overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 04 грудня 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №478. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку спільного проживання були нормальні сімейні відносин, однак з часом погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину просить залишити проживати з ним, витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 1996 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №478 (а.с.3). У сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.10). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачем, судові витрати залишити за позивачем, відповідачу залишити прізвище "Симчич". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 04 серпня 2003 року зареєстрував шлюб з відповідачем, у селі Брустури Косівського району, актовий запис № 7. Зазначає, що від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку спільного проживання були нормальні сімейні відносин, однак з часом погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує, просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у селі Брустури Косівського району, актовий запис № 7 (а.с. 4). Від даного шлюбу, у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей слід залишити з відповідачем, відповідачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 11.01.1992 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №9. Від даного шлюбу є малолітня дитина, [PERSON] . Вказує, що спочатку їхнє спільне сімейне життя складалося добре, пізніше погіршилось. Зазначає, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, малолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечила щодо розірвання шлюбу, просила дитину залишити проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". \~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.1992 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №9 (а.с.4). Від даного шлюбу є малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачці залишити шлюбне прізвище, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 12 липня 2016 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 292. Зазначає, що від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем вони виявилися людьми з різними поглядами на шлюб та сім'ю, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Позивач зазначає, що з відповідачем спільно не проживають, надії на збереження шлюбу немає, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти позову, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2016 року сторони уклали шлюб у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 292 (а.с.6). У сторін народився син, [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1ст. 110 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставіст. 112 Сімейного кодексу Українисуд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 13 лютого 2010 року зареєстрував шлюб з відповідачем, у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 42. Зазначає, що від даного шлюбу в них народився син, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку спільного проживання були нормальні сімейні відносин, однак з часом погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила щодо розірваня шлюбу, просила відновити їй дошлюбне прізвище. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2010 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 42 (а.с. 3). Від даного шлюбу, у подружжя народився син, [PERSON], [INFO]. Сторони на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити з відповідачем, відповідачу відновити дошлюбне прізвище "Михайлищук". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 15 липня 2016 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Коломийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 25. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони тривалий час проживають окремо, оскільки відповідачка влітку 2018 року забрала свої речі та переїхала проживати окремо, з того часу подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, однак від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Коломийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 25 (а.с.5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачці залишити прізвище " [PERSON] ", судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 17 жлвтня 2016 року зареєстрував шлюб з відповідачем у виконкомі Пилипівської сільської ради, Коломийського району, Іваано-Франківської області, актовий запис № 6. Зазначає, що від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, однак вирішити питання розірвання шлюбу в добровільному порядку неможливо. Вказує, що з початку подружнього життя у них склалися хороші сімейні відносини, однак з часом відносини погіршилися. Почали виникати непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер та просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи була належно повідомлена судовою повісткою, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року сторони уклали шлюб у селі Пилипи, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с.3). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 20 липня 1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, актовий запис №1699. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька, [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, та донька, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку спільного проживання були нормальні сімейні відносин, однак з часом погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину , [PERSON], залишити проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 1993 року сторони уклали шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, актовий запис №1699 (а.с. 5). Від даного шлюбу, у подружжя народилося двоє дітей: донька, [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, та донька, [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити проживати з відповідачем, відповідачу залишити прізвище "Юрченко". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved