Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, третьої особи Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгробуд» база відпочинку посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району (далі по тексту виконавчий комітет) Одеської області № 88 від 30 грудня 2004 року «Про оформлення права приватної власності на базу відпочинку, яка знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] оформлено право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку та видано свідоцтво про право власності серії САА № 416596 від 02.02.2005 року з переліком об`єктів та споруд. Право власності зареєстроване Комінтернівським РБТІ 02.03.2005 року реєстраційний номер 8275880. У подальшому 31 березня 2008 року рішенням виконавчого комітету № 20 «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та надання їм юридичних адрес» були внесені зміни до адреси будинку відпочинку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] надавши базі відпочинку адресу : [ADDRESS] (в минулому [ADDRESS] ). 18.12.2018 року позивачу стало відомо, що 31 липня 2008 року виконавчий комітет рішенням № 62 оформив право державної власності з вдачею свідоцтва про право загальнодержавної власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку « Чайка », що знаходиться на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [ADDRESS] за Державою Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні Державного підприємства «Виробничої фірми «Агроцентренерго» корпорації «Украгробуд». Свідоцтво про право власності видане 28.08.2008 року, право власності не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП «Лиманське РБТІ № 747 від 14.09.2018 року. 28 грудня 2006 року рішенням № 73 виконавчий комітет присвоїв базі відпочинку «Агроцентренерго» юридичну адресу Одеська область, Комінтернівський район, територія Сичавської сільської ради [ADDRESS], про що йому стало відомо 30.07.2018 року. Підставою для звернення до суду з даним позовом стала обставина, що рішеннями виконкому № 73 від 28 грудня 2006 року та № 62 від 31 липня 2008 року присвоєно однакові юридичні адреси, що порушує його право власності. Комплекс будівель та споруд бази відпочинку, які належать йому ніяким чином не знаходяться на території бази відпочинку « Агроцентренерго » , між базами не існує жодних спільних споруд, їх офіси знаходяться у різних місцях та не мають ні чого спільного. Але з даних рішень виконавчого комітету вбачається, що частина будівель має таку ж саму нумерацію, як і його будівлі, а саме будинки відпочинку під літ. А, Б1, Б2, Б3, з В1 по В14, та за рішенням знаходяться за тією адресою, що і його база. Користуючись даною обставиною недобросовісні особи бази відпочинку « Чайка » почали звертатися до правоохоронних органів із заявами про те, що він нібито незаконно займає та володіє відповідними будинками бази відпочинку для подальшого позбавлення його права власності на них. Дані обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.05.2018 року. На підставі вищевикладеного вважав, що рішення прийнято із порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню. У подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги та остаточно просив суд: 1. Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 73 від 28 грудня 2006 року «про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та надання їм юридичних адрес» щодо п.10 Присвоїти слідуючу юридичну адресу базі відпочинку «Агроцентренерго»; 2. Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 62 від 31 липня 2008 року «Про оформлення права державної власності та видачу свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку « Чайка », що знаходиться територія Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [ADDRESS] за Державою України в особі Верховної ради України в повному господарському віданні Державного підприємства «Виробничої фірми «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд»; 3. Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради № 62 від 31.07.2008 року на об`єкт нерухомого майна - бази відпочинку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] власником якого зазначена Держава Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні Державного підприємства «Виробничої фірми «Агроцентренерго» корпорації «Украгробуд». У судовому засіданні представник позивача - адвокат Капля Т.А. позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові, у подальшому була подана заява про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області у судовому засіданні позов не визнав, надав до суду відзив, яким просив застосувати до позовних вимог [PERSON] строки позовної давності та закрити провадження у справі, а у разі не закриття провадження у справі відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У наданому суду відзиві відповідач посилався на таке, 28.12.2006 року Виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області було прийнято рішення № 73 про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у зв`язку з чим було присвоєно юридичну адресу базі відпочинку «Агроцентренерго» - [ADDRESS] (в минулому [ADDRESS] . Вважав, що Позивач, знаючи та маючи можливість дізнатись про всі оскаржувані рішення, так як всі рішення винесені сільською радою знаходяться у вільному доступі всіх громадян України, наявність яких як він вважає порушує його «права власності» мав право звернутись до суду, ще 2009 році, а з приводу свідоцтва власності у 2011 році. Всі посилання позивача на те, що йому стало відомо про порушення його прав лише 18.12.2018 року не підтверджуються жодним обґрунтованим та належним доказом. Окрім того, відповідач посилався на те, що позивачем не конкретизовано яким же чином існування оскаржуваних рішень вплинуло на його обсяг прав та свобод, право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись об`єктами нерухомості. Крім того, 28 лютого 2019 року з метою уточнення, та приведення у відповідність юридичної адреси виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області винесено рішення № 5 від 28 лютого 2019 року «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області», яким внесено зміни до рішення № 3 про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а саме, нерухомому майну, яке належить Державі України в особі Верховної ради України в повному господарському віданні Державного підприємства «Виробнича фірма «АГРОЦЕНТРЕНЕРГО» Корпорації «УКРАГРОПРОМБУД» згідно Свідоцтва САВ №378103 від 28.08.2008 року присвоєно нову юридичну адресу: [ADDRESS]. Представник третьої особи подав до суду відзив відповідно до якого посилався на те, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться аналогічна справа № 504/4535/18 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Сичавської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішення № 73 від 28 грудня 2006 року. Також вважав, що позивачем пропущено строки на оскарження вказаних в позовній заяві. Окрім того представник третьої особи вказує на те, що 18.05.2007 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ІНАГРО» з клопотанням про виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 1,316 га забудованих земель, що належать йому на праві власності згідно рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2007 року справа № 21/96-07-2653. Так, вказана юридична особа виготовлювала технічну документацію для відведення [PERSON] земельної ділянки. В комплект документів, який Позивач подавав до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, окрім іншого, входив акт від 24 грудня 2007 року про відновлення в натурі меж земельної ділянки, наданої ФОП [PERSON] . Межі земельної ділянки були погоджені представниками суміжних власників землі і землекористувачів в тому числі і представником ДП «ВФ «Агроцентренерго» Комаровим М.В. Таким чином, Позивач знав про наявність бази відпочинку, що належить ДП «ВФ «Агроцентренерго», про адресу розташування та фактичне місце знаходження; Крім того, сам подав заяву на зміну адреси своєї бази відпочинку в березні 2008 році після чого і відбулось співпадіння адрес двох різних баз відпочинку. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судовим розглядом встановлено, що рішенням №88 Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30 грудня 2004 року оформлено за [PERSON] право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку, що знаходиться в [ADDRESS] , та складається з: літ. "А", "Б1-Б2","В1 - В2", "В3 - В18", "Д1-Д2", "Г1 - Г2", "ГЗ - Г4" - будинки відпочинку; літ. "Е - будинку охорони; літ. "е"-веранди; літ. "Ж"~ медпункту; літ. "ж" - веранди; літ. "З" - кухні; літ. "І" - навісу; літ. "К" -ізолятору; літ. "к" - веранди: літ. "Л - М" - будинку відпочинку; літ. "л" -веранди; літ. "Л1 - Л2» будинку відпочинку; літ. "л1" - веранди; літ. "л2" - "ЛЗ - МІ" - будинок відпочинку; -літ. "М2" - будинок відпочинку; літ. "Мэ -будинок відпочинку; літ. "м" - веранди; літ. "Н" - гаражу; літ. «О» - побутового приміщення; літ. "П" - підсобного приміщення; літ. "Р" - складу; літ. "С" -альтанки; літ. "С1" - альтанки; літ. 'Т, Т2, ТЗ, Т4"- вбиральні; літ. «У-У1" И душової; літ. "Ф" - підсобного приміщення; літ. "X" - навісу; літ. "Ц" навісу; І, II - брукування; № 1-10- огорожі.(а.с.6) На підставі вказаного рішення 02 лютого 2005 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №416597 на базу відпочинку за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстровано 04 березня 2205 року Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації за №8275880, номер запису 16 в книзі 58.(а.с. 15-16) Рішенням №20 від 31 березня 2008 року Сичавська сільська рада Комінтернівського району Одеської області вирішила внести зміни до адреси бази відпочинку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] привласнивши наступну адресу: [ADDRESS] (в минулому [ADDRESS] ) (а.с.7) Рішенням №62 Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 31 липня 2008 року оформлено право загальнодержавної власності за Державою Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВИРОБНИЧОЇ ФІРМИ "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" КОРПОРАЦІЇ "УКРАГРОПРОМБУД" на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку " Чайка ", розташовану територія Сичавської сільської ради [ADDRESS] та складається з : літ. "А" - будинок відпочинку; літ. "А1" - будинок відпочинку; літ. "Б" -будинок відпочинку; літ. "Б1" - будинок відпочинку; літ. "Б2 " - будинок відпочинку; літ. «В1,в1" - будинок відпочинку; літ. "В2, в2» - будинок відпочинку; літ. " ВЗ, вЗ" -будинок відпочинку; літ. "В4, в4 " - будинок відпочинку; літ. "В5, в5 " - будинок відпочинку; літ. "В6, в6» - будинок відпочинку; літ. "В7, в7" - будинок відпочинку; літ. "В8, в8" - будинок відпочинку; літ. "В9, в9 " - будинок відпочинку; літ. "В10, в10 " -будинок відпочинку; літ. "В11, в11 " - будинок відпочинку; літ. "В12, в12" - будинок відпочинку; літ. "В13, в13" - будинок відпочинку; літ. "В14, в14 " - будинок відпочинку; літ. Г" - будинок відпочинку; літ. "Д" - підсобне приміщення; літ. "Е, е" - будинок відпочинку; літ. "Ж, ж " - будинок відпочинку; літ. "Ж1, ж1 " - будинок відпочинку; літ. "Ж2. ж2" - будинок відпочинку; літ. "Ж3, ж3 " - будинок відпочинку; літ. "З" - підсобне приміщення; літ. "И, и" - будинок відпочинку; літ. "К, К1" - будівля їдальні; І - брукування; №1,2 - огорожа та видати свідоцтво про право власності на цей об`єкт.(а.с.8-9) На підставі вказаного рішення 28 серпня 2008 року Державі Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВИРОБНИЧОЇ ФІРМИ "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" КОРПОРАЦІЇ "УКРАГРОПРОМБУД". видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ №378103 на базу відпочинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). Згідно до листа КП «Лиманське РБТІ Лиманської районної ради Одеської області» право власності на базу відпочинку яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Державі Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні державного підприємства «ВФ «Агроцентеренерго» корпорації «Украгропромбуд» не зареєстровано (а.с.12). Рішенням №73 від 28 грудня 2006 року Сичавська сільська рада Комінтернівського району Одеської області вирішила присвоїти базі відпочинку «Агроцентренерго» слідуючу юридичну адресу: [ADDRESS] ) (а.с.7) Рішенням №5 від 28 лютого 2019 року про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області та надання їм адрес вирішено з метою уточнення та приведення у відповідність юридичної адреси відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 378103 від 28.08.2008 року Держава Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні ДП «Виробнича фірма «АГРОЦЕНТРЕНЕРГО» Корпорації «УКР АГРОПРОМБУД»», внести зміни в рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради від 28.12.2006 році № 73 «Про інвентаризацію житлових та (садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та надання їм адрес», присвоївши наступну адресу [ADDRESS].(а.с. 81) Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено у чому саме полягає порушення права власності позивача. Суд відхиляє у якості доказу порушення права позивача витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження №12018160330000724 від 14.05.2018 року, оскільки з даного витягу не встановлено порушення права власності відповідачем сільською радою, а вбачається факт вчинення представниками бази відпочинку «Океан» щодо заявника [PERSON] хуліганських дій. Які саме хуліганські дії були вчинені відносно [PERSON] та чи були вони спрямовані на порушення права власності з даного витягу встановити не можливо. Суд не приймає до уваги посилання позивача, щодо порушення його права наявностю однакової нумерації переліку об`єктів нерухомого майна зазначених у рішенні, оскільки однаковий перелік об`єктів на різних базах за відсутності доказу графічного зображення на місцевості (технічних паспортів) є припущенням, яке суд не може використати для ухвалення рішення. Крім того, суд приймає до уваги те, що відповідач рішенням №5 від 28 лютого 2019 року усунув протиріччя між сторонами щодо адрес, та присвоїв базі відпочинку відповідача іншу адресу, що унеможливлює порушення права позивача на час ухвалення рішення. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивач в судовому засіданні не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень відповідно до ст.81 ЦПК України. Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту особою свого цивільного права є визнання незаконним рішення органів державної влади чи органу місцевого самоврядування, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, звертаючись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, особа повинна довести факт порушення (невизнання або оспорювання) її прав іншою особою, яка набуває в суді процесуального статусу відповідача; у разі доведення цього факту, суд ухвалює рішення, яке виступає інструментом судового захисту порушених (невизнаних або оспорюваних) прав позивача, оскільки, за приписом статті 1291 Конституції України, є обов`язковим для виконання особою, стосовно якої воно ухвалено. З огляду на вищевикладене, доведення позивачем лише факту прийняття рішення на підставі документів, які містять неточну або недостовірну інформацію, без доведення тієї обставини, що оскаржуване рішення порушує права позивача, не є достатньою підставою для визнання такого рішення незаконним та його скасування в судовому порядку. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. При розгляді вимог відповідача щодо застосування позовної давності, суд виходить з роз`яснень п. 1.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Правила про позовну давність мають застосовуватися, коли буде доведення існування самого суб`єктивного права або факту його порушення. Таким чином, пропущення строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі доведеності позовних вимог.

Outcome: dismissed