Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, посилаючись на те, що з березня 2014 року не має ніяких відомостей про її сина. Визнання безвісно відсутнім сина заявниці необхідно для оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, оформлення спадщини та в подальшому для оголошення сина померлим. Представник заявниці в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі. Заінтересовані особи у судове засідання не з"явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, вислухавши заявницю, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], приходиться заявниці рідним сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІ-АВ № 152372 виданого 01.07.1971 року РАЦС м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.6). На підставі свідоцтва про власність на житло від 23.06.1994 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.7). З березня 2014 року немає ніяких відомостей про сина заявниці [PERSON] та до теперішнього часу його місцезнаходження не відомо. Останнє відоме місце перебування: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Перспективна,5/33. Протягом останніх пяти років [PERSON] неодноразово намагалася встановити його місце проживання, звернулася до Марганецького міського відділення поліції з заявою про зникнення [PERSON]. Заявниці було повідомлено, що в рамках матеріалів ЖЄО №10891 проводиться розшук [PERSON], який з 2014 року відсутній та не проживає за адресою: [INFO] (а.с.12). Відсутність [PERSON] за місцем реєстрації з березня 2014 року також підтверджується актом про не проживання від 05.12.2018 року, складеним директором ОСББ "Ворошилівка" [PERSON] в присутності мешканців будинку № 5 по вул.Перспективній в м.Марганець [PERSON]М.(кв.№30), [PERSON] (кв.№44) та [PERSON] (кв.№38) (а.с.10). Визнання безвісно відсутнім сина заявниці необхідно для подальшого визнання його померлим, оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно вимог\~статті 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, яка відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до ч. 1\~ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та\~ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved