Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

17 травня 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. 26 червня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було задоволено вимоги позивача. 04 листопада 2013 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача [PERSON], про скасування заочного рішення від 26 червня 2013 року, за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. 28 листопада 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою заяву задоволено і зазначене заочне рішення було скасовано. Справу було призначено до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», що перереєстроване в ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1, відповідно до якого остання отримала в кредит 49900,00 грн. строком до 04 липня 2008 року зі сплатою відсотків, відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] зобов'язалася щомісячно сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості, які складаються із: заборгованості за кредитним договором, відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», що перереєстроване в ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 1-3, за яким останній в повному обсязі поручилася за виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору № 1. Зі своєї сторони умови кредитного договору ними було виконано належним чином, [PERSON] отримала обумовлені кредитним договором кредитні кошти. В свою чергу, відповідач [PERSON] своїх зобов'язання по кредитному договору не виконує, станом на 08 травня 2013 року має заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 47456,66 грн. В добровільному порядку сплатити заборгованість по кредитному договору відповідачі відмовляються, що і слугує підставою для звернення із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить суд солідарно стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 47456,66 грн. та судові витрати по справі (а.с. 1-4). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Пояснив, що заборгованість слід стягнути солідарно, оскільки відповідач [PERSON] поручився саме за ці зобов'язання, хоча у договорі поруки зазначено прізвище, ім'я та по батькові іншої особи, що є технічною помилкою, оскільки інші дані: дата, номер догвору, сума та умови збігаються повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог банку заперечувала проти позовних вимог позивача, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, просила суд в їх задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] після відмови судом 25.02.2014 року прийняти зустрічний позов відразу покинув судове засідання, не очікуючи його завершення. Відповідач [PERSON] в судове засіданні на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Судом встановлено, що 05 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», що перереєстроване в Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (а.с.а.с. 32, 33), та ПП [PERSON] було укладено кредитну угоду № 1, за умовами якої останній у виглядів траншів надається кредит на загальну суму у розмірі 49900,00 грн. з кінцевим терміном повернення, обумовленим договором про видачу траншів, проте в будь-якому разі не пізніше 04 липня 2008 року (а.с. 13-18). 05 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», що перереєстроване в Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (а.с.а.с. 32, 33), та ПП [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 1-1, за умовами якого останній у відповідності до умов кредитного договору № 1 від 05 липня 2007 року було видано транш кредиту на суму 49900,00 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до п. 2.2.3 зазначеного договору про видачу траншу, [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення траншу кредиту та процентів в порядку і строки згідно графіку погашення кредиту, процентів та винагороди. У відповідності до п. 4.1 договору про видачу траншу, за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів із рахунку до дати погашення траншу кредиту, [PERSON] зобов'язалася сплачувати 19 % річних. Згідно п. 4.3 договору про видачу траншу, [PERSON] за порушення умов зобов'язання по погашенню траншу кредиту сплачує відсотки за користування траншу у розмірі 40 % річних. В додатку № 1 до договору про видачу траншу № 1-1 від 05 липня 2007 року міститься графік погашення кредиту із зазначенням дати та суми щомісячного платежу (а.с. 21-22). 05 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», що перереєстроване в Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (а.с.а.с. 32, 33), та [PERSON] було укладено договір поруки № 1-3, за яким останній в повному обсязі поручився за виконання зобов'язання по кредитній угоді договору № 1 від 05 липня 2007 року та договору про видачу траншу № 1-1 від 05 липня 2007 року (а.с. 23). Зазначення іншої особи, за яку поручився відповідач [PERSON], є очевидною помилкою, оскільки збігаються всі інші реквізити та умови договорів, і суд вважає, що він поручився за виконання зобов'язань перед банком саме [PERSON] В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1050 та ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1 від 05 липня 2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», що перереєстроване в Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк», та [PERSON], заборгованість останньої станом на 08 травня 2013 року складає 47456,66 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 11258,05 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 19083,89 грн., пені у розмірі 17114,72 грн. (а.с. 5-7) Солідарне виконання зобов'язання передбачено ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України, в розумінні яких ПП [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками перед позивачем відповідно до кредитного договору та договору поруки. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача ПП [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Оскільки кредитний договір забезпечений порукою, позивач правомірно висуває вимогу до обох відповідачів, які є солідарними боржниками. Умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства України. У зв'язку з такими обставинами, вимоги позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню. Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 474,57 грн.

Outcome: approved