Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 22.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис 5. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO] Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім'ї через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Часті сварки та непорозуміння в сім'ї стали носити постійний характер. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що призвело до розпаду їхньої сім'ї та стало причиною звернення до суду з позовом про його розірвання. Надання терміну на примиреня вважає недоцільним. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею, судові витрати не стягувати з відповідача. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" від 02.06.2016 року №41(5190). Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.06.2010 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 22.06.2010 року виконкомом Вигодської селищної ради Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5, був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.04.2004 року та [NUMBER] від 24.06.2011 року, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності , не працює що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання їхніх малолітніх дітей відсутній. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved