overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя в них не склалося, між ними часто виникали сварки та суперечки, в сім»ї присутня постійна напруга, тяжкий психологічний стан. Вони не зійшлися характерами, з часом втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують з січня 2015 року. Вона вважає, що збереження їх сім»ї неможливе. Після розлучення малолітній син [PERSON] буде проживати з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, пояснила, що з відповідачем постійно виникали сварки, таке відбувалося в присутності сина, що негативно впливає на його виховання. Під час наданого судом строку примирення не досягнуто, відповідач навіть не намагався помиритися. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Аліменти на утримання сина стягнуті з відповідача за рішенням суду. Відповідач [PERSON] не з"явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку (а.с.12), про причини неявки не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надав, тому справа розглядалася за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2009 року (а.с.3), мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), аліменти на його утримання стягнуті з відповідача на користь позивачки за рішенням суду. Шлюб у сторін перший, спір за майно не виник. В судовому засіданні було встановлено, що сторони фактично розірвали подружні стосунки, з січня 2015 року разом не проживають. Наданий судом строк для примирення не дав позитивних результатів. Позивачка не має наміру миритися, жити однією сім"єю з відповідачем, наполягає на розлученні, втрачено почуття любові та порозуміння. Згідно ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак відповідач взагалі не надав будь-яких доказів. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому даний шлюб на підставі ст.112 СК України слід розірвати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір"ю. У позивачки після розлучення залишається прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя в них не склалося у зв»язку з тим, що відповідач постійно вживає спиртні напої, ображає, висловлює погрози, застосовує фізичну силу. Відповідач працює, але матеріальну допомогу не надає, влаштовує сварки, нецензурно лається, в тому числі в присутності сторонніх осіб, що ображає її честь і гідність, робить їх спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок та сварок у неї погіршилося самопочуття, порушився сон, вона з дітьми перебуває в стані постійного струсу та страху. Просить покласти на відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі у зв»язку із зайнятістю на роботі. Вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, залишити їй прізвище [PERSON]. Строк на примирення не потрібен. Донька [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з нею, аліменти на її утримання відповідач буде сплачувати добровільно. Спору про майно вони не мають. Сімейні стосунки та спільне господарство вони не ведуть один місяць, вона не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.14). Відповідач [PERSON] повторно не з"явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку, був попереджений, що в разі повторної неявки справа буде розглядатись по матеріалах, що є в ній (а.с.15, 16), про причини неявки не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надав, тому справа розглядалася за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 25 липня 1992 року (а.с.3), мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), аліменти на її утримання відповідач буде сплачувати добровільно. Спори за майно та визначення місця проживання неповнолітньої дитини не виникли. В судовому засіданні було встановлено, що сторони близько місяця фактично розірвали подружні стосунки, позивачка не має наміру миритися, жити з відповідачем однією сім"єю, наполягає на розлученні, втрачено почуття любові та порозуміння. Згідно ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак відповідач взагалі не надав будь-яких доказів. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому даний шлюб на підставі ст.112 СК України слід розірвати. У позивачки після розлучення залишається прізвище [PERSON]. Оскільки позов задоволений, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243, 60 грн.(а.с.1), який вона сплатила при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Її син [PERSON] був зареєстрований в даному будинку з 17 серпня 2005 року. Після одруження сина 30 травня 2014 року в даному будинку зареєструвала невістку [PERSON]. З червня 2014 року син з дружиною в будинку не проживають, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. [PERSON] та [PERSON] не несуть спільних витрат на утримання житла, тощо - порушують права позивача, як власника даного житлового приміщення, що позбавляє її права на оформлення державної допомоги по оплаті комунальних послуг. А тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими особами, що втратили право користування житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день слухання справи повідомлені належним чином через поштові засоби зв'язку та через друковані засоби масової інформації, оголошення розміщено в газеті «Подільські вісті», №118 від 20 жовтня 2015 року в рубриці «Оголошення», суд визнав за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних доказів у справі. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Хмельницької області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14 лютого 1995 року. З показів свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад рік в житловому будинку [ADDRESS] не проживають. Таким чином, відповідачі залишаючись зареєстрованими у житловому будинку [ADDRESS] Хмельницької області, в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, - чинять перешкоди власнику, обмежують її в праві на оформлення державної допомоги по оплаті комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". В силу ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Її син [PERSON]. був зареєстрований в даній квартирі з 24.12.2008 року. Після одруження сина в даній квартирі зареєструвала невістку [PERSON] з 01.06.2012 року. З 2014 року син з дружиною в квартирі не проживають, добровільно знятися з реєстраційного обліку не можуть, оскільки на даний час проживають м.Самара Російської Федерації. [PERSON] та [PERSON] не несуть спільних витрат на утримання житла, чим порушують права позивача, як власника даного житлового приміщення, що позбавляє її права на оформлення державної допомоги по оплаті комунальних послуг. А тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими особами, що втратили право користування житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали суду телеграму про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 27.04.2009 року. З показів свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] біля двох років в даній квартирі не проживають. Таким чином, відповідачі залишаючись зареєстрованими у квартирі [ADDRESS], в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, - чинять перешкоди власнику, обмежують її в праві на оформлення державної допомоги по оплаті комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". В силу ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 16 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач має нормальний стан здоров»я та має добре матеріальне становище. Однак, матеріально дитину перестав підтримувати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі з 25 квітня 2001 року (ас. 3,4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] ( ас. 5 ). Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і ( або) у грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини: · стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів: · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина: · інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказавши на те, що відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Відповідач є інвалідом третьої групи. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Тобто, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, з врахування тих обставин, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього саме такої частини аліментів на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має бути визначений відповідно до ст. 183 СК України у частці від заробітку, тобто 1/3 частину з усіх видів його заробітку, починаючи з 16 квітня 2015 року, тобто з дня пред"явлення позову до суду відповідно до ч. 1 ст. 191 цього ж Кодексу. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Запорізького районного відділу УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право проживання в будинку та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок [ADDRESS]. У належному їй житловому будинку зареєстрована відповідачка по справі, яка була дружиною її сина [PERSON], шлюб розірвано 08.07.2013 року. Відповідачка з липня 2012 року за місцем реєстрації не проживає, особистих речей не має, плату за комунальні послуги не здійснює. Реєстрація відповідачки в належному позивачці житловому будинку створює перешкоди у здійсненні права в повному обсязі володіння, користування та розпорядження власністю, у зв"язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з"явилася, від представника позивачки надійшла заява, у якій він позов позивачки підтримав, просив суд розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач - представник Запорізького районного відділу УДМС України в Запорізькій області, у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутності відповідачів у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.1999 року, [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою : будинок [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту, виданого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.07.1999 р., в якому зазначено, що власником житлового будинку, за вищевказаною адресою є [PERSON] Згідно довідки №136 від 03.03.2014 року, виданої виконавчим комітетом Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відповідачка по справі [PERSON] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS], не проживає за зазначеною адресою з липня 2012 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Гая-Агро"\~ про\~ витребування земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у зв"язку із закінченням строку дії договору оренди землі 28.12.2015 року, а також малим відсотком орендної плати, вона та її чоловік у кінці листопада та на початку грудня 2015 року,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS], Надвірнянського району. Решта 1/2 частка зазначеного домоволодіння зареєстрована на праві власності за її бабусею [PERSON], яка померла [INFO] року. В даному будинку зареєстрований батько позивача [PERSON], але з березня 2012 року за місцем своєї реєстрації не проживає, фактичне його місце проживання невідоме. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно через оголошення у пресі у встановленому законом порядку, яке розміщене в газеті "Галичина" за № 124 від 22 серпня 2015 року. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] Надвірнянського району, Івано-Франківської області, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 19.01.2007 року серії ВЕМ № 223635. В даному домоволодінні зареєстрований [PERSON], батько позивача, що підтверджено довідкою Парищенської сільської ради Надвірнянського району № 276 від 29.04.2015 року. Шлюб між батьками позивача розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 30.01.2006 року серії [NUMBER] Незважаючи на реєстрацію, відповідач з 2012 року не проживає у даному домоволодінні без поважних причин, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного депутатом Парищенської сільської ради, Надвірнянського району від 29.04.2015 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач втратив право на житло в жилому будинку, оскільки він не проживає в ньому більше одного року без поважних на те причин. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, так як він не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належному йому будинку значиться відповідач. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст.ст. 319,379,382,383,386 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовуючи тим, що [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з 2006 року, місце знаходження його невідоме. Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1572 від 13.05.1997 року, наданого виконавчим комітетом Березанської міської ради, в квартирі [ADDRESS] проживали чоловік позивачки [PERSON], та їхні діти [PERSON], [PERSON] В 2001 році в квартиру був прописаний племінник чоловіка позивачки [PERSON] Після смерті чоловіка позивачки [PERSON] та дочки [PERSON], інша дочка [PERSON], добровільно виписалася із вказаного житлового приміщення. На даний час в квартирі [ADDRESS] залишилися зареєстровані позивачка та відповідач [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений до суду позов підтримав в повному обємі, уточнивши його, в обґрунтування заявлених вимог послався на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд визнати відповідача втратившим право вказаним житлом з 1 вересня 2006 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] разом із позивачкою [PERSON] проживав у [INFO] до серпня 2006 року включно. З вказаного часу відповідач в даному помешканні не проживає, особистих речей не зберігає. Витрати на утримання житла позивачка несе самостійно. \~\~ Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 01.10.2015 року, за адресою - квартира [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2006 року. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] заселився у квартиру [ADDRESS], коли йому було 10 років та проживав там до 2006 року. У 2006 році в кінці серпня виїхав із вказаної квартири. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою [PERSON] [PERSON] проживав у [INFO] до 2006 року. У кінці серпня 2006 року [PERSON] поїхав на навчання. Після цього вона його не бачила. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~\~\~\~ Згідно ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня його вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім"я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім"ї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. З огляду на викладене суд вважає, що [PERSON] втратив інтерес до даного житла, поважних причин відсутності відповідача у вказаному будинку в судовому засіданні не встановлено.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене,

Outcome: approved