Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування зазначив, що відповідач по справі є його батьком. На даний час він є студентом другого курсу Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. Відповідач є працездатним, працює в філії Панютинський вагоноремонтний завод АТ «Укрзалізниця, а також підробляє таксистом, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, якою прохав задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляг справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] , також, подала до суду заяву, якою підтримала вимоги позивача та прохала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , подав письмову заяву, якою вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення і прохає провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що третя особа та відповідач, перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.10.2015 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який на сьогодні є повнолітнім, що підтверджується ксерокопією паспорту. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2015 року на утримання позивача з відповідача проводилися стягнення аліментів до досягнення ним повноліття. В теперішній час, [PERSON] навчається в Харківському Національному Економічному Університеті ім. Семена Кузнеця на другому курсі. Нормативний термін навчання за спеціальністю до 30.06.2024 року. Згідно до Договору №2020.06.241.010.6.01.058 від 07.09.2020 року про надання освітніх послуг загальна вартість за освітньі послуги становить 82684,00 грн. Третя особа по справі уклала від свого імені договір від 07.09.2020 року про навчання в Харківському національному економічному університеті ім. Семена [PERSON] та сплачує за його навчання. В пітвердження чого, подала ксерокопію вищевказаного договору та квитанції про проведення сплат за навчання позивача. Відповідач працює в Філії Панютинського вагоноремонтного заводу АТ "Укрзалізниця" та отримає додатковий дохід - працюючи таксистом; за станом здоров"я пільгами з держави не користується. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, позивач- повнолітня дитина сторін по справі - третьої особи та відпрвідача, на даний час, навчається на 2 курсі. Нормативний термін навчання за спеціальністю до 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою виданою Харківським Національним Економічним Університетом і. Семена Кузнеця . В зв`язку з навчанням не працює, стипендію не отримує, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач в свою чергу проживає за адресою: [ADDRESS] , працює. Дані про те, чи є він інвалідом, про наявність хронічних захворювань відповідачем до суду не надані. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як її батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 200 Сімейного кодексу України у 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23 років. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 18.11.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача по справі.

Outcome: approved