Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 14.01.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча матеріально забезпечений. Оскільки відповідач працює неофіційно, тому просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. (а.с.16). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 14.01.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 14.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.3). Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], 10 червня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 19.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго- Житомир" №161 від 14.02.2015 року (а.с.7). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень підлягає задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved