Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

26 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Девладівської сільської ради Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обгрунтування позову вказує, що 05 квітня 2011 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку розташованого за адресою вул. Вишнева (Щорса), буд. 6 в с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області, який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності посвідченого 24 березня 1995 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за номером 333. За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09 жовтня 2008 року [PERSON] приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ,яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження: усе її майно, що буде належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, заповідає [PERSON], [INFO] . Крім позивача спадкоємців за заповітом чи законом не має. 09 грудня 2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулась до [PERSON] приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщинe тому, що у шестимісячний строк передбачений цивільним кодексом України позивач не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини сталося із-за того, що після посвідчення заповіту, [PERSON] поїхала на постійне місце проживання в [INFO], а позивач вселилась проживати в житловий будинок № 6 по вул. Вишнева (Щорса) в с. Девладове Софіївського район, який їй заповідала [PERSON]. Після її від'їзду позивач з померлою стосунки не підтримувала. У вересні 2015 року від знайомих позивачу стало відомо, що [PERSON] наче померла в Нікопольському районі Дніпропетровської області. На початку листопада 2015 року позивач звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], предявивши як підставу звернення заповіт від імені [PERSON] на імя позивача. 17 листопада 2015 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровської області видало позивачу повторне свідоцтво про смерть [PERSON] з якого їй стало відомо що вона померла ще 05 квітня 2011 року в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, про що їй до вересня 2015 року відомо не було. Дані обставини фактично перешкодили позивачу в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть [PERSON] [PERSON] І -КИ № 658226 від 17 листопада 201 5 року. Позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом . Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Девладівської сільської ради Софіївського району, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, згідно вказаної заяви позовні вимоги позивача визнає. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи - приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], належним чином повідомлена, у судове засідання не зявилась, заяву про розгляд справи без її участі не надала. У відповідності до\~ст.197 ЦПК України\~в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача, та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 05 квітня 2011 року померла [PERSON], що підтверджено повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 658226 від 17.11.2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14). Відповідно до довідки від 14.12.2016 року за № 49 видана Девладівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, назва вулиці Щорса перейменовано на вулицю Вишнева відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" (а.с17). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: вул. Вишнева(Щорса), буд. 6 в с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності посвідченого 24.03.1995 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 333 (а.с. 5). Відповідно до реєстраційного посвідчення від 05.04.1995 року право власності зареєстровано у Жовтоводському міському бюро технічної інвентаризації ,на підставі свідоцтва про право на спадщину, записано в реєстр, книгу №1, стр. № 107 (а.с. 6). Відповідно до технічного паспорту власником житлового будинку розташованого по вул. Щорса, буд. 6, в с. Девладове Софіївського району була [PERSON] (а.с. 7-9). За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09 жовтня 2008 року [PERSON] приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження: усе її майно, що буде належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, заповідає [PERSON], дата народження 05 серпня 1974 року (а.с.13). Згідно свідоцтва про шлюб від 26 січня 2016 року [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 10). Крім позивача спадкоємців за заповітом чи законом не має. 09 грудня 2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулась до [PERSON] приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщини тому, що у шестимісячний строк передбачений цивільним кодексом України позивач не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.16). \~Відповідно довідки № 41 від 06.12.2016 року [PERSON], яка померла 05.04.2011 року дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO], селище Девладове ,вул. Вишневе, будинок № 6 по день своєї смерті. За вищевказаною адресою померла була зареєстрована одна. (а.с. 15). Пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини сталося із-за того, що після посвідчення заповіту, [PERSON] поїхала на постійне місце проживання в [INFO], а позивач вселилась проживати в житловий будинок № 6 по гул. Вишнева (Щорса) в с. Девладове Софіївського район, який заповіла [PERSON] Після її від'їзду стосунки позивач із померлою не підтримувала. У вересні 2015 року від знайомих позивачу стало відомо, що [PERSON] померла в Нікопольському районі Дніпропетровської області. І лише на початку листопада 2015 року позивач звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], предявивши як підставу звернення заповіт від імені [PERSON] на імя позивача. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними ,непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що дійсно позивач у звязку з тим, що вона з померлою не підтримували стосунки, і [PERSON] виїхала проживати до іншого району, вона обєктивно не могла знати навіть коли спадкодавиця померла, що створює їй труднощі у виконанні своїх спадкових обовязків. Вказані обставини позивачем обгрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, і тому суд вважає, за необхідне визнати вказану обставину поважною. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Суд визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. \~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved