Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

24 червня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем одружилися 20 лютого 2010 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 10 грудня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 2012 року її колишній чоловік жодної матеріальної чи моральної підтримки своєї дитині не надає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, при цьому абсолютно не цікавиться життям своєї дитини та її матеріальним забезпеченням. На підставі викладеного вона і змушена звернутися з позовом до суду. 26 червня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 25 липня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, з підстав наведених у позові, розглядати справу у її відсутності, про що надала заяву. Матеріали справи містять заяву відповідача, відповідно до якої з позовними вимогами позивача погодився, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Представник третьої особи в судовому засіданні надала заяву, відповідно до якої висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи за її відсутності, про що надала заяву. Суд розглядає справу за відсутність сторін по справі, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач та відповідач зареєстрували шлюб 20 лютого 2010 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . /л.с. 5/ Відповідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 10 грудня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Як вказує позивач у своїх позовних вимогах дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 2012 року її колишній чоловік жодної матеріальної чи моральної підтримки своєї дитині не надає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, при цьому абсолютно не цікавиться життям своєї дитини та її матеріальним забезпеченням. Відповідно довідки КП "ЖЕО № 1" № 275, [PERSON] , 1984 року народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад її сім"ї складає: син [PERSON] , [INFO] . /л.с. 8/ За інформацією адміністрації Одеської ЗОШ № 103 І-ІІІ ступенів від 05 червня 2019 року за час навчання [PERSON] в закладі його вихованням, утриманням займається мати дитини. [PERSON] завжди відвідує батьківські збори, шкільні заходи. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, успіхами у навчанні, розвитком дитини не цікавиться. /л.с. 10/ Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 21 червня 2019 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31 травня 2019 рік складає 12448, 53 грн. /л.с. 9/ У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України, встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, з виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради 13 лютого 2020 року надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого виконавчий комітет Білгород - Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свого неповнолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулася від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved