Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

22.11.2016 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], 1969 року народження. Заява мотивна тим що, 20.11.2016 р. о 18:10 год. швидкою психіатричною бригадою [PERSON] була доставлена до ТМО «Психіатрія». Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 20.02.2006 р. [PERSON] визнана недієздатною, її опікуном призначений батько [PERSON]Причиною госпіталізації хворої спричинило загострення психічного захворювання та погіршенням стану. Пацієнтка [PERSON], 1969 р.н., страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром.21.11.2016 року хвора [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів з метою доцільності лікування недієздатної хворої. За результатами огляду комісія встановила, що хвора, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару та лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. При госпіталізації опікун хворої [PERSON] надав згоду на госпіталізацію своєї дочки [PERSON] Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психічного закладу Данилюк Т.П. (за довіреністю), яка також є і лікарем-психіатром, підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо її зараз не лікувати стаціонарно, вона уявляє небезпечність та оточуючих та безпосередньо для себе. В судовому засіданні недієздатна особа [PERSON], присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, не змогла за станом свого здоров*я висловитися з питання розгляду заяви, вела себе агресивно та неадекватно. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні просив надати дозвіл на госпіталізації йогодочки, та пояснив, що дочка страждає на психічну хворобу, є інвалідом 2 групи, безстроково. В зв'язку із загостренням стану дочки, який вже став небезпечний, вимушений був викликати бригаду швидкої медичної психіатричної допомоги, яка доставила її до психіатричного закладу з метою госпіталізації. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатної, який вже став небезпечний для останнього та оточуючих, [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 20.02.2006р. у цивільній справі № 755/13237/15-ц [PERSON], [INFO], визнана недієздатною. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 05 серпня 2015 р. у цивільній справі № 755/13237/15-ц [PERSON], [INFO], призначений опікуном над недієздатною дочкою [PERSON], 1969 року народження. Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2016 р. о 18:10 год. швидкою психіатричною бригадою [PERSON], 1969 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], була доставлена до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з наданих документів,[PERSON] страждає на психічне захворювання з 1986 р., є інвалідом 2 групи безстроково з 01.02.2003 р. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.11.2016 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром; враховуючи нестабільний психічний стан пацієнтки, неадекватну поведінку з проявами агресії до членів родини та оточуючих, що може призвести до непередбачуваних наслідків, обумовлене галюцинаторно-параноїдною симптоматики, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує її особисто та оточуючим. Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ",

Outcome: approved