Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В березні 2016 року в Рівненський міський суд надійшов позов представника [PERSON] адвоката [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк» про визнання припиненим договору іпотеки №ROVPGA00000026 від 05 червня 2007 року з 04 червня 2010 року, припинення обтяження нерухомого майна, а саме приміщення магазину загальною площею 99,1 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Гагаріна, буд. 61, нежитлове приміщення цокольного поверху загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд. 55, нежитлове приміщення цоколього поверху загальною площею 114,5 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Соборна, буд. 19/21 та зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути оригінали документів. Представником відповідача подані заперечення проти позову, пояснення, згідно яких банк позовні вимоги не визнає, вважає договір іпотеки дійсним до припинення за реалізацією предмета в 2016 році, покликається на укладення між сторонами додаткових угод до договору іпотеки протягом 2008-2011 років, відсутність у сторони права на оспорення факту після ухвалення рішення про звернення стягнення, подано заяву про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, підтримав надані суду заперечення, просить в задоволенні позовцу відмовити. Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], було укладено договір іпотеки нежитлових приміщень №ROVPGA00000026, відповідно до якого позивач передав в іпотеку нежитлові приміщення магазину загальною площею 99,1 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Гагаріна, буд. 61, нежитлове приміщення цокольного поверху загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд. 55, нежитлове приміщення цоколього поверху загальною площею 114,5 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Соборна, буд. 19/21. Згідно пункту 33.2 іпотекою забезпечено виконання кредитного договору № ROVPGA00000026 від 05 червня 2007 року в сумі 520 394,01 доларів США по 03 червня 2010 року. Відповідно до пункту 28 Договору іпотеки, термін дії договору до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього та діє до 04 червня 2010 року. З додаткових угод до договору іпотеки слідує, що в договір вносились зміни щодо забезпечення виконання зобов'язань, тричі, востаннє 30 березня 2011 року сторони внесли зміни до пункту 33.2 договору іпотеки, встановивши що іпотекою забезпечується виконання зобов'язань за кредитом на строк з 05 червня 2007 року по 03 червня 2015 року. 24 жовтня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, яким вимоги банку задоволено повністю, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № ROVPGA00000026 від 05 червня 2007 року звернуто стягнення на нежитлові приміщення згідно договору іпотеки, стягнуто судові витрати. Рішення набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області 02 квітня 2014 року. Приписами ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. З огляду на те, що сторони укладали додаткові угоди до договору іпотеки, в 2008, 2010 та в 2011 році внесли зміни, визначивши строк забезпечення виконання зобов'язань до 03 червня 2015 року, а пунктом 28 договору термін дії договору визначений в тому числі строком виконання всіх додаткових угод, доводи сторони позивача про припинення договору іпотеки із 04.06.2010 року вважаються безпідставними. Крім того, 24 жовтня 2013 року ухвалено судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили, за змістом якого суд виходив з позиції чинності Договору іпотеки станом на день ухвалення рішення, що в силу ч.3 ст.61 ЦПК України, є підставою для звільнення від доказування. У цьому звязку, суд вважає вимогу про припинення іпотеки з 04 червня 2010 року недоведеною. Вимоги щодо припинення обтяження та повернення документів є похідними тому також підлягають відхиленню. Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, у справі №6-1199цс16, щодо застосування ст. ст. 14, 223 ЦПК України, за якою після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Між тим, пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, наступне. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд не вирішує питання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, відмовляючи в позові за недоведеністю. Щодо розподілу витрат, судом встановлено, що позивач, є інвалідом другої групи, відповідно його звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно положень ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed