Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[INFO] в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку ( пай ) розміром 8,76 умовних кадастрових гектара, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД № 039444 від 5 квітня 1996 року. [PERSON] , від спадщини не відмовилася, фактично, протягом шести місяців, прийняла спадщину. Це підтверджується тим, що вона проживала разом з чоловіком на час його смерті і подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені нею документи і виявила помилку, а саме що у Сертифікаті на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД № 039444 від 5 квітня 1996 року ім`я чоловіка не відповідає запису у свідоцтві про його смерть. Так у Сертифікаті на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД 039444 від 5 квітня 1996 року ім`я чоловіка зазначено, як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть, як « [PERSON] ». Внесення змін чи виправлень до Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) законодавством не передбачено. Крім того чоловік помер. У свідоцтві про укладення шлюбу ім`я чоловіка зазначено російською мовою « [PERSON] ». У зв`язку з цими розбіжностями, документально підтвердити факт належності [PERSON] , що помер [INFO] в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, правовстановлюючого документу Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД № 039444 від 5 квітня 1996 року, який видано головою Миколаївської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] вона не змогла, тому нотаріус запропонував їй звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку ( пай ). Встановлення факту позивачці потрібно для прийняття спадщини після смерті чоловіка. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановити факт належності [PERSON] , що помер [INFO] в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, правовстановлюючого документу Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД № 039444 від 5 квітня 1996 року, який видано головою Миколаївської районної державної адміністрації на ім`я « [PERSON] ». Визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право на земельну частку ( пай ) розміром 8,76 умовних кадастрових гектарів, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) Серія ОД № 039444 від 5 квітня 1996 року в порядку успадкування за заповітом. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи довідкою виданою приватним нотаріусом Сологуб О.А. ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 9 ), копією заповіту ( а.с. 10 ), копією паспорту [PERSON] ( а.с. 11 ), довідкою виданою Т.в.о. сільського голови Стрюківської сільської ради ( а.с. 12 ). У відповідності до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку ( пай ) може бути об`єктом успадкування. Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв ) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх чмсла, які отримали сертифікати на право на земельну частку ( пай ) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку ( пай ), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку ( пай ); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного ( обов'язкового ) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі ( на місцевості ) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки ( паю ) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі ( на місцевості ) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку ( пай ) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 цього ж Закону документами, що посвідчують право на земельну частку ( пай ), також є рішення суду про визнання права на земельну частку ( пай ). Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України 1963 року який діяв на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Статею 549 ЦК України 1963 року встановлено: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України ( чинного на теперішній час ), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 328 ч. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4,5 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України від 16 січня 2003 року № 435 - ІУ, який набрав чинності з 1 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності. Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Outcome: approved