Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, 21.07.2005 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] ,[INFO], яка перебуває на повному утриманні позивача. На теперішній час донька навчається на 1 курсі денного відділення на бюджетній основі Державного закладу « Дніпропетровська медична академія МОЗ України» . Окрім цього, позивач в позовній заяві зазначила , що стан здоров»я [PERSON] є складним , що обумовлено хворобою - цукровим діабетом. У добровольному порядку батько не надає матеріальної допомоги ні на навчання доньки , ні на її лікування.Тому просила суд, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та доходу на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 19.10.2015 року і до двадцяти трьох років. Позивач в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі просила суд його задовольнити та зазначила , що 1/6 частина з усіх видів та доходів , на яку погоджується відповідач не покриває витрат , які вона несе на утримання повнолітньої хворої доньки, у зв»язку з продовження її навчання. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути на користь доньки аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та доходів відповідача до виповнення донці 23 роки. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] підтримала заявлений її матір»ю позов та просила його задовольнити. Крім того, вона пояснила, що мешкає в гуртожитку за проживання в якому за півріччя треба платити більше 2000 грн. Навчаючись на бюджеті, вона отримує стипендію в розмірі 820 грн. щомісячно. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову, зазначили, що [PERSON] є інвалідом 3 групи і у теперішній час не працює, отримує тільки пенсію по інвалідності в розмірі 1578,81 грн., окрім забезпечення необхідних особистих життєвих потреб , відповідач потребує відновлення свого стану здоров»я , отже він не заперечує, що повинен виконувати свої батьківські обов»язки, але вважає, що розмір аліментів завищений і реально він може платити по 1/6 частини від своїх доходів. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності всі докази, надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами у справі розірвано 21 липня 2005 року (а.с. 6). Також встановлено, що [PERSON] навчається на бюджетній основі на денному відділенні 1 курсу 1 медичного факультету Державного закладу « Дніпропетровська медична академія МОЗ України» з 01.09.2015 року (а.с. 23). Окрім цього, згідно медичного висновку на дитину- інваліда віком до 18 років від 09.10.2013 року [PERSON] має захворювання цукровий діабет тяжкої форми ( а.с.10). У зв»язку із вищензваними обставинами, позивач та третя особа по справі вважають, що відповідач повинен сплачувати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини від всіх видів свого заробітку та доходу. Між тим, згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом роз»яснювались права учасникам судового розгляду та наддавалось право позивачу та третій особі звернутись до фахівця в галузі права для отримання юридичної допомоги. З боку відповідача [PERSON] суду було надано пенсійне посвідчення № [NUMBER] , з якого убачається, що він отримує пенсію по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням та довідку ізУПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про те, що розмір його пенсії складає 1578,81 грн. За змістом ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Слід відмітити, що обов»язок надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання законом покладається , як на батька , так і на матір. Між тим, звернувшись до суду із вищеназваним позовом , [PERSON] не надала суду жодного доказу свого матеріального стану та матеріального стану доньки, а саме : довідку про свою заробітну плату, відомості чи отримує донька стипендію та в якому розмірі , наявність соціальних виплат у зв»язку із інвалідністю ( якщо така має місце на час звернення до суду, оскільки в обгрунтування зазначених обставин позивачем був наданий тільки медичний висновок за 2013 рік). Суд вважає, що позивач та третя особа на боці позивача не довели на підставі ст.60 ЦПК України заявлені вимоги в частині розміру стягнення, не надали доказів того, що відповідач отримує інші доходи, крім пенсії та взмозі надавати допомогу повнолітній доньці на навчання в розмірі 1/3 частини від своїх доходів.. Суд, враховуючи матеріальний стан платника та, оцінивши у сукупності надані сторонами докази, , вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку та доходів відповідача, починаючи стягнення з дня пред"явлення позову, в іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 487, 20 грн. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial