Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що 16 березня 2013 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві власності Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310400000:05:009:0250 загальною площею 0,0522 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вулиця Горіхова, будинок 3. Вказана земельна\~ділянка належала\~позивачу та\~[PERSON] на праві\~спільної сумісної\~власності\~на підставі\~державного акту\~на право\~приватної власності\~на земельну\~ділянку 1-ЗП\~№ 053626,\~зареєстрованого у\~Книзі реєстрації\~ державних\~актів на\~право власності\~на земельні\~ділянки 01\~червня 2000\~року за\~№ 2192\~на імя\~ [PERSON]\~та державного\~акту \~на право\~приватної власності\~на земельну\~ділянку 1-ЗП\~№ 053619,\~зареєстрованого \~у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки 01 червня 2000 року за № 2193 на ім'я [PERSON], що підтверджується також інформаційною довідкою Державного кадастрового реєстратора [PERSON] від 11.01.2019 р. Позивач стверджувала, що заповіту на випадок смерті [PERSON] не склав, спадкоємцями за законом після смерті її чоловіка є вона та її син [PERSON] - відповідач по справі. [PERSON] на вказане спадкове майно не претендує. Позивач з метою отримання спадщини в установлений законом строк звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори та отримала відмову про вчинення нотаріальної дії від 24.12.2013 року у звязку з тим , що не виділена (визначена) частка спадкодавця у цьому спільному майні. За таких обставин позивач прохав суд визначити, що частка померлого [PERSON] на момент смерті останнього 16 березня 2013 року у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становила 1/2 частину та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого 16 березня 2013 року [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 2310400000:05:009:0250 загальною площею 0,0522 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вулиця Горіхова, будинок 3. Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Частиною 2\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009\~№2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей\~55,124 Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України\~\~ № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2.4.7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. 30.03.1963 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований\~\~у\~відділі\~\~ державної реєстрації\~\~актів\~\~цивільного \~стану\~\~по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №186. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] 24 червня 1963 року народився син [PERSON] 16 березня 2013 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.03.2013 року, серія 1-ЖС № 262168. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві власності Ѕ частини земельної\~ділянки,\~кадастровий номер\~2310400000:05:009:0250,\~ загальною\~ \~площею 0,0522\~га,\~ яка\~розташована за\~адресою:\~Запорізька область,\~м.\~Бердянськ,\~вулиця Горіхова,\~будинок 3. З матеріалів справи вбачається, що вказана земельна\~ділянка належала\~позивачу та\~[PERSON]\~на праві\~спільної сумісної\~власності\~ на\~підставі державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~земельну ділянку\~1-ЗП\~№ 053626,\~зареєстрованого у\~Книзі реєстрації\~ державних\~актів на\~право власності\~на земельні\~ділянки 01\~червня 2000\~року за\~№ \~2192\~на ім'я\~ [PERSON]\~та державного\~акту \~на право\~приватної власності\~на земельну\~ділянку 1-ЗП\~№ 053619,\~зареєстрованого \~у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки 01 червня 2000 року за № 2193 на імя [PERSON], що також підтверджується також інформаційною довідкою Державного кадастрового реєстратора [PERSON] від 11.01.2019 р. \~ Таким чином,\~вказана земельна\~ділянка \~належала \~[PERSON]\~та [PERSON]\~на праві\~спільної сумісної\~власності. На випадок\~своєї смерті\~[PERSON]\~заповіту не\~склав,\~а тому\~спадкування після\~його смерті\~здійснювалось за\~законом. Відповідно до ч.1\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та його син [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Відповідач [PERSON] на свою частку в спадковому майні не претендує. Враховуючи викладене, спадкоємцем після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] З заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до державного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] звернулись [PERSON] та отримала відмову про вчинення нотаріальної дії від 24.12.2013 року у звязку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у цьому спільному майні. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ч.1\~ст.61 СК України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~\~\~\~ Як зазначалось вище, Ѕ частина земельної\~ділянки,\~кадастровий номер\~2310400000:05:009:0250,\~ загальною\~ \~площею 0,0522\~га,\~ яка\~розташована за\~адресою:\~Запорізька область,\~м.\~Бердянськ,\~вулиця Горіхова,\~будинок 3\~ належала\~ на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.2\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже частки співвласників вказаної земельної ділянки були рівними та становили по Ѕ частині за кожним із співвласників. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визначити, що частка померлого [PERSON] на момент смерті останнього - 16 березня 2013 року у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 2310400000:05:009:0250, загальною площею 0,0522 га, яка розташована за адресою: Запорізька область , м. Бердянськ , вулиця Горіхова , будинок 3 складала Ѕ частину та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого 16 березня 2013 року [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер 2310400000:05:009:0250, загальною площею 0,0522 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вулиця Горіхова , будинок 3. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 5 грудня 2018 року в справі № 756/1218/16-ц. Тому, з урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі\~ вищевикладеного та

Outcome: approved