Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

28 листопада 2017 року представник заявника [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області помер чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO], причина смерті - набряк мозку та інсульт в тім"яній ділянці. За фактом його смерті було видано дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 2801 від 23 жовтня 2017 року та дублікат довідки про причину смерті від 23 жовтня 2017 року. Крім того, 06 жовтня 2017 року Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції так заваної Донецької Народної Республіки [PERSON] було видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], серії [NUMBER]. Оскільки вказане лікарське свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. Тому заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, причина смерті - набряк мозку, геморагічний інсульт в тім"яній ділянці з проривом у шлуночки мозку. Заявник [PERSON]. та її представник [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 30), в судове засідання не прибули. Однак, надали суду заяви, в якій заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити, справу розглянути без їхньої участі (а.с. 7, 8). Представник заінтересованої особи - Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с.31). Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши представника заявника, свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому у встановленому законом порядку 30 січня 1982 року, що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12) Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 07 листопада 2000 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14). Таким чином заявник, як дружина померлого [PERSON]має право на звернення до суду з відповідною заявою. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, дублікатом лікарського свідоцтва про смерть № 2801 від 23 жовтня 2017 року та дублікатом довідки про причину смерті від 23 жовтня 2017 року, які видані Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР (а.с. 11) та свідоцтвом про смерть, виданим 06 жовтня 2017 року Петровським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР (а.с. 19), свідоцтвом про поховання (а.с.18) та фотознімками з місця поховання (а.с20). Заявник [PERSON] зверталася до Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Суд сприймає надані заявником дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 2801 від 23 жовтня 2017 року та дублікат довідки про причину смерті від 23 жовтня 2017 року, які видані Республіканським бюро судуво-медичної експертизи ДНР, та свідоцтво про смерть, видане 06 жовтня 2017 року Петровським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Красний Луч Луганської області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Отже, заявником та її представником доведено неможливість одержання свідоцтва про смерть [PERSON] іншим шляхом. Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що заявником обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, причина смерті - набряк мозку, геморагічний інсульт в тім"яній ділянці з проривом у шлуночки мозку. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved