Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регрессу суму виплаченого відшкодування у розмірі 25 166 грн. 35 коп., суму 720 грн. вартість послуг аварійного комісара, 258 грн. 86 коп. судового збору та 2 000 гривень витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.08.2009 року о 19 год. 15 хв. на перехресті Бульвара Слави та вул. Космонавта Комарова у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2107», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота Авенсіс», н/з [NUMBER], що належить [PERSON] 15.09.2009 року відбувся огляд пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «Тойота Авенсіс», н/з [NUMBER], експертом [PERSON] Розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок ДТП, відповідно до Звіту № 1501 від 24.09.2009 р. склав 35 597 грн. 42 коп. У відповідності з п.9.2 статті 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Зазначену суму у розмірі 25 166 грн. 35 коп., з урахуванням ПДВ, позивач компенсував власникові пошкодженого автомобіля [PERSON] Крім того, за рахунок МТСБУ здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та збору документів, в розмірі 720 грн. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2009 року винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано водія автомобіля «ВАЗ 2107», д/н [NUMBER], [PERSON]. Згідно з умовами Контракту про надання правової допомоги №79 від 08.11.2012 року, МТСБУ доручило, а ФОП [PERSON] за винагороду прийняв на себе зобов'язання з надання правової допомоги. У відповідності з Додатковою угодою №1 від 21.11.2012 року до Контракту про надання правової допомоги №79 від 08.11.2012 року, МТСБУ для надання правової допомоги була передана справа № 331-04-8765 нз (боржник [PERSON]). Вартість правової допомоги по зазначеній справі склала 2000 грн. МТСБУ було сплачено на рахунок ФОП [PERSON] 2000 грн., відповідно платіжного доручення №4582 від 23.11.2012 року. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право регресу до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику, тому просить стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування в розмірі 25 166 грн. 35 коп., витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 720 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. та судовий збір в розмірі 258 грн. 86 коп. Представник позивача у судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, автомобіль «Тойота Авенсіс», н/з [NUMBER], належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.03.2008 року. Автомобіль «Тойота Авенсіс», н/з [NUMBER] був застрахований за полісом №ВВ 8741775 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СК «Оранта». Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2009 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно платіжного доручення №695 від 22.02.2010 року, МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25 166 грн. 35 коп., без ПДВ та в межах страхового ліміту. Згідно висновку № 1501 експертного автотоварознавчого дослідження за фактом спричинення аварійних пошкоджень від 24.09.2009 року, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Тойота Авенсіс», н/з [NUMBER], складає 35 597 грн. 42 коп. Відповідно платіжного доручення №263 від 22.01.2010 року, позивачем сплачено за послуги аварійного комісара 720 грн. на підставі рахунку №11/01 від 11.01.2010 року та акту виконаних робіт від 21.01.2010 року. 08 листопада 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено контракт №79 про надання правової допомоги. Відповідно до п.8.1.4. контракту вартість послуг з представництва у справах, де ціна позову складає понад 10 000 грн. становить 2000 грн. Відповідно до додаткової угоди №1 від 21.11.2012 року, ФОП [PERSON] прийняв до виконання справу №331-04-8765 щодо боржника [PERSON]. Втім, на підтвердження оплати правової допомоги ФОП [PERSON], позивачем надано платіжне доручення №4582 від 23.11.2012 року, з оплатою послуг в сумі 1000 грн., без підпису уповноваженої особи банківської установи, а також без відтиску печатки. Інша 1 000 грн. по оплаті послуг правової допомоги не підтверджена платіжним дорученням взагалі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги МТСБУ задовольнити частково, стягнувши в порядку регресу 25 166 грн. та вартість послуг аварійного комісара в розмірі 720 грн. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Право на допомогу також закріплено і статтею 27 ЦПК України. Статтею 79 ЦПК України передбачені види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, позивач надав суду копію контракту, додаткової угоди про надання правової допомоги та платіжне доручення, яке не містить обов'язкових реквізитів та не свідчить про початок виконання контракту та додаткової угоди з боку позивача. Крім того, з огляду на представництво інтересів в цій справі саме співробітниками позивача, а не ФОП [PERSON], суд вважає, що сторони не приступили до виконання контракту з обох сторін, а тому підстав для стягнення витрат на правову допомогу не вбачає. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 258 грн. 86 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial