Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Відповідач до судового розгляду справи надав заяву про часткове визнання позову. КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], яка в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Відповідно до пп.3, 9-23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. В порушення вищезазначеного зобов'язання відповідач оплату наданих послуг не здійснює, в зв'язку з чим за період з 01 січня 1996 року по 01 вересня 2012 року утворилася заборгованість в розмірі 15396,87 грн.., в тому числі в межах строків позовної давності в сумі 6312,25 грн., яку добровільно відшкодувати відповідач відмовляється. 12 листопада 2012 року за заявою позивача Дніпровським районним судом був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача суми боргу в повному обсязі. 13 лютого 2013 року відповідач звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, і ухвалою суду від 21 лютого 2013 року судовий наказ було скасовано. Просить стягнути з відповідача на користь КП „Дніпродзержинськтепломережа" всю суму заборгованості в розмірі 15396,87 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, у якій зазначив, що підтримує позов по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.76 ЦПК України, до судового розгляду справи надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у межах строку позовної давності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача згідно вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, від повно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності Судом досліджені такі докази по справі: - ухвала суду про скасування судового наказу від 21 лютого 2013 року (а.с.4), якою підтверджується видача та скасування судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за послуги за теплопостачання в сумі 13238,78 грн.; - розрахунок суми заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.5), яким підтверджується розмір заборгованості відповідача перед позивачем за період з 01 січня 1996 року по 01 серпня 2013 року в сумі 15396,87 грн., в тому числі у межах позовної давності в сумі в сумі 6312,25 грн.; - витяг із особового рахунку (а.с.76-7), якою підтверджується розрахунок за послуги централізованого опалення квартири [ADDRESS] - рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради (а.с. 8-14), якими підтверджуються періоди опалювальних сезонів у м. Дніпродзержинську та тарифи на послуги з центрального опалювання. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] Відповідно до рішення виконкому Дніпродзержинської міськради від 20 грудня 1995 року №384 виконаний поділ оплати за надані комунальні послуги, виконавцем послуг по тепловій енергії й гарячій воді визнане Комунальне підприємство "Дніпродзержинськтепломережа". Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач квартири (орендар) зобов'язаний зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, а згідно пп. 3, 9-23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відповідач повинний був своєчасно вносити плату за використання теплової енергії, водопостачання, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця, відповідно до встановлених законодавством тарифам, згідно нарахувань. Але своїх зобов'язань відповідач не виконує, хоча користується послугами з теплопостачання Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обв'язки . Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)- ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом перевірений представлений позивачем розрахунок, згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем за надану теплову енергію за період з 01 січня 1996 року по 01 серпня 2013 року становить 15396,87 грн. (а.с.6-7), а в межах строку позовної давності, її сума складає 6312,25 грн. Час, з якого нарахована заборгованість, перевищує трирічний термін на момент звернення до суду, і тому в силу ст. 267 ГК України, з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, заборгованість може бути стягнута судом тільки в межах строку позовної давності в сумі 6312,25 грн., так як загальний строк, у межах якого особа може звернутися з заявою про захист свого права, встановлюється у три роки. Належить стягнути з відповідача на користь позивача і сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 229,40 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст.11, 256, 267, 509, 525, 526, 530 ЦК України,

Outcome: partial