overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

03.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] ,[INFO] у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно , мотивуючи позов тим,що відповідач 4 місяці не проживає з позивачкою, син знаходиться на її повному утриманні. Маючи досить високий регулярний дохід, відповідач будь-якої матеріальної допомоги синові не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю з підстав,зазначених у позові, уточнивши його, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі не 1000 гривень щомісячно, а тридцять відсотків від його доходів. Відповідач визнав позов частково і пояснив, що працює у Ладижинській виправній колонії молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки.Отримує в середньому 2800 гривень заробітної плати щомісячно, інших доходів немає, проживає з мамою-інвалідом, а тому погоджується платити аліменти в розмірі від 25 до 30 відсотків заробітної плати. Платити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень не має можливості.Просить позов задоволити частково. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення частково . З відповідача в користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.5) відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з пояснень сторін син [PERSON] постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, відповідач протягом чотирьох місяців не проживає з сином, будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, а тому відповідно до ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, оскільки відповідач має постійну роботу і регулярно отримує зарплату. Визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки , відповідача, а також те, що відповідач інших дітей, крім [PERSON], немає, будь-яких інших доходів, крім заробітної плати, немає. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивчі у справах про аліменти, а тому судовий збір відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

03.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 27). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі (а.с. 22). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 99 (а.с. 9). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем (а.с. 10). З липняні 2018 року сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018, сторонам у справі був наданий строк на примирення 3 (три) місяці (а.с. 20-21), який позитивних результатів не надав. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, строк на примирення позитивних результатів не надав, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

03.08.2018 р. заявник звернулась до суду з зазначеною заявою , вказавши , що в даний час досягла пенсійного віку. Любашівське об»єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області відмовило їй у призначенні пенсії через розбіжність записів про її народження , зазначених у паспорті та в трудовій книжці У трудовій книжці рік її народження вказаний 1961 , а у паспорті - [INFO]. Оскільки встановлення факту належності їй трудової книжки тягне для неї юридичні наслідки , пов»язані з нарахуванням пенсії , то заявник просила суд встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника серії [NUMBER], виданої 28 жовтня 1988 року на ім.»я [PERSON] Заявник в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд заяви у її відсутність , у якій вказала , що заяву підтримує Представнк Любашівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з"явився , надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню , виходячи з таких підстав. Судом встановлено , що заявник по справі [PERSON] народилась [INFO]., що підтверджується її паспортом. ( а.с.- 5 ) У трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER], виданої 28 жовтня 1988 року на ім.»я [PERSON] рік народження вказаний 1961. Як видно з архівної довідки № 308 від 27.06.2018 р. [PERSON] дійсно працювала в КСП «Іванівське» у 1977-2000 р.р.( а.с.- 9) Інформація , зазначена у вказаній довідці, узгоджується з записами у трудовій книжці колгоспника , виданої на ім»я [PERSON] ( а.с.- 10 ) Проаналізувавши докази у справі , суд дійшов висновку , що у вказаній трудовій книжці рік народження заявника помилково було зазначено 1961 замість 1960 Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім"я , по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з ім"ям , по батькові , прізвищем цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні знайшло підтвердження те , що встановлення факту належності заявнику даної трудової книжки тягне для неї юридичні наслідки у вигляді призначення пенсії . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

03.09.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - Ленінського філіалу універсальної товарної біржі „Нерухомість-Н" про визнання договору № 50 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 22. 04. 1997 р. на Ленінському філіалі універсальній біржі „Нерухомість-Н" дійсним. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала , просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечували . Представник третьої особи - Універсальної біржі в судове засідання не з явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, тому суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутності. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22. 04. 1997 р. на Ленінському філіалі універсальній біржі „ Нерухомість-Н" між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір № 50 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано в Миколаївському МБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 19535 від 22. 04. 1997 р. Всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, грошові кошти покупцем сплачено, квартира продавцями передана покупцю, але нотаріально договір зареєстрований не був. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним та визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

03.11.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 22.09.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 90. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені у вересні 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22.09.2007 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області , актовий запис № 90 (а.с.7). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 30.10.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. (а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

03.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] з підстав, передбачених ст.ст. 71, 72 ЖК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в спірній квартирі неповнолітню дитину зареєстрував його батько, брат позивача, на підставі ч. 1 ст. 65 ЖК України, але неповнолітній [PERSON], 2000 року народження за вищевказаною адресою ніколи не проживав, його речей там не має та він постійно проживає зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка судом залишена без задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Чернігові ради не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки КП "Деснянське" Чернігівської міської ради від 27.01.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], брат [PERSON], племінник [PERSON] Батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON] рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.12.2014 року визнаний таким, що втратив право на проживання у квартирі [ADDRESS]. Зазначеним рішенням суду встановлено, що батьки неповнолітнього [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS]. Факт непроживання неповнолітнього [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад встановлені законом строки підтверджується актами від 24.02.2014 року, 28.05.2014 року та показами в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що неповнолітній [PERSON] у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у зв'язку з чим втратив своє сервітутне право на житло. На підставі вищевикладеного, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

03.11.2014 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.01.2014 року у сумі 14007,54 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був власником та зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але знявся з реєстрації у травні 2011року. (а.с.7). Як вбачається з особового рахунку, який наданий позивачем, заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.01.2014 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 14007,54 грн. (а.с.4-5). Згідно копії листа БТІ м. Краматорська, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «Ключове рішення» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 01.06.2011 року. (а.с.8) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] був знатий з реєстрації за вказаною квартирою у травні 2011 року та продав її 01.06.2011 року, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені частково й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року включно у сумі 7518,78 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

03.11.2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 001-18541-201212 від 20.12.2012 року в розмірі 14 342,00 грн. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача мається заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач повідомлений вчасно та належним чином про розгляд справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - Позивач) ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта), згідно Кредитного договору № 003-18500-190608 (надалі - Кредитний договір), надав гр. [PERSON] (надалі - Відповідач) відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 10 000 грн. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. Згідно пункту 2.1 моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином. Станом на 18.08.2014 року загальна сума заборгованості складає 14342,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Позичальник (Відповідач) зобов"язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що Позичальник (Відповідач) зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок Позичальника (Відповідача) повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. За даних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, при житті на випадок смерті він не залишив заповіту. В установлений законом строк до нотаріальної контори вона звернулася, але їй відмовили, так як вона пропустила строк звернення. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з"явилися, надіслали до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [NUMBER], площею 11,42 га., що розташована на території Мар"янівської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія КР МВ 911. На випадок своєї смерті [PERSON]. заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] першої черги, відповідно до ст.. 1261 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець першої черги - позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся в 26.11.2014 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Крім того, з матеріалів спадкової справи, вбачається , що з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який є спадкоємцем другої черги, який фактично прийняв спадщину, але не заперечує проти визначення додаткового строку для подання заяви позивачем. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, позивач є спадкоємцем першої черги померлого, про наявність спадкогвого майна, а саме земельної ділянки не знала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved