Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

12.05.2021 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1325007 від 27.09.2019 р. в розмірі 32 552, 00 грн.. В обґрунтування\~позову послався\~на те,\~що 27.09.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1325007.\~23.04.2020\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено\~договір факторингу\~№ 23042020,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Авентус\~Україна» передало\~(відступило)\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» права\~вимоги до\~боржників,\~в тому\~числі по зазначеному договору. Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з неї заборгованість за договором кредиту, яка складає 32 552, 00 грн.. Оскільки відповідачка у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 24.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 15.07.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено на 03.09.2021 р.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка у судові засідання 15.07.2021, 03.09.2021 рр. не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву відповідачкою не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 27.09.2019 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1325007, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів. Знижена процентна ставка становить 1,26% від суми позики за кожен день користування позикою (492,75% річних) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою (657,00% річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 137,80% від суми позики (у процентному виразі) або 13 780,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 37,80% від суми позики (у процентному виразі) або 3 780,00 грн. (у грошовому виразі). Договір зі сторони [PERSON] підписано електронним підписом 27.09.2019 року. На підставі п. 2.4 Договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності). Відповідно до п. 3.2 нарахування процентів за Договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики (відправки грошових коштів на банківський картковий рахунок) в межах строку надання позики, визначеного у пункті 1.2 цього Договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у Графіку платежів (Додаток 1 до Договору). Згідно п. 3.4 Договору, у разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2, але за стандартною процентною ставкою. Відповідно до п. 3.6 Договору, у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором: п. п. 3.6.1 протягом пільгового періоду з 1 (першого) по 3 (третій) день прострочення виконання зобов`язань Клієнта, нарахування процентів не здійснюється; п. п. 3.6.2 з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення. На підставі п. 4.4 Договору, у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф в розмірі 120,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Штрафи за п. 4.5 Договору нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 5000,00 грн.. 23.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 23042020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників до договору факторингу №23042020 від 23.04.2020 року, зокрема право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1325007 від 27.09.2019 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 23.04.2020 року до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 32552,00 грн., з яких 9 358,18 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 4 717,82 грн. заборгованості за відсотками, 18 476,00 грн. заборгованості за пенею. На виконання умов договору на адресу реєстрації відповідачки\~позивачем було\~направлено повідомлення\~про відступлення\~права вимоги\~до ТОВ\~"ФК\~"ЄАПБ". Відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 32552,00 грн., з яких 9 358,18 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 4 717,82 грн. заборгованості за відсотками, 18 476,00 грн. заборгованості за пенею. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. Поряд з цим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідачки нарахованої позивачем пені у розмірі 18\~476,00 грн., оскільки такий розмір не відповідає вимогам п.4.5 Договору № 1325007, відповідно до якого граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором становить 5000,00 грн.. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань по кредитному договору та внаслідок цього заборгував позивачу кошти у розмірі 19 076,00 грн., з яких 9 358,18 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 4 717,82 грн. заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн. заборгованості за пенею. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 2 270,00 грн. (сплачений позивачем судовий збір) ? 19 076,00 грн. (розмір задоволених вимог) / 32 552,00 грн. (заявлений розмір вимог) = 1 330, 26 грн..

Outcome: partial