Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

05.09.2017 [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час проживання у шлюбі у них народився син [PERSON]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2011 року шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина. Позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Всі вони приживають однією сім'єю за адресою [ADDRESS]. За рішенням суду визначено місце проживання сина сторін з позивачем. Весь цей час відповідач повністю не проявляє уваги до сина, не займається його вихованням, не телефонує, не забезпечує сина матеріально, аліменти сплачує періодично та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про нього.Останній раз бачився з сином , колу тому було 6 місяців. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився по невідомій суду причині. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала суду висновок від 14.12.2017 року № 1906/27.1-26 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], та пояснила . що у зв2язку з розглядом даної справи , нею приймалися заходи для виклику відповідача до органу опіки та піклування для з"ясовання його стосутнків з дитиною. Однак відповідач жодного разу не з"являвся, причини своєї неявки не повідомляв. В результаті спілкування з неповнолітнім [PERSON] з2ясовано , що дитина вважає своїм батьком відчима , який матеріально забезпечує членів сім"ю, займається вихованням [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON], які перебувають в дружніх відносинах з позивачем та вхожі в її сім'ю, в судовому засіданні суду пояснили, що відповідач [PERSON] дні народження сина не відвідує, не цікавиться станом його здоров'я, в школу на перше вересня не приходив на всі батьківські збори ходить позивач. Матеріально дитину утримує теперішній чоловік позивача [PERSON]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши учасників розгляду справи, допитавши свідка, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 31.08.2010 року, [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] записана матір'ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис.(а.с.9) Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2011 року (справа 1806/2-2952/11) - шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 05.03.2010 року, було розірвано, та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина, визначено місце проживання дитини сторін з позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, з доказів наданих позивачем відповідач дане рішення в частинні сплати аліментів з жовтня 2017 року не виконує та не надає матеріальної допомоги дитині. (а.с.10) Як встановлено в судовому засіданні в квітні 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Згідно довідки КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №29 від 03.07.2017 р. №312 зазначено, що [PERSON], [INFO] є учнем 2-Г класу зазначеної школи. Батько учня, [PERSON], за період навчання дитини у школі з приводу навчання та виховання сина з учителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. (а.с. 12) Згідно довідки-характеристики комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №29 вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається у закладі з 1 вересня 2016 року і зарекомендував себе як організований, вихований, спокійний, урівноважений, життєрадісний, добрий, чуйний, товариський учень. Дотримується правил поведінки у школі. До школи завжди ходить чистий, охайний, має всі необхідні речі для навчання. Мати приділяє достатньо уваги навчанню і вихованню сина, завжди відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником.(а.с.11) З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], вбачається, що дитина має діагноз плоско-вальгусні ступні та гіпертрофія аденоїдів та мигдаликів ІІ ст. В поліклініку на прийом до дільничного педіатра з дитиною зверталась мати. (а.с.13) Таким чином, суд вважає, що відповідач не приділяє дитині належної уваги, не забезпечує її духовний та матеріальний розвиток, не забезпечує матеріально не цікавиться станом її здоров'я. Судом вивчався висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради від 14.12.2017 року № 1906/27.1-26 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що відповідач не підтримує ніяких відносин з позивачкою та зовсім не бере участі у вихованні та розвитку дитини, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з нею, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує дитину. Позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання родини створені належні умови для проживання, навчання, розвитку, відпочинку дитини. Малолітній [PERSON] виховується у повній сім'ї. Позивач [PERSON] виконує батьківські обов'язки щодо виховання сина належним чином. В співбесіді з дитиною з'ясовано, що [PERSON] вважає своїм батьком вітчима, хоча знає, що існує інший батько, який не спілкується з ним, не телефонує, не вітає зі святами, не дарує жодних подарунків. Відповідно до ст. ст. 164, 170 СК України та п. 16, 18 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням ,визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги дитині, участі у вихованні малолітнього сина не бере. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON], тобто ухиляється від їх виконання. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дитини, відповідачем суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини, суд враховує також інтереси малолітньої дитини, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов її нормального розвитку. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд приходить до висновків про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки відповідач вихованням дитини не займається, не піклується про її стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved