Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на житло, виданого 05 січня 1994 року на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області. Квартира, в якій вона зареєстрована та мешкає на даний час, належить їй на підставі свідоцтва про право власності б/н від 05 січня 1994 року, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29 квітня 2003 року. На даний момент нею було виявлено, що в свідоцтві про право власності її ім`я зазначено як « [PERSON] », хоча, у відповідності до паспорту. її ім`ям є « [PERSON] ». У зв`язку з наявними розбіжностями вона позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном, тому змушена звернутися до суду, щоб встановити даний факт, який має юридичне значення для неї, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку, розпорядження майном, оскільки законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала (а.с.12). Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, при розгляді справи покладалась на розсуд суду (а.с.13). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області, про що свідчить паспорт серії [NUMBER] , виданий 18 листопада 1998 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.9-10). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії ВАК № 016110, реєстраційний номер 1-1525, від 29 квітня 2003 року, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 877637 від 27 червня 2003 року (а.с.7). При цьому, як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 877483 від 27 червня 2003 року, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності б/н від 05 січня 1994 року, належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] (а.с.8). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що у вищевказаних документах наявні розбіжності в написанні імені заявниці, а саме: « [PERSON] », хоча, у відповідності до паспорту громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, її ім`я зазначено як « [PERSON] », суд вважає, що вони є суттєвими, допущені описки є очевидними і перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами. Тому у суду не викликає сумніву той факт, що свідоцтво про право на житло, видане 05 січня 1994 року на квартиру [ADDRESS] , в дійсності належать [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved