Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, в якому просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20059,65 грн., премії з нагоди свят у розмірі 22550,00 грн., матеріальної допомоги для оздоровлення в розмірі 6150,00 грн., грошової компенсації на здешевлення харчування за період з березня 2013 року по листопад 2014 року та з квітня 2015 року по червень 2015 року в розмірі 9600,00 грн. а також витрати за паливно-мастильні матеріали, придбані у 2014 році в сумі 4330,21 грн. В позові посилається на те, що він був призначений на посаду т.в.о. начальника обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною згідно Наказу №376 к від 20.08.2012 року. 03.12.2012 року позивача прийнято на посаду начальника обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною згідно Наказу №486-к від 20.08.2012 року. Наказом №226 к від 07.07.2015 року [PERSON] було звільнено з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників. Однак, на день звільнення із посади роботодавцем в супереч положенням КЗпП України була нарахована, але не виплачена заробітна плата за травень-червень 2015 року в сумі 15741,05 грн. В зв'язку із порушенням відповідачем строків виплати заробітної плати працівнику, якого звільнено, позивач нарахував середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який станом на 26.10.2015 року становить 20059,65 грн. (81 робочий день * 247,65 грн. середня заробітна плата за один день = 20059,65 грн.) Крім цього, в порушення умов колективного договору, який укладений 16.11.201 року. між ДП «Укрекоресурси» та Професійною спілкою ДП «Укрекоресурси» на 2013-2015 роки, відповідачем не проведено виплату премій в розмірі 50% посадового окладу за 2014 - 2015 роки, розмір яких складає 22550,00 грн., хоча працівникам центрального апарату премії виплачувались в повному обсязі. Також, в порушення умов колективного договору на 2013-2015 роки відповідач не виплатив матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки в розмірі 6150,00 грн. Вказує також в позові на те, що згідно умов колективного договору на 2013 2015 рік адміністрація виплачує працівникам підприємства компенсацію на здешевлення харчування в розмірі до 800,00 грн. щомісячно. Наказом №10 «Про виплату грошової компенсацію на здешевлення харчування працівникам ДП «Укпекоресурви» прийнято проводити виплату грошової компенсації на здешевлення харчування щомісячно по 400,00 грн. Відповідачем не проведено виплату в супереч умовам колективного договору грошової компенсації на здешевлення харчування з з березня 2013 року по листопад 2014 року та з квітня 2015 року по червень 2015 року в розмірі 9600,00 грн. Крім того станом на 26.10.2015 року позивачу не відшкодовано витрати за паливно-мастильні матеріали в сумі 4330,21 грн. придбаних за власний рахунок у 2014 році Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обємі. Представник відповідача в судове засідання не з'являвся та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того спрямував до суду заперечення на позов. В запереченні вказує на те, що відповідачем в повному обсязі було нараховано належну заробітну плату та інші передбачені законодавством виплати. Однак, у зв'язку з арештом спеціального рахунку підприємства, відкритого в Державному казначействі України з якого безпосередньо здійснюється виплата заробітної плати працівникам підприємства та обов'язкові платежі до бюджету, виплати не проведені не звини відповідача. Вказує, що згідно КЗпП України працівник має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у випадку вини власника, але зважаючи на вищевикладені обставини відповідач не вбачає своєї вини у невиплаті позивачу належних до виплати при звільненні сум, а тому, і не вбачає підстав у нарахуванні виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Щодо виплати премій вказують, що їх виплата регулювались та регулюються положеннями Розділу 6 Колективного договору між адміністрацією і Професійною спілкою Державного Підприємства «Укрекоресурси» на 2013-2015 роки. Відповідно положень пункту 7.22 будь-які виплати, передбачені Колективним договором на забезпечення соціальних пільг, компенсацій і гарантій понад законодавчо встановлені норми, здійснюються за наявності коштів у Підприємства та затверджених фінансових планів Підприємства на відповідний рік, однак фінансовий план підприємства на 2014 рік не затверджений від причин що не залежать від відповідача. Вказують в запереченні на те, що вимога позивача про відшкодувати разової матеріальної допомоги для оздоровлення також не підлягаєть задоволенню. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 року №65 «Про економію державних коштів на недопущення втрат бюджету», відповідачем було винесено розпорядження 11 червня 2014 року №49 «Про економію та недопущення втрат коштів», згідно з яким від начальників та головних бухгалтерів територіальних структурних підрозділів та виробничих комплексів підприємства, Центрального апарату підприємства вимагали забезпечити недопущення подання Адміністрації підприємства пропозицій та прийняття власних рішень щодо нарахування та виплати додаткової заробітної плати працівникам (надбавок, доплат, премій), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (матеріальних допомог).Отже, вважають, що розпорядженням від 11.06.2014 №49, яким призупинено нарахування та виплати допомоги, цілком узгоджується та не заперечує положенню п.п. 6.6.2. Колективного договору та є обов'язковим, в цьому конкретному випадку для врахування судом у цій справі. Стосовно виплати грошової компенсації на здешевлення харчування, вказують, що працівникам Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, як вже зазначалось вище, визначена п. 7.19 Колективного договору між адміністрацією та Професійною спілкою Державного підприємства «Укрекоресурси» на 2013-2015 роки та з урахуванням п. 7.22 Колективного договору будь-які виплати, передбачені Колективним договором на забезпечення соціальних пільг, компенсацій і гарантій понад законодавчо встановлені норми, здійснюються за наявності коштів у Підприємства та затверджених фінансових планів Підприємства на відповідний рік. Відповідно до вищезазначеного, що на даний час у відповідача скрутне фінансове становище та не затверджені фінансові плани на 2014 та 2015 роки від незалежних підприємства причин. Крім того вказують, що відповідно до п. 7.19 Колективного договору 01.02.2013 року прийнятий Наказ Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною №10. Згідно з п. 1 даного наказу виплата грошової компенсації на здешевлення харчування працівникам підприємства у розмірі 400,00 грн. проводиться згідно поданих заяв. Вказують, що позивачем не було подано заяв про отримання вказаних сум, а 23.04.2015 року Наказом Директора Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною №42 скасовані виплати грошової компенсації на здешевлення харчування працівникам Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною з 01.05.2015 року. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за паливно-мастильні матеріали у розмірі 4330,21 грн., вказують, що було прийнято Розпорядженням від 11.06.2015 року Директора Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною №49 про економію та недопущення втрат коштів Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною було припинено використання автотранспортних засобів (крім спеціальних технологічних машин, задіяних у господарській діяльності), їх ремонт, технічне обслуговування, утримання. Крім того, позивачем надано до матеріалів справи звіти за ПММ не затвердженні керівником ДП «Укрекоресурси», не предявлено обґрунтованих доказів для компенсації вказаних витрат. Вважають позов не обґрунтований тому просять відмовити в його задоволенні. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних обставин. Із матеріалів справи вбачається, що позивач був призначений на посаду т.в.о. начальника обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відповідно до Наказу №376 к від 20.08.2012 року. 03.12.2012 року позивача прийнято на посаду начальника обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною згідно Наказу №486-к від 20.08.2012 року. Судом встановлено, що наказом №226 к від 07.07.2015 року [PERSON] було звільнено з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників. Згідно розрахункового листка по заробітній платі за липень 2015 року на день звільнення [PERSON] з обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 15741,05 грн. Відповідно до довідки про середню заробітну плату за квітень 2015 року та травень 2015 року заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням складає 9658,44 грн., а отже середня заробітна плата за один день становить 247,65 грн. (9658,44 /39 = 247,65 грн., де 9658,44 - дохід за квітень - травень 2015 року, 39 - кількість робочих днів). На день пред'явлення позову до суду (26.10.2015 року) позивачем нарахована сума середнього заробітку за час затримки розрахунку до сплатити 20059 грн. 65 коп. (247,65 грн. - середня заробітна плата за один день, 81 днів - кількість робочих днів). Також встановлено, що 16 листопада 2012 року між ДП «Укрекоресурси» та Професійною спілкою ДП «Укрекоресурси» укладено Колективний договір на 2013-2015 роки. Відповідно до п. 1.2 Колективного договору на 2013 - 2015 роки умови та положення цього Колективного договору поширюються на всіх працівників Підприємства, прийнятих на умовах найму, і є обов'язковими як для Адміністрації, так і для кожного члена трудового колективу. Згідно з п. 7.15 Колективного договору адміністрація здійснює заохочення працівників Підприємства у розмірі 50% посадового окладу з нагоди: Нового року, Різдва Христового, Пасхи (Великодня), Всесвітнього дня охорони навколишнього природного середовища, Дня Конституції України, Дня Незалежності України. Встановлено, що відповідно з штатним розписом обласного управління «Чернівціекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною місячний посадовий оклад Чиканосвського 4100,00 грн. Встановлено що відповідач в супереч п .7.15 Колективного договору не проведено виплату премій в розмірі 50% посадового окладу за 2014 рік: з нагоди Нового року 2050,00 грн., Різдва Христового - 2050,00 грн., Пасхи (Великодня) - 2050,00 грн., Всесвітнього дня охорони навколишнього природного середовища - 2050,00 грн., дня Конституції України - 2050,00 грн., Дня Незалежності України - 2050,00 грн., за 2015 рік з нагоди Нового року 2050,00 грн., Різдва Христового - 2050,00 грн., Пасхи (Великодня) - 2050,00 грн., Всесвітнього дня охорони навколишнього природного середовища - 2050,00 грн., дня Конституції України - 2050,00 грн., а всього 22550,00 грн. Відповідно до п. 7.4 Колективного договору на 2013-2015 роки адміністрація надає разову матеріальну допомогу для оздоровлення у розмірі двох посадових окладів при наданні працівникам Підприємства частини щорічної основної відпустки, тривалістю не менше 14 календарних днів. Також встановлено, що 10 липня 2013 року до ДП «Укрекоресурси» [PERSON] подано заяву від про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 31 календарний день з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення в розмірі 50% посадового окладу замість двох посадових окладів, як того вимагає колективний договір. Отже позивачу не сплачено 6150,00 грн. (8200,00 грн. ( два оклади) - 2050,00 грн.( 50% окладу). Згідно з п. 7.19 Колективного договору на 2013-2015 роки адміністрація виплачує працівникам Підприємства компенсацію на здешевлення харчування в розмірі до 800,00 грн. щомісячно. Керівництвом ДП «Укрекоресурси» прийнято наказ від 01.02.2013 року №10 «Про виплату грошової компенсації на здешевлення харчування працівникам ДП "Укрекоресурси». Згідно з п.1 даного Наказу з 01 березня 2013 року щомісячно проводити виплату грошової компенсації на здешевлення харчування працівникам підприємства у розмірі 400 грн., згідно поданих заяв. Згідно розрахунку позивача, йому не виплачено вказану компенсацію з березня 2013 року по листопад 2014 року та з квітня 2015 року по червень 2015 року в розмірі 9600,00 грн. Також встановлено, що позивачу не відшкодовано витрати на паливно-мастильні матеріали за 2014 рік в сумі 4330,21 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про оплату праці" при укладенні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть проводитися відрахування у випадках, передбачених законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 17 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» Колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи. Стаття 22 Закону України «Про оплату праці» встановлює, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про оплату праці» та ст. 103 Кодексу законів про працю України про нові або зміну діючих умов праці в бік погіршення роботодавець (власник або уповноважений ним орган) повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідачем були порушені норми трудового законодавства та умови Колективного договору, а саме своєчасно не виплачена заробітна плата при звільненні працівника, не виплачувалися премії та матеріальна допомога, а також грошова компенсація на здешевлення харчування при працевлаштуванні, що відноситься згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які належать працівникові. Тобто, роботодавець в односторонньому порядку приймав рішення з питання оплати праці, які погіршують становище працівника, тим самим позбавляючи [PERSON] належної оплати праці. Посилання відповідача на відсутність їх вини у затримці виплат всіх сум позивачу, є надуманими та не підтвердженні жодним доказом. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку - 20059,65 грн. Також слід стягнути з відповідача премії з нагоди свят, відповідно до п. 7.15 Колективного договору, за 2014 та 2015 рік в сумі 22550,00 грн. Посилання відповідача на відсутність фінансового плану, як на причину не виплати даних премій. Крім того в п. 7.22 Колективного договору, на який посилається відповідач, зазначено, що будь-які виплати, передбачені Колективним договором на забезпечення соціальних пільг, компенсацій і гарантій понад законодавчо встановлені норми, здійснюються за наявності коштів у Підприємства та затверджених фінансових планів Підприємства на відповідний рік. Однак даний пункт не відноситься до нарахування премій, тому їх невиплата є порушенням трудового законодавства. Крім того підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 6150,00 грн. доплата матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні відпустки у 2013 році, тобто доплата до двох посадових окладів, як передбачено п. 7.4 Колективного договору. Розпорядження від 11.06.2014 року №49, на яке посилається відповідач, про призупинення нарахування та виплат допомоги, не може бути підставою для невиплати матеріальної допомоги оскільки воно прийняте після надання [PERSON] відпустки тривалістю більше 14 діб, крім того відповідачем не додано до матеріалів справи вказане розпорядження. Виплата позивачу 50% посадового окладу, при наданні відпустки, замість двох окладів є також порушенням трудового законодавства, прийнятого роботодавцем в односторонньому порядку. Слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на паливо-мастильні матеріали за 2014 рік в сумі 4330,21 грн. придбаних ним за власний рахунок. Посилання відповідача на розпорядження від 11.06.2015 року №49 про економію коштів, також не може бути причиною невиплати вказаної суми, оскільки воно прийняте, після придбання паливо-мастильних матеріалів позивачем. Надані позивачем копії авансових звітів є належним доказом придбання позивачем вказаної продукції. Вимога про стягнення компенсацію на здешевлення харчування в розмірі 400,00 грн. щомісячно за періоди з березня 2013 року по листопад 2014 року та з квітня 2015 року по червень 2015 року на загальну суму 9600,00 грн., також підлягають задоволенню. Посилання відповідача на відсутність заяви позивача, про отримання такої виплати, не може бути підставої для відмови в позові в цій частині, оскільки п. 7.19 Колективного договору на 2013-2015 роки передбачено, що адміністрація виплачує працівникам Підприємства компенсацію на здешевлення харчування в розмірі до 800,00 грн. щомісячно. Тобто без будь яких заяв роботодавець повинен виплачувати суму яка встановлена наказом ДП «Укрекоресурси» в розмірі 400,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір в сумі 626,90 грн

Outcome: approved