Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2019. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Зазначає, що Вказує на те, що сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, матеріально утримує доньку, займається її вихованням, у зв`язку з чим є доцільним визначення її місця проживання з позивачем, що буде відповідати забезпеченню інтересів дитини. 06.11.2019 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 14.01.2020 до участі у справі залучено Службу у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради. 24.02.2020 ухвалою суду постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, виключено зі складу учасників справи Службу у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради. 21.02.2020 та 18.06.2020 зі сторони відповідача до суду надійшли заяви про визнання позову. 01.07.2020 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області до суду надійшов висновок про доцільність визначення місця проживання дитини. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надходили заяви про визнання вимог позову в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, неодноразово звертався до суду з заявами про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Глевахівської сільська (селищної) ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2019. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем по справі, що підтверджується матеріалами справи та визналось відповідачем. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України " вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно з Висновком Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області №720/6-23 від 19.06.2020, Васильківська РДА Київської області вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з з матір`ю, [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Судом встановлено, що позивач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід та має постійне місце проживання. Зокрема, вбачається, що відповідач визнав вимоги позову в повному обсязі та не заперечував щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказане, та на підставі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову та визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] .

Outcome: approved