Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 12.08.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 29, за участю автомобіля ВАЗ 21043д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля КІА,д/н [NUMBER], під керуванням позивача. Внаслідок даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження і у відповідності до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Таким чином у гр. [PERSON] наступила відповідальність по відшкодуванню спричиненої шкоди, оскільки його відповідальність було застраховано у відповідача згідно полісу АІ/2654762, то у відповідності до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається саме на відповідача. На виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач, подав відповідачу повідомлення про настання ДТП із всіма необхідними додатками та надав можливість оглянути автомобіль, що підтверджується відміткою про прийняття та підписом представника страхової компанії, в подальшому позивач, подав заяву про отримання страхового відшкодування із зазначенням реквізитів та з усіма необхідними додатками. Проте відповідач не виконав покладений на нього обов'язок законом і не сплатив страхове відшкодування. Ст. 36.2. ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує термін страховика на проведення виплати страхового відшкодування. Так у відповідності до цієї статті Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Зважаючи, що позивачем повністю виконано всі дії у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування до 26.12.2014 року, проте прострочив виконання зобов'язання покладеного на нього законом та не здійснив виплати страхового відшкодування в сумі 13675,19 грн. Таким чином для відновлення свого порушеного права позивач змушений звернутися до суду, крім того, вважає, що за прострочення виплати страхового відшкодування відповідач повинен виплатити позивачу пеню. Тому з врахуванням наведених мотивів, просить ухвалити рішення про стягнення на його користь з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суму страхового відшкодування в розмірі 13 675,19 грн., пеню в розмірі 1425,44 грн., понесені збитки в сумі 3600 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання з розгляду даної справи не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Згідно скерованих на адресу суду письмових заперечень не погоджується з розміром страхового відшкодування, нарахуванням пені та витрат на правову допомогу. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З постанови Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2014року вбачається,що 12.08.2014 року відбулася ДТП, за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 29, за участю автомобіля ВАЗ 21043д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], страховий поліс серія АІ/2654762, виданий ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», та автомобіля КІА,д/н [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] внаслідок даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, на виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач, подав відповідачу повідомлення про настання ДТП із всіма необхідними додатками та надав можливість оглянути автомобіль, що підтверджується відміткою про прийняття та підписом представника страхової компанії, в подальшому позивач, подав заяву про отримання страхового відшкодування із зазначенням реквізитів для виплати страхового відшкодування та з усіма необхідними додатками (а.с.7-8). Відтак суд приходить до висновку про те, що у особи винної у вчиненні наведеної вище дорожньо- транспортної пригоди [PERSON] наступила відповідальність по відшкодуванню спричиненої шкоди, оскільки його відповідальність було застраховано у відповідача згідно полісу АІ/2654762, то у відповідності до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається саме на відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія». Згідно висновку № 4827 експертного авто товарознавчого дослідження по заяві [PERSON] (а.с.10-21) вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля КІА,д/н [NUMBER] в цінах на дату огляду 15.08.2014року, становить 13675,19 грн. Відтак суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 13 675,19 грн., пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 1425,44 грн., понесені позивачем збитки в сумі 3600 грн., та судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved