Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

04.04.2016 року позивач орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації звернулися до суду із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, перебувають [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач - [PERSON], відповідно до характеристик Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, тривалий час вживає алкогольні нопої, вихованню дітей не приділяє ніякої уваги, умови проживання в сім'ї не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Жінка зовсім не реагує на зауваження соціальних працівників та їх пропозиції стосовно виправлення ситуації, необхідності лікування від алкогольної залежності, працевлаштування, упорядкування власної оселі. Батько дітей помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24.01.2014 року. За інформацією ВПУ № 17 м. Генічеська діти на даний час є ученицями ІІ курсу їхнього закладу. За місцем навчання характеризуються позитивно: пропусків занять без поважних причин не мають, до навчання відносяться сумлінно. Мати батьківських обов'язків не виконує, дівчата проживають з дідусем, адміністрація училища неодноразово надавала їм матеріальну допомогу у зв'язку з важким матеріальним становищем. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Представник позивача Рєзніченко О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] У судовому засіданні прокурор Чорна А.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Третя особа представник районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Смірних Ж.А. у судовому засіданні позовну заяву підтримала. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, пояснили, що мати не займається їх вихованням, не підтримує матеріально та вже 2 роки вони проживають з дідусем в [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, прокурора, представника третьої особи та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 15.03.2013 року та серія [NUMBER] від 15.03.2013 року відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Згідно з копіями актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 16.02.2016 року та 05.05.2016 року, в кімнатах, де проживає відповідачка зі співмешканцем, дуже брудно. Вони зловживають спиртними напоями, підсобного господарства не підтримують, присадибна ділянка не впорядкована. Неповнолітні діти з відповідачкою не проживають. [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідачкою та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов'язками щодо своїх неповнолітніх дітей, та той факт, що відповідач не займається їхнім вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідачкою від виховання дітей, оскільки вона є повнолітньою особою і повністю розуміє всю відповідальність за долю своїх дітей. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довів доказами факти ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування відносно малолітніх дітей та факт позбавлення дітей батьківського піклування. Враховуючи викладене, зважаючи на ту обставину, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову та позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст.150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і

Outcome: approved