Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через те що в них різні погляди на сімейне життя. Вони з відповідачем не могли знайти спільної мови, між ними часто виникали непорозуміння. Відповідач вчиняє психологічне насильство відносно неї, постійно її ображає в присутності дітей та по сторонніх осіб. Її намагання зберегти сім`ю позитивного результату не дали, вони з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, не цікавляться одним одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер. Короткий зміст відзиву на позов: 13.09.2021 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюб. Однак заперечує щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, оскільки неповнолітній син [PERSON] проживає з ним. Зазначив, що позивач постійно провокує на скандали, вона є ініціатором розірвання шлюбу. Після останнього конфлікту їх син [PERSON] сам захотів проживати з ним, а дочка залишилася з матір`ю. Дружина забороняє спілкуватися з дочкою, постійно вчиняє конфліктні ситуації. Стислий виклад позиції позивача: Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позовній заяві. А тому, просили шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з матір`ю, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище, стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу. Ствердив, що вони з відповідачем проживають окремо, вони втратили почуття любові один до одного, тому, він не заперечує проти розірвання шлюбу, просив залишити проживати неповнолітню дочку [PERSON] з матір`ю, за її бажанням. Заперечив відносно стягнення з нього судових витрат по справі в користь позивача. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 12.02.2005 в виконкомі Ланчинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №9, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8). В сторін в шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону. Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Неповнолітнню [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір"ю [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити шлюбне " [PERSON] ". Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Гурашем М.В. укладено Договір №107 від 05.08.2021 року про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с. 9-10,11). Згідно квитанцій за №0627 від 05.08.2021 року за надання правової допомоги адвокату Гурашу М.В. позивачем [PERSON] сплачено 2000,00 грн. (а.с. 12). Відповідно до попереднього розрахунку суми витрат на правову допомогу витрати становлять 2000,00 гривень (а.с. 13). У відповідності до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] - 908,00 грн. сплаченого судового збору та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2908,00 грн. судових витрат по справі На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 112, 113, 160 СК України та

Outcome: approved