Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У травні 2020 позивач [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою, у якій просила суд, скасувати: арешт накладений на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 256,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; арешт накладений на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:2846 (а.с. 1-9). В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17 лютого 2020 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно а саме: садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 256,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та на земельну ділянку з кадастровий номер 3220881300:04:001:2846 площею 0,1154 га, що знаходиться за тією ж адресою. Після отримання довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201088858, стало відомо, що у вказаному реєстрі містяться записи про арешт вищевказаного нерухомого майна, що належить позивачу. [PERSON] вказує, що відповідно до інформації по виконавчому провадженню №43124159, 05.07.2018р. головним державним виконавцем Відділу, Торбинською О.М., винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу п. 1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа). Зазначають, що при поверненні виконавчих документів відділом державної виконавчої служби не були здійснені заходи щодо зняття арешту накладеного на майно боржника у відповідності до вимог ч.3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, представник позивача зазначає, що в реєстрі міститься інформація, про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровий номер 3220881300:04:001:2846, постановою бн, 24.01.2012 року, Генеральної прокуратури України. [PERSON] зазначає, що СВ УСБУ в Київській області помилково наклали арешт на вище вказану земельну ділянку, оскільки вказана у реєстрі особа ТОВ «Оптимум-Інвест» ніколи не була та не є власником зазначеної земельної ділянки. Тому, представник позивача в інтересах [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», проти задоволення позову не заперечив, пояснив, що оскільки на сьогодні всі зобов`язання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконано, тому жодних претензій до позивача немає. Представник відповідача Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області Коломієць В.В. у судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник третьої особи прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Гайфулін О.О. зазначив, що у прокуратури відсутні дані про накладення слідчим Генеральної прокуратури України арешту на спірну земельну ділянку, у зв`язку з цим Офіс Генерального прокурора не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився. Подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі державного виконавця. Треті особи: [PERSON] , представник Бориспільської районної державної нотаріальної контори та представник ТОВ «Оптимум Інвест», у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 256,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 3220881300:04:001:2846 площею 0,1154 га, що знаходиться за тією ж адресою, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №200619989 та №200619953 від 17.02.2020 р. (а.с. 11-12). Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №2201088858 від 20.02.2020р. (а.с. 13-18), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження (арешти): -арешт накладений на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 256,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] : номер запису про обтяження: 35527420; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Державний реєстратор: Науменко Олена Євгеніївна, Томилівська сільська рада Білоцерківського району, Київська обл.; Підстави виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 43124159, виданий 19.10.2017, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51178395 від 17.02.2020 18:34:23, Науменко Олена Євгеніївна, Томилівська сільська рада Білоцерківського району, Київська обл.; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , країна громадянство: [ADDRESS] ; Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, код ЄДРПОУ: 34481907, Україна, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, 15. -арешт накладений на земельну ділянку кадастровий номер 3220881300:04:001:2846 площею 0,1154 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] : Номер запису про обтяження:35527307 Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Державний реєстратор: Науменко Олена Євгеніївна, Томилівська сільська рада Білоцерківського району, Київська обл.; Підстави виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 43124159, виданий 19.10.2017, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51178395 від 17.02.2020 18:34:23, Науменко Олена Євгеніївна, Томилівська сільська рада Білоцерківського району, Київська обл.; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , країна громадянство: [ADDRESS] ; Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, код ЄДРПОУ: 34481907, Україна, м. Київ, л. Сверстюка Євгена, 15. Також, про накладення вище вказаних арештів свідчить і постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Київській області Торбинської О.М. від 19.10.2017 року у ВП №43124159, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 172-173). Відповідно до інформації по вище вказаному виконавчому провадженню №51178395 встановлено, що 05.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Київській області Торбинської О.М., винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за п. 1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) (а.с. 174-175). Представником позивача [PERSON] , 27.02.2020р. на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), засобами поштового зв`язку, було направлено авокатський запит за вих. № 1/02/2020 від 26.02.2020р. з проханням відновити порушені права [PERSON] , шляхом винесення постанови про скасування арешту з земельної ділянки та з садового будинку, повідомити чи перебуває на виконанні у Відділі виконавче провадження № 13124159 (а.с.20-21). У своєму листі вих. № 6731/13-20 від 05.03.2020р., за результатами розгляду адвокатського запиту, начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 13124159 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6385/12, виданого 04.12.2013 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у розмірі 4705578,04 гривень. В ході здійснення даного виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна. Порядок зняття арешту передбачено ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, відповідно до вимог Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту (а.с.22-23). Відповідно до вимог ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Встановлено, що зазначених вимог державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Київській області Торбинською О.М. під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №43124159 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу 4 705 578,04 грн., дотримано не було - арешт, накладений на майно боржника, не скасований. Враховуючи вищевикладене, заявлені позивачем вимоги в частині скасування арешту з нерухомого майна, які виникли на підставі: постанови про арешт майна боржника, серія та номер:43124159, виданий 19.10.2017 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка стала підставою для обтяження: 35527420 та 35527307, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №2201088858 від 20.02.2020р. (а.с. 13-18), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження (арешт): -арешт накладений на земельну ділянку кадастровий номер 3220881300:04:001:2846, що знаходиться за адресою Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада: номер запису про обтяження:12700954; Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 12700954; Зареєстровано: 06.07.2012 10:24:53 за № 12700954 реєстратором: Бориспільська района державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, бн, 24.01.2012, Генеральна прокуратура України, вх. 06.07.2012 року; Об`єкт обтяження: земельна ділянка, Вишеньківська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер: 3220881300:04:001:2846 Власник: ТОВ «Оптимум-Інвест», Обтяжувач: СВ УСБУ в Киїській області; Заявник: СВ УСБУ в Київській області. Представником позивача [PERSON] , 26.03.2020р. на адресу Офісу Генерального прокурора, засобами поштового зв`язку, було направлено адвокатський запит за вих. № 2/03/2020 від 23.03.2020р. з проханням відновити порушені права [PERSON] , шляхом проведення дій щодо зняття арешту (скасування арешту) з земельної ділянки, надати копію постанови про накладення арешту на майно, бн, 24.01.2012, Генеральної прокуратури України, вх. 06.07.2012 року, на підставі якої 06.07.2012р. було зареєстровано обтяження № 12700954 (а.с. 26). У своєму листі вих. № 1610 вих-20 від 09.04.2020р., за результатами розгляду адвокатського запиту, Прокуратура Київської області повідомила, що направляє для розгляду у межах компетенції відповідно до вимог чинного законодавства запит адвоката, зобов`язали здійснити перевірку доводів, про результати повідомити автора у визначений законом строк, за наявності порушень вжити заходів реагування (а.с.27). Також, листом вих. № 34-1355 вих-20 від 16.04.2020р., за результатами розгляду адвокатського запиту, Бориспільська місцева прокуратура повідомила, що за результатами моніторингу Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено наявності кримінальних проваджень, процесуальне керівництво у яких здійснюють прокурори Бориспільської місцевої прокуратури та у яких вирішувалось питання щодо накладення арешту на земельну ділянку вказану у запиті. Одночасно повідомили про право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора згідно з правилами судового розгляду (а.с.28). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до письмових пояснень представника Офісу Генерального прокурора Орленка А., в провадження Генеральної прокуратури України перебувала кримінальна справа № 49-3330 за фактом перевищення службових обов`язків службовими особами Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та управління земельних ресурсів Бориспільського району Київської області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. Постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 24.01.2012 в межах кримінальної справи № 49-3330 накладено арешт на 100 земельних ділянок загальною площею 30 га, що належать ТОВ «Оптимум-Інвест» (а.с.117). Постановою слідчого УСБ України в Київській області від 01.03.2012 кримінальну справу № 49-3330 прийнято до свого провадження та присвоєно їй номер 223 (а.с.119). У подальшому постановою слідчого УСБ України в Київській області від 03.03.2012 зазначену кримінальну справу об`єднано з кримінальною справою № 154 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Об`єднаній справі залишено номер 154 (а.с.120). Постановою слідчого УСБ України в Київській області від 07.07.2012 кримінальну справу № 154 в частині перевищення службових обов`язків службовими особами Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та управління земельних ресурсів Бориспільського району Київської області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, закрито за відсутністю в діях службових осіб складу цього злочину. Цією ж постановою указані 100 земельних ділянок виключено з категорії речових доказів, знявши з них накладений раніше арешт (а.с.121-127). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2013 кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (номер судової справа 1008/4445/12), закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення його до кримінальної відповідальності (а.с.128-130). Як вбачається із згаданої постанови слідчого Генеральної прокуратури України від 24.01.2012 у справі № 49-3330, серед земельних ділянок, на які накладено арешт, належна позивачу земельна ділянка (кадастровий номер 3220881300:04:001:2846) відсутня. За таких обставин в Офісі Генерального прокурора відсутні дані про накладення слідчим Генеральної прокуратури України арешту на спірну земельну ділянку (кадастровий номер 3220881300:04:001:2846). За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у і його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 317 ЦК України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, що володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосудця, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Під час розгляду справи встановлено, що постанова про накладення арешту на майно, бн. 24.01.2012, Генеральної прокуратури України, вх. 06.07.2012 року, яка стала підставою обтяження №12700954, не містить вказівки про накладення арешту саме на земельну ділянку, що належить позивачу [PERSON] з кадастровим номером 3220881300:04:001:2846, що вказує на незаконність перебування майна під арештом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved