окрім чаю. Мати пояснює це тим, що сім'я в день перебуває у рідних, де вони харчуються. Під час відвідування сім'ї діти брудні, мають не охайний вигляд, одяг виглядає зношеним та не доглянутим. Окрім того, [PERSON] не приділяє достатньо уваги здоров'ю дітей, не своєчасно звертається за допомогою до лікаря. 17 травня 2017 року до Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації надійшло повідомлення від Слов'янського відділу поліції про те, що [PERSON], якому виповнилось повних 2 роки, залишений без нагляду матері, яка в цей час зловживала спиртними напоями. У зв'язку з цим, діти були вилучені з біологічної родини та розміщені до закладів соціального захисту до моменту вирішення питання позбавлення матері батьківських прав. На теперішній час, малолітній [PERSON] перебуває у центрі соціально - психологічної реабілітації дітей м. Слов'янська, [PERSON] - у дитячій міській лікарні м. Слов'янськ. За клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації зупинено виплату державної соціальної допомоги матері [PERSON]. У зв'язку з перебуванням [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, відповідно до клопотання служби у справах дітей, родина з серпня 216 року перебувала під соціальним супроводом Слов'янського районного центру соціальних служб для дітей та молоді, який також не мав позитивного результату. Питання виконання матір'ю батьківських обов'язків розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 05 травня 2017 року в результаті чого прийняте рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні трьох її малолітніх дітей. Окрім того, Орган опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради надав Висновок від 24 травня 2017 року № 28 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні трьох її малолітніх дітей. Відповідно до ст..164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тому, просять суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача - Органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області - Фоменко О.Г., яка діє на підставі довіреності № 01-60-360 від 02 червня 2017 року, до судового засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 29 серпня 2017 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.34). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.28). Причину неявки суду не повідомила. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 17 серпня 2017 року на адресу суду надійшла Заява від представника третьої особи, в якій він просить суд розглянути справу без його участі. Позовну заяву Органу опіки та піклування Слов'янської міської Ради Донецької області визнають у повному обсязі, просять її задовольнити (а.с.30). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов'янської райдержадміністрації Донецької області підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України « Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина…» та п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідач по справі є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Відповідно до копій Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00018115154, № 00018115741, № 00017023375, батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON], є [PERSON], державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8-10), відповідно до положення якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. За таких обставин, суд вважає, що позивач Орган опіки та піклування Слов'янської райдержадміністрації в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. [PERSON], вправі звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. [PERSON] Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" „Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України." [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є малолітніми (а.с.6-8). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 10 Закону України „Про охорону дитинства", кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім'ї мають забезпечуватися на принципах,що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно з ст. 164 Сімейного Кодексу України „ Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого І брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З Акту обстеження умов проживання, складеного 01 серпня 2016 року Спеціалістами Служби у справах дітей Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, вбачається, що комісія мала на меті обстежити житлово-побутові умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS], вбачається, що житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: електроенергія є, будинок цегляний, опалення пічне. Придбано диван, ліжко, манеж, шифанер, кухонні шафи, стіл, телевізор є, холодильника немає. На стінах шпалери, стеля білена. В будинку облаштування бідне, але санітарний стан житла задовільний. Для виховання і розвитку дитини створені такі умови: є візочок для двох дітей, одяг дітей б/у в основному, але випраний, охайно складений у шафах. Двоє синів сплять з матір'ю на розкладному дивані, для доньки зібраний дерев'яний манеж. В наявності м'які іграшки, але брудні, інші іграшки охайно складні, в наявності невелика кількість художньої літератури, олівці. На момент обстеження донька [PERSON] перебуває у дитячій лікарні м. Слов'янська. Проведено роз'яснювальну роботу з матір'ю та бабусею дітей; повідомлено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків (а.с.17). З Акту обстеження умов проживання, складеного 20 жовтня 2016 року Спеціалістами Служби у справах дітей Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, вбачається, що комісія мала на меті обстежити житлово-побутові умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS], вбачається, що санітарний стан приміщення задовільний, всі предмети інтер'єру не нові, досить зношені, є невеликий запас продуктів. Будинок найманий, з правом викупу. В сім'ї на момент обстеження виховується двоє дітей, найменша донька перебуває у будинку дитини «Антошка», терміном до 6 місяців. Діти не мають власних місць для сну, сплять з матір'ю та бабусею, обмаль іграшок. М'які іграшки зношені, не придатні для гри. Діти мають одяг, переважно б/у. Матері надано рекомендації щодо догляду за дітьми, з бабусею проведено профілактичну бесіду щодо шкідливих звичок (а.с.18). Відповідно до Акту обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від 03 лютого 2017 року, складеного Билбасівським селищним головою Землянською С.І., сімейним лікарем [PERSON], медсестрою [PERSON], комісія відвідала сім'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з метою обстеження умов проживання малолітніх дітей. Під час відвідування вдома знаходилась мати [PERSON] і малолітній син [PERSON]. [PERSON] знаходився у бабусі у м. Миколаївка. В будинку холодно, дров не має, запас продуктів харчування відсутній, постільна білизна брудна. Малолітній [PERSON] хворий, підвищена температура. [PERSON] було запропоновано зібрати речі для госпіталізації до дитячої лікарні м. Слов'янська (а.с.19). З Акту обстеження умов проживання, складеного 06 квітня 2017 року Спеціалістами Служби у справах дітей Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, вбачається, що комісія мала на меті обстежити житлово-побутові умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS], вбачається, що санітарний стан приміщення незадовільний, з моменту останнього візиту відсутні позитивні зміни, в будинку холодно. Матеріальна допомога не використовується за призначенням - дрова не придбані. Діти сплять із матір'ю на одному ліжку. Умови для розвитку дітей не створені. Мати - [PERSON], пасивна у вирішенні складних життєвих обставин, не докладає зусиль для зміни ситуації. Служба у справах дітей клопотала про виділення місця у дитячому садку за місцем проживання, але діти його не відвідують, бо матері зручно залишати їх у бабусі у м. Миколаївка. [PERSON] не робила спроб працевлаштуватися, часто змінює місце проживання (а.с.20). Як вбачається з Довідки № 01/07-1017 № 09 червня 2017 року, наданої головним лікарем Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романовим А.О., малолітня [PERSON], [INFO], виховується в Комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка». За час перебування дівчинки в будинку дитини, мати відвідала лише 25 серпня 2016 року та 12 вересня 2016 року, привозила памперси, більше ніякої допомоги не надавала, дитину не відвідувала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала (а.с.24). У суду немає підстав ставити під сумнів Довідку №01/07-1017 № 09 червня 2017 року, наданою головним лікарем Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романовим А.О., та Акти обстеження умов проживання від 01 серпня 2016 року, 20 жовтня 2016 року, 03 лютого 2017 року, 06 квітня 2017 року, складених спеціалістами Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації, оскільки вони є особами, які незацікавлені в результатах розгляду справи і факти, викладені Довідці та Актах належним чином не спростовані. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-Х11, дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту, турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідач не виявляє щодо дітей батьківського піклування, фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов'язків. Статтею ст. 150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: - батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Тобто, суд приходить до висновку, що [PERSON] не бере жодної участі у вихованні малолітніх дітей, жодним чином не цікавиться їх життям, не бере ніякої участі в їх розвитку та вихованні, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та взагалі не цікавиться життям дітей. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Жодного батьківського обов'язку щодо виховання дітей, спілкування з ними та утримання відповідач не виконує. Так, ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 7,15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, тощо, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». Із Висновку № 01-60-392 від 12 червня 2017 року Органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що профілактична робота з [PERSON] не надала позитивного результату: мати не влаштувала синів до дошкільного навчального закладу, де їм було надано місця у групах за віком; не працевлаштувалась; не поліпшила житлово-побутові умови проживання; виділену матеріальну допомогу у розмірі 1000,00 грн., використала не на потреби родини; почала змінювати місця свого перебування з дітьми; не здатна забезпечити харчування відповідно до потреб малолітніх дітей, що призвело до виснаження доньки, та розміщення її до закладу охорони здоров'я; почала вживати алкогольні напої, під час чого втрачає контроль над ситуацією та залишає дітей без догляду; не регулярно відвідує доньку у державному закладі, не цікавиться станом її здоров'я та не виконує рекомендації соціальних працівників для її повернення у біологічну родину; фіксувались факти недбалого відношення матері до стану здоров'я дітей, ігнорувались поради медичних працівників, не вчасно зверталась за медичною допомогою. Слов'янська районна державна адміністрація, враховуючи інтереси малолітніх дітей, вважає, за доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.12-13). Із Висновку № 38 від 24 травня 2017 року Органу опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що [PERSON] неодноразово залишала дітей без нагляду, сусіди в інтересах дитини були вимушені викликати поліцію та «Швидку медичну допомогу», внаслідок чого було прийнято рішення про госпіталізацію дитини до дитячої лікарні м. Слов'янська з подальшим влаштуванням її до дитячого будинку «Малютка» м. Краматорська. Дитина до сих пір перебуває в дитячому будинку і [PERSON] не вживає жодних заходів щодо повернення дитини до родини. [PERSON] не працює, отримує тільки допомоги на дітей, не створює належні умови для проживання та виховання дітей. Умови проживання незадовільні, будинок відключений від електромережі за борги, подвір'я заросло бур'янами, відсутній запас продуктів харчування, вважає, за доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з частиною шостою ст. 19 СК України, суд може не погодитися з Висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З урахуванням цих обставин та встановлених фактів, суд погоджується з Висновком Органу опіки та піклування Слов'янської райдержадміністрації № 01-60-392 від 12 червня 2017 року та Висновком Органу опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради № 38 від 24 травня 2017 року. Положенням ч. 1 ст. з Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню своїх дітей, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своїх дітей належної турботи та уваги, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про стан їх здоров'я та розвитку, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язана це робити та має таку можливість. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на ці обставини та на підставі відомостей, які характеризують особу відповідача, її ставлення до дітей, суд вважає доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки це сприятиме інтересам дітей. На підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, та виходячи з інтересів дітей та конкретних обставин справи, суд вважає можливим позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до частин 2,3 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України). Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень вона не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини. Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 10 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 10 серпня 2017 року. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до п.10 вказаної Постанови, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2016 року складала 1600,00 грн. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1280,00 грн. (640,00 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 640,00 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved