Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут інформатики і комп'ютеризації споживчої кооперації України» (ТОВ «Укоопінком») про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 42 863,82грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 216 886,74грн., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 5878,55грн., та компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 20 000,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2016 року позивача було звільнено з посади, проте належного розрахунку здійснено не було. В свою чергу вказані обставини порушують права позивача та завдають душевних хвилювань . В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач ТОВ «Укоопінком» про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Встановлено, що 30 червня 2016 року наказом №02-К позивача [PERSON] було звільнено у порядку переведення відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до довідки директора ПУ „Укоопінком" [PERSON] заборгованості з виплати зарплати [PERSON] за 2016 рік нарахована та не виплачена заробітна плата за: січень у сумі 7 323,00 грн., лютий - 7 673,00 грн., березень - 12 026,00, квітень - 11 114,00 грн., травень - 8 292,00 грн., червень - 21 435,82 грн., а всього 67 863,82 грн. Таким чином, за період з січня 2016 року по червень 2016 року відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 67 863 грн. 82 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільнені з посади заступника директора ТОВ „Інститут інформатики і комп'ютеризації споживчої кооперації України" виплату заробітної плати не здійснено. 29.07.2016 та 26.12.2016 відповідачем частково виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 20 000 грн. та 5 000 грн. відповідно. Станом на 27.01.2017 заборгованість із заробітної плати становить 42 863 грн. 82 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Станом на 27.01.2017 затримка з виплати заробітної плати складає 147 діб. Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до третього абзацу пункту 3 розділу III Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до третього абзацу п. 8 розділу IV Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. У відповідності до розрахунків позивача середньоденна заробітна плата становить 1 475 грн. 42 коп. (10 300,45 грн. + 32486,81 грн.) = 42787, 26 / 29 днів. Ураховуючи вищевикладене, сума стягнення середнього заробітку за весь час затримки з виплати заробітної плати становить 216 886 грн. 74 коп. (1 475,42 грн. х 147 днів). Згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, сума компенсації, що належить за не своєчасно виплачену заробітну плату в 2016 році складає відповідно до розрахунків складених позивачем: за січень - 831,89 грн., лютий - 906,18 грн., за березень - 1285,58 грн., за квітень - 773,53 грн., за травень - 568,00 грн., за червень - 1513,37 грн., а всього 5878 грн. 55 коп. Згідно зі ст. 237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує обставини наведені позовачем щодо порушення його права на отримання своєчасного розрахунку, відчуття душевного хвилювання у зв'язку з цим, та приходить до переконання, що грошова компенсація у розмірі 2 000грн. буде відповідати вимогам розумності та справедливості. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати - стягненню з відповідача відповідно до задоволеної частини майнових та немайнових вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial