Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі укладеного договору іпотеки земельної ділянки від 22.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1107, позивач виступав іпотекодержателем земельної ділянки площею 0,1503 га, яка розташована в селі Холодновідка, вулиця Шухевича, Пустомитівського району, Львівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4623683700:02:001:0234. Іпотекодавцем за вказаним договором виступив [PERSON], який є власником зазначеної ділянки. Договір іпотеки було укладено для забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 22.06.2010 року, за яким позивач позичив останньому кошти у розмірі 19\~040 доларів США. У звязку з невиконанням зобовязання за договором позики від 22.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку площею 0,1503 га, яка розташована в селі Холодновідка, вулиця Шухевича, Пустомитівського району, Львівської області. 24.11.2015 року Пустомитівським районним судом Львівської області винесено рішення за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку шляхом проведення прилюдних торгів. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 р. При зверненні стягнення на предмет іпотеки виявилось, що згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, записом № 3 від 14.11.2011 року в реєстрі вчинено напис про арешт вказаної земельної ділянки на підставі постанови про накладення арешту на майно в кримінальній справі № 141-3097 від 11.11.2011 р., що унеможливлює її відчуження. Оскільки ані позивач, ані [PERSON] не являються обвинуваченими у кримінальній справі, вважає, що порушуються права позивача щодо реалізації рішення суду по зверненні стягнення на предмет іпотеки. У звязку з наведеним позивач просить звільнити з-під арешту земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, однак зявився його представник [PERSON], який заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце проведення такого були належним чином повідомлені, не повідомили суд про причини своєї неявки. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак зявився його представник [PERSON] який щодо задоволення позову заперечив та вказав, що позивачем пропущені строки позовної давності, оскільки про наявність арешту позивачу було відомо ще 28.05.2012 року, коли постановою про повернення виконавчого документа позивачу було повідомлено про арешт та неможливість звернення стягнення на відповідну земельну ділянку, що дане питання повинне вирішуватись в рамках кримінального провадження та що необхідно також окремо оскаржувати постанову про накладення арешту та невідповідність заявленого складу учасників судового провадження предмету спору. Суд заслухавши думку представника позивача та третьої особи, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із ч.1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.\~Згідно із\~ст. 589 ЦК України\~та ст. 19 Закону України „Про заставу" в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, за яким позичальник отримав від позикодавця грошові кошти у розмірі 19 040 доларів США. У якості забезпечення договору позики грошових коштів від 22.06.2010 р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано земельну ділянку площею 0,1503 га, яка розташована в селі Холодновідка, вулиця Шухевича, Пустомитівського району, Львівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4623683700:02:001:0234. Даний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 1107 та накладено заборону відчуження зазначеної земельної ділянки до припинення чи розірвання договору. Інформація про обтяження була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.06.2010 року за № 9963615. За приписами ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ст.ст. 21-23 зазначеного Закону, застава рухомого майна згідно з параграфом 6 гл.49\~ЦК України, що виникає на підставі договору, є видом забезпечувального обтяження і відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У зв'язку з невиконанням умов договору [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2015 р. позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 296\~595,60 грн. боргу за договором позики та в рахунок погашення заборгованості за договором позики грошових коштів звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,1503 га, яка розташована в селі Холодновідка, вулиця Шухевича, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер 4623683700:02:001:0234, шляхом проведення прилюдних торгів встановивши початкову ціну предмет іпотеки. Дане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 35256935, наданого на запит Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції 14.11.2011 р. за № 11841924 зареєстровано обтяження даної земельної ділянки на підставі постанови про накладення арешту на майно у кримінальній справі 141-3097, 11.11.2011 р. заступника начальника ВРОВС СУ ГУМВСУ у Львівській області [PERSON], а саме на земельну ділянку кадастровий номер 4623683700:02:001:0234, розташовану в с.Холодновідка, Пустомитівського району по вул. Шухевича, яка зареєстрована за [PERSON] \~ Як вбачається з відповідей Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2016р. та 22.11.2016 р. [PERSON] та [PERSON] не являються обвинуваченими, ані цивільними відповідачами у кримінальному провадженні у справі № 1309/9648/12. Постанова заступника начальника ВРОВС СУ ГУМВС України у Львівській області була винесена після реєстрації обтяження земельної ділянки та унеможливлює виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2015 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки. Відповідно до розяснень, які надав Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку.\~ Щодо питань про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності КПК України від 13.04.2012 р., вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з постанови про накладення арешту на майно від 11.11.2011 р. слідчий керувався ст. 126 КПК України (1961р.), відповідно до якої забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Однак судом встановлено, що майно, на яке накладено арешт, не належить особі, яка має статус обвинуваченого, підозрюваного. Як вбачається з листа Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2016 року власник земельної ділянки [PERSON] та позивач [PERSON] не являються обвинуваченими у кримінальній провадженні №1309/9648/12. Як вбачається з листа Залізничного районного суду м.Львова від 22.11.2016 року власник земельної ділянки [PERSON] та позивач [PERSON] не являються цивільними відповідачами у кримінальній справі №1309/9648/12. А тому із врахуванням положень постанови № 5 від 03.06.2016 року. даний спір підлягає розглядові у загальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з приводу захисту свого права щодо отримання погашення заборгованості за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки а саме: земельну ділянку площею 0,1503 га, яка розташована в селі Холодновідка, вулиця Шухевича, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер 4623683700:02:001:0234, шляхом проведення прилюдних торгів встановивши початкову ціну предмет іпотеки на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Щодо покликання представника третьої особи на те, що позивачем пропущено 3-річний строк позовної давності звернення до суду, то суд зазначає, що ним такий не пропущений, оскільки позивач звернувся до суду 10.06.2016 р. з приводу свого права щодо отримання погашення заборгованості за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів на підстав рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2015 р., яке було залишено в силі Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року. Тобто, враховуючи наведене позивач звернувся до суду в межах 3-х річного строку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved