Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

02.02.2021 року позивач [PERSON] звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача Миколаївської міської ради де третьою особою є приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Якушева Олена Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування. Мотивуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 02.07.2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1436. 08.12.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Якушевої О.І. із заявою про прийняття спадщини, того ж дня було заведено Спадкову справу № 128/2020, щодо майна померлої [INFO] - [PERSON] , зареєстрована у Єдиному Спадковому реєстрі 08.12.2020 року за № 66900745. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із частки житлового будинку та частки земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої матері за першою чергою спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. 20.01.2021 року позивачу було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, а також складу (частки) спадкового майна (житлового будинку та земельної ділянки), та рекомендовано звернутися до суду. На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернулась до суду. 07.07.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Березюк О.С. про залучення співвідповідача по цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради, де третьою особою є приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Якушева Олена Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування та залучено в якості співвідповідача - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 16.10.1998 Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). В судове засідання сторони не з"явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Представник відповідача - Миколаївської міської ради, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, просила винести рішення на розсуд суду за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] , надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечували щодо їх задоволення. Третя особа надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечували щодо задоволення позову, просила винести рішення на розсуд суду за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 02.07.2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1436. 08.12.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Якушевої О.І. із заявою про прийняття спадщини, того ж дня було заведено Спадкову справу № 128/2020, щодо майна померлої [INFO] - [PERSON] , зареєстрована у Єдиному Спадковому реєстрі 08.12.2020 року за № 66900745. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із частки житлового будинку та частки земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої матері за першою чергою спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. 20.01.2021 року позивачу було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, а також складу (частки) спадкового майна (житлового будинку та земельної ділянки). Як зазначено в п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимога про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 22.02.1979 року мати позивача [PERSON] ( на той час її прізвище було - [PERSON] ) купила 42/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами у [ADDRESS] , що підтверджується договором куиівлі-гіродажу від 22.02.1979 року, який зареєстровано в ММБТІ 23.02.1979 року та записано в реєстрову книгу за № 2635. 14.11.1978 року мати позивача розірвала шлюб, та після розірвання шлюбу отримала прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 24.02.1981 року Баштанським райвідділом РАЦС Миколаївської області, актовий запис № 76. На день смерті мати позивача була власником 41/100 частин житлового будинку з господарським будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» № 2-1413 від 17.12.2020 року. 11.06.2008 року було видано на підставі рішення Миколаївської міської ради № 22/57 від 14.03.2008 року Державний Акт серії ЯЕ № 926070 на право власності на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 1 000 кв. м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Даний Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010800100877. Співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується списком співвласників земельної ділянки. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.10.2019 року по справі № 488/3039/19 (провадження № 2/488/1463/19) припинено право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 1 000 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4810136600:07:009:0002, яка розташована в [ADDRESS] . Визначено, що частки співвласників у праві власності на земельну ділянку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4810136600:07:009:0002, яка розташована в [ADDRESS] , становлять: 41/100 за [PERSON] , [INFO] ; 59/100 за [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що іншим способом окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту у суді, шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постанова Пленуму ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст, 1217 ЦК України. Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved