Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.11.2007 року у розмірі 17526,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6163,21 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 10052,48 грн., штрафів 1310,78 грн., а також просив стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обгрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору відповідачем було отримано кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту\~ на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями та в порушення умов кредитного договору зобовязання не виконав. Ухвалою суду від 18.02.2015 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача [PERSON], у звязку зі смертю [PERSON] 21.07.2015 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача [PERSON], як правонаступника [PERSON], заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.11.2007 року у розмірі 7123,63, яка складається з наступного: 6163,21 грн. заборгованості за кредитом, 154,01 грн. заборгованості за відсотками, 500,00 штрафу (фіксованої складової), 315,14 грн. штрафу (процентна складова). В судовому засіданні 04.12.2018 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні 04.12.2018 року позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 21.11.2007 року між сторонами укладено договір №б/н від 21.11.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кретит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України \~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №176680, [PERSON] помер у вересні 2011 року (а.с. 64). Відповідно до ч. 4\~ст. 25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 608 ЦК України\~зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Обов'язок повернення відповідачем боргу за кредитним договором, не відноситься до прав та обов"язків які не входять до складу спадщини( \~ст. 1219 ЦК України) \~не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного\~ЦК України\~з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. Таким чином, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. З матеріалів спадкової справи №85/2012, заведеної до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадкоємцями останнього є [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] 19.03.2012 року [PERSON] звернулась до Другої Житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 62). Згідно заяви від 19.03.2012 року [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 63). 12.12.2012 року [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадкового майна [PERSON], який помер у вересні 2011 року (а.с. 116-119). Згідно\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.11.2007 року, наданого позивачем, станом на 30.09.2011 року заборгованість [PERSON] становила 7123,53 грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 6163,21 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 145,01 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 315,41 грн. (а.с. 168-172). Дослідивши розрахунок заборгованості по штрафам, суд приходить до висновку, що нарахування штрафу є безпідставним, з огляду на наступне. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених\~ цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вніс суму на погашення за наданим кредитом у розмірі 420,00 грн. та на погашення відсотків 101,47 грн. 07.09.2011 року. Таким чином, враховуючи порядок нарахування штрафу, 120 днів з моменту прострочення не минуло, підстав для його нарахування не має та в цій частині позовна заява до задоволення не підлягає. Оскільки позивач предявляє вимоги лише до [PERSON], як спадкоємця позичальника [PERSON], останній належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість та враховуючи, що [PERSON] успадкувала 2/3 частки спадкового майна, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2/3 частини. Таким чином, з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" слід стягнути заборгованість за\~ договором № б/н від 21.11.2007 року станом на 30.09.20011 року у розмірі\~ \~4211,48\~ грн., а саме: 4108,81 грн. заборгованості по тілу кредита, 102,67 грн. заборгованості за процентами. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. У заяві від 27.07.2015 року [PERSON] посилалась на те, що прострочена заборгованість за договором кредиту виникла 30.09.2011 року та саме з цього дня банк набув право на позов та захист своїх інтересів. Проте, з позовною заявою позивач звернувся лише 30.10.2014 року (а.с. 194-195). Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За правилами статей 253-254, 260 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Стаття 264\~ЦК України\~визначає,\~що перебіг\~позовної давності\~переривається вчиненням\~особою дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов'язку.\~Після переривання\~перебіг позовної\~давності починається\~заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частини 1, 3). Як вже зазначалось, 07.09.2011 року [PERSON] вніс суму на погашення за наданим кредитом у розмірі 420,00 грн. та на погашення відсотків 101,47 грн. Такі дії відповідача можуть свідчити про визнання свого боргу перед позивачем та з урахуванням положень ст. 264 ЦК України строк позовної давності було перервано. Позивачу про смерть відповідача [PERSON] стало відомо після звернення до суду з позовом, під час розгляду справи. За таких обставин, підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, щодо відсутності доказів про отримання кредитної картки, оскільки в матеріалах справи міститься договір від 21.11.2007 року ( а.с9) зі змісту якого вбачається, що [PERSON] разом з укладенням депозитного договору отримав кредитну картку 4149437310053283 та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банка( а.с. 9), зі змісту виписки по особовому рахунку проводив сплату кредитних коштів на погашення заборгованості до 31.08.2011 року. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі\~144,02 грн.

Outcome: partial