Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він працював на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Житомирській області з 23.06.2010 року. Наказом Голови Укравтодору від 06.11.1012 року №425 затверджено графік атестації керівників державних підприємств та організацій Укравтодору, відповідно до якого атестація його - начальника САД у Житомирській області планувалася на 11.12.2012 року. Вказаний наказ із графіком проведення атестації надійшов до них 22.11.2012 року. 03.12.2012 року був виданий наказ про перенесення атестації на перший квартал 2013 року. Конкретна дата проведення атестації щодо нього (позивача) в цьому наказі не була зазначена, про затвердження графіку атестації у наказі також не йшлося. Вказаний наказ дійшов до них 05.12.2012 року. Він (позивач) відповідно до листків непрацездатності, перебував у період з 04.10.2012 року по 25.02.2013 року на лікуванні. З наказами Укравтодору №425 від 06.11.2012 року та №461 від 03.12.2012 року він не був ознайомлений. Факсограмою від 28.03.2013 року №9.2-29/31 його викликали до Укравтодору для проходження атестації на 9 годину 30 хвилин 02.04.2013 року. Таким чином, дата атестації була доведена до його (позивача) відому за п'ять днів до назначеної дати проведення атестації. 02.04.2013 року атестаційна комісія Укравтодору прийняла рішення про невідповідність його (позивача) займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Таке рішення зазначено в протоколі №4 від 02.04.2013 року. Також в даному протоколі вказані: голова атестаційної комісії, заступник голови атестаційної комісії - [PERSON] та інші члени комісії. З пропозицією голови атестаційної комісії В.Галушко про переведення на посаду заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Житомирській області він (позивач) не погодився. 02.04.2013 року В.о. Голови Укравтодору Перший заступник Голови Укравтодору - [PERSON], який був у складі атестаційної комісії, наказом №43-ВК звільнив його (позивача) з посади на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Згідно п.8 Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств, затвердженого постановою КМУ від 27.08.1999 року №1571, для організації та проведення атестації керівників об'єднань, державних підприємств, що перебувають у сфері управління органу управління майном, наказом керівника органу управління майном утворюється одна або кілька атестаційних комісій у складі голови, секретаря, членів комісії. Головою атестаційної комісії призначається перший заступник або заступник керівника органу управління майном. Відповідно до ч.4, 5, 6 ст.11 Закону України "Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 року атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджується положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Своє звільнення він (позивач) вважає незаконним на підставі того, що було грубо порушено чинне законодавство, а сама - у складі атестаційної комісії Укравтодору перебував [PERSON], який на той час був його (позивача) безпосереднім начальником. Враховуючи це, звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені в позовній заяві обставини, підстави та просив задовольнити їх позовні вимоги, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог. Зазначив, що рішення атестаційної комісії щодо атестації позивача є недійсним з урахуванням того, що начальник позивача входив в склад атестаційної комісії, що суперечить вимогам законодавства. Вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - є похідними, наслідком від першої вимоги про визнання рішення атестаційної комісії недійсним. Просив врахувати і надані до справи судові рішення по аналогічним спорам. Також зазначив, що Голова Укравтодору, в по спору - в.о.голови Укравтодору [PERSON], який приймав участь в атестаційній комісії, і який підписав наказ про звільнення позивача, є безпосереднім керівником позивача. Визначення безпосереднього підпорядкування викладене в Законі України «Про засади запобігання і протидії корупції», що також просив врахувати. Зазначив, що посилання сторони відповідачів на наявність судового рішення, яким відмовлено позивачу в поновленні на роботі, не може враховуватися, оскільки та справа вже завершена, а зараз на розгляді інша справа, інші підстави. Строк позовної давності, виходячи з першої вимоги про визнання рішення атестаційної комісії недійсним, є три роки. А щодо пропуску строку позовної давності по вимозі про поновлення на роботі, просив врахувати, що це похідна вимога з першої, наслідок, а окремо - строк позовної вимоги пропущений з поважних причин, так як позивач є юридично необізнаною людиною. Представник відповідача Державного агентства автомобільних доріг України в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні та просив врахувати надані письмові заперечення. Зазначив, що Голова Укравтодору є державним службовцем і його діяльність та взаємовідносини з підлеглими врегульовано Законами України «Про державну службу» та «Про центральні органи державної виконавчої влади», а також Загальними правилами поведінки державного службовця, що затверджені наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 року №214. Начальник Служби автомобільних доріг у Житомирській області, в свою чергу, не є посадовою особою апарату Укравтодору, не є державним службовцем та не приймає відповідної присяги державного службовця, а тому не може перебувати у безпосередньому прямому службовому підпорядкуванні Голови Укравтодору. Начальник Служби автомобільних доріг у Житомирській області одноособово керує очолюваною ним організацією, а Укравтодор не виконує функції управління її діяльністю. Положенням про Службу автомобільних доріг у Житомирській області передбачено, що Службу очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Укравтодору за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Начальник Служби несе відповідальність за стан та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування в регіоні, мобілізацію коштів на фінансування дорожніх робіт, здійснює керівництво діяльністю Служби, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Службу завдань, визначає ступінь відповідальності своїх заступників і керівників структурних підрозділів, видає в межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання, розпоряджається коштами в межах затвердженого Укравтодором кошторису, призначає на посади і звільняє працівників Служби та інше. Служба в своїй діяльності керується законодавством України. Просив врахувати, що судами вже розглядався спір позивача про поновлення його на роботі, визнання наказу про його звільнення від 02.04.2013 року незаконним, і йому було відмовлено в задоволенні даного позову і дане рішення залишено без змін судами вищих інстанцій. Під час розгляду вказаної справи в Богунському районному суді міста Житомира було встановлено, що атестаційна комісія дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді не лише за результатами перевірки знання нормативно-правових актів у сфері дорожньої галузі, а й за результатами аналізу його роботи на даній посаді. Просив врахувати, що дані обставини, згідно ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, це вже є встановлений факт, і тому позовні вимоги про поновлення позивача на роботі є безпідставні. Крім цього, зазначив, що позовна вимога про визнання недійсним рішення атестаційної комісії не відповідає встановленим законом способам захисту прав. Рішення атестаційної комісії не є окремим письмовим документом та не має визначених реквізитів, не є офіційним актом ; не змінює юридичного стану позивача та не створює для нього жодних обов'язків. Саме по собі рішення атестаційної комісії, яка є лише рекомендацією, не змінює юридичного стану учасників трудових відносин; остаточне рішення приймає керівник та видає відповідний наказ. Тобто, рішення (оцінка, висновок тощо) атестаційної комісії є нічим іншим, як доказом, який оцінюється судом разом з іншими доказами у справі. Аналогічне зазначено і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Тому, не можливо трактувати участь [PERSON] в атестаційній комісії, як окрему підставу для позову про поновлення на роботі. Просив врахувати все викладене та врахувати надану ними заяву про пропуск строку звернення до суду. Представник співвідповідача Служби автомобільних доріг в Житомирській області просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, та просила врахувати всі пояснення, огрунтування, надані представник відповідача Укравтодору. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що позивач - [PERSON] працював на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Житомирській області з 23.06.2010 року. 02.04.2013 року Наказом Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) №43-ВК [PERSON] - начальника Служби автомобільних доріг у Житомирській області, звільнено із займаної посади 02.04.2013 року у зв'язку із невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Підставами даного наказу зазначені: відмова [PERSON] від переведення на іншу посаду, протокол засідання атестаційної комісії Укравтодору від 02.04.2013 року №4, погодження Житомирської обласної державної адміністрації. Даний наказ підписаний Першим заступником Голови Укравтодору - [PERSON] Встановлено, що [PERSON] не погодився з наказом про його звільнення та звертався до суду з позовом про його поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2013 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні його позову. В даному рішенні зазначено, що [PERSON] обгрунтовував свої позовні вимоги тим, що на його думку, рішення атестаційної комісії про його невідповідність займаній посаді, є безпідставним, упередженим та не відповідає фактичним обставинам; що не були дотримані вимоги законодавства, які визначають порядок його звільнення. Вказаним судовим рішенням були встановлені наступні факти: - на [PERSON] був складений відгук-характеристика, в якому він як керівник підприємства характеризується негативно, своєї незгоди або заперечень з відомостями [PERSON] ні під час ознайомлення з характеристикою, ні під час проведення атестації, не висловлював; - покази допитаних в суді свідків щодо незадовільної роботи [PERSON], були послідовні та вважаються судом достовірними доказами; - 30.10.2012 року Державною фінансовою інспекцією у Житомирській області за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області було встановлено ряд порушень фінансового характеру, про що було складено відповідний акт і по факту яких [PERSON] надавав письмові пояснення; - про факти вказаних порушень йдеться і в поданні Генеральної Прокурату України про усунення порушень вимог Закону України "Про здійснення державних закупівель до Укравтодору від 12.02.2013 року"; - рішенням колегії Укравтодору від 01.03.2013 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення фінансової дисципліни (заходи стягнення у вигляді догани [PERSON] не оскаржувалися та не були зняті достроково у встановленому законом порядку, тому є чинними). В рішенні зазначено і те, що про недостатній контроль позивача [PERSON] за підготовкою дорожнього господарства Житомирської області до роботи в осінньо-зимовий період 2012-2013 років свідчить наказ В.о. Голови Укравтодору [PERSON] №382 від 08.10.2012 року. Також в даному судовому рішенні судом було проаналізовано рішення атестаційної комісії, яким було здійснено оцінку ділових та професійних якостей [PERSON], результатом чого став висновок про невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню ним даної роботи. Було зазначено 12 пунктів неналежного виконання позивачем своїх посадових обов'язків. Викладені вище обставини, факти, які містяться в рішенні Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2013 року, приймаються судом при розгляді даної цивільної справи, оскільки всі ці обставини, факти в сукупності стали підставою для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] Крім цього, в даному рішенні судом вказано про те, що позивач мав право оскаржити рішення атестаційної комісії у строк та в порядку, визначеними законодавством, однак цього не зробив. Встановлено та підтверджено, що рішення Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2013 року набрало законної сили, оскільки - і Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 05.12.2013 року, і ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України від 30.01.2014 року, і Постановою Верховного Суду України від 09.07.2014 року рішення Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2013 року було залишено без змін. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. По справі, що перебуває на розгляді, позивач зазначає нову підставу для поновлення його на роботі - участь в складі атестаційної комісії Укравтодору [PERSON], який є безпосереднім керівником позивача. З даним суд не може погодитися, виходячи з наступного. Так, дійсно згідно Закону України «Про професійний розвиток працівників» (ст.11), прийнятого 12.01.2012 року Верховною Радою України, - безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Як встановлено в суді, Служба автомобільних доріг у Житомирській області та Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є окремі установи, мають окремі повноваження, види діяльності, окремі штати працівників. Начальник Служби автомобільних доріг у Житомирській області не входить до штатної структури Укравтодору; керує одноособово очолюваною ним організацією, а Укравтодор не виконує функцій управління її діяльністю. Крім цього, Голова Укравтодору є державним службовцем і його діяльність та взаємовідносини із підлеглими врегульовані Законами України «Про державну службу» та «Про центральні органи виконавчої влади», тоді як начальник Служби автомобільних доріг у Житомирській області не є посадовою особою апарату Укравтодору, не є державним службовцем. Всі ці обставини свідчать про те, що [PERSON] не був безпосереднім керівником позивача, він взагалі не був його керівником. Той факт, що [PERSON] підписував наказ про звільнення позивача, не є доказом того, що він був його безпосереднім керівником. В даному випадку слід враховувати те, що Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Служба автомобільних доріг у Житомирській області є державною організацією, що належить до сфери управління Укравтодору. Особливостями є і те, що начальник Служби автомобільних доріг у Житомирській області призначається на посаду і звільняється з посади головою Укравтодору за погодженням з відповідними органами виконавчої влади, що передбачено Положенням Про службу автомобільних доріг у Житомирській області в п.4.1. В цьому ж Положенні зазначено, що Служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку з своїм найменуванням. Викладене вище дає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] Суд звертає увагу і на те, що надана стороною позивача судова практика з аналогічних спорів, не може враховуватися судом, оскільки сама аналогічна назва спору, без врахування всіх обставин, конкретних фактів по кожній справі окремо, не може братися судом за основу. Крім цього, в наданому рішенні Вищого спеціалізованого суду України від 06.11.2013 року мова іде про атестацію начальника відділення Укрпошти і начальника Поштампу, який приймав участь у атестаційній комісії, що свідчить про інше підпорядкування, визначення безпосереднього керівника, ніж те, що є по справі, що розглядається. Крім цього, в даному рішенні мова іде про переведення працівника на іншу посаду за результатами атестаційної комісії, а не про звільнення, як по справі що розглядається, і при тому що вже спір про незаконне звільнення позивача розглядався, розгляд відбувався в чотирьох судових інстанціях. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд враховує і те, що предметом спору по даній справі - є поновлення на роботі, з інших, ніж ті, що вже були на розгляді, підстав. Як зазначено вище, вказана підстава є необґрунтована і не може бути прийнята судом. Крім цього, судом враховується зазначене вище, а саме те, що при розгляді справи за позовом [PERSON] Богунським районним судом міста Житомира рішення приймалося в сукупності всіх встановлених по справі фактів, обставин, а не лише за рішенням атестаційної комісії. Враховується, що комісія, яка проводила атестацію, складалася із 11 осіб, які в результаті своєї роботи виявили та встановили 12 пунктів конкретних недоліків роботи позивача, які свідчили про недостатність кваліфікації. Посилання сторони позивача на Закон України «Про засади запобігання та протидії корупції» щодо тлумачення терміну «безпосереднє підпорядкування», суд вважає безпідставним, таким, що жодним чином не має відношення до трудових спорів, до предмету спору по даній справі. По даній справі вже зазначалося вище, що Укравтодор та Служба автомобільних доріг у Житомирській області є різними юридичними особами, зв'язком яких згідно Положення про Службу (по керівнику Служби), є лише право Голови Укравтодору призначати на посаду та звільняти начальника Служби автомобільних доріг у Житомирській області, за обов'язкової умови - за наявності погодження з відповідними органами виконавчої влади. Слід звернути увагу і на те, що в даному випадку мова іде не про прийняття на роботу, а про призначення на посаду, а в подальшому і звільнення, і при обов'язковому погодженні з відповідними органами, що свідчить про ті особливості діяльності вказаних обох юридичних осіб, про що зазначено вище. Як було встановлено в суді, предметом даного спору є поновлення на роботі, а підставою зазначено те, що рішення атестаційної комісії є недійсним. Це було визначено та встановлено ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.12.2014 року, згідно якої відповідачу було відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, так як предмет спору один і той же, але зазначені різні підстави. Про це ж зазначав і представник позивача в судовому засіданні. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою по вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Враховуючи дані вимоги та обставини справи, предмет спору, слідує, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі. Оскільки стороною позивача двояко визначається предмет спору: то - трудовий про поновлення на роботі з підстав незаконності рішення атестаційної комісії, то - оспорення незаконної підстави звільнення - рішення атестаційної комісії, як акту індивідуальної дії, що порушив законні права позивача, судом зазначається наступне. Вказане різне трактування предмету спору дає підстави говорити про різні строки позовної давності. Стосовно визначення предмету спору як трудового, вже зазначено вище про відсутність підстав для задоволення позову про поновлення на роботі та визнання недійсним рішення атестаційної комісії та про пропуск строку звернення до суду. Стосовно визначення позивачем предмету спору як оспорення акту індивідуальної дії - рішення атестаційної комісії, слід зазначити те, що рішення атестаційної комісії не є рішенням про звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, тобто - не є рішенням, яке змінює трудові відносини працівника з роботодавцем чи породжує якість наслідки для працівника. Метою проведення атестації - є підвищення ефективності діяльності працівників. В ході атестації оцінюються їх ділові та професійні якості, виконання ними посадових обов'язків, за результатами чого виносить рішення, яке носить лише рекомендаційний характер. Відповідно до п.24 Постанови КМУ від 27.08.1999 року №1571 (з змінами від 06.09.2000 року) «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств», рішення атестаційної комісії може бути оскаржено працівником, який пройшов атестацію, відповідно керівнику органу управління майном, об'єднання, державного підприємства, філіалу протягом 10 днів з дня його прийняття. Як зазначалося вище, в рішенні Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2013 року розглядалося це питання, та було з'ясовано, що позивач не оскаржував у визначеному порядку рішення атестаційної комісії. Посилання позивача на порушення строків, за які має бути попереджений працівник про проведення атестації, суд також не приймає до уваги, оскільки це питання було предметом розгляду справи, по якому вже прийняте судове рішення Богунським районним судом міста Житомира від 13.09.2013 року, яке набрало законної сили (після чотирьох судових інстанцій). Враховуючи те, що по даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з усіх підстав, що були зазначені стороною позивача, та з урахуванням наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог як по суті спору, так і по пропуску строків звернення до суду, а також враховуючи, що спір про звільнення позивача, наявність чи відсутність законних на те підстав, в повному обсязі, з урахуванням в сукупності всіх доказів, як документальних, так і показів свідків, вже був розглянутий Богунським районним судом міста Житомира, та з урахуванням того, що даний спір є трудовим з предметом про поновлення на роботі, суд приходить до висновку, що позивачу має бути відмовлено в задоволенні позовних вимог за пропуском строку звернення до суду. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed