Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ПАТ „Дельта Банк", посилаючись на те, що 09.04.2013 року між ним та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-28542-090413. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України -гривні, лімітом у розмірі: 14098,50 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 14098,50 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 11.08.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 19648,50 грн., яка складається: тіло кредиту 10348,50 грн.; прострочене тіло кредиту 4050,00 грн.; заборгованість за комісіями 5250,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 19648,50 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не прибув, направив до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 09.04.2013 року сторони уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-28542-090413 (а.с. 3-6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 2 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України -гривні (а. с. 3). Згідно п. 2.3 частини 2, п. 2.3 частини 3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 15000 грн. (а. с. 3) Згідно п. 1 частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. На підставі п. 2.4. частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 11.08.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 19648,50 грн., яка складається: тіло кредиту 10348,50 грн.; прострочене тіло кредиту 4050,00 грн.; заборгованість за комісіями 5250,00 грн. (а. с. 7). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 4 ст. 631 закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). В ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», так як відповідач не виконав умов кредитного договору, а тому вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 19648, 50 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved