Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року їх шлюб був розірваний. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. У 2014 році відповідач пішов з сім`ї і з цього часу він з позивачкою та з сином не проживає. За їхньою спільною домовленістю до останнього часу відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання та виховання сина в розмірі 5000 грн. Ця сума складається з потреб дитини з урахуванням його віку в продуктах харчування, одязі, витратах на сплату спортивної секції, яку відвідує дитина. Крім цього їх син, хоча не перебуває на обліку, але спостерігається у лікаря-педіатра з приводу ревматизму і лікування також потребує матеріальних витрат. Останні місяці відповідач перестав надавати матеріальну допомогу пояснюючи це відсутністю коштів. На даний час позивачу відомо, що відповідач працює, але не офіційно і він має можливість сплачувати аліменти на утримання та виховання сина у розмірі 5000грн., як вони домовлялися. Обставини, викладені позивачкою в заяві підтверджуються письмовими доказами: рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 28.08.2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, копією паспорта громадянина України [PERSON] , копією картки платника податків [PERSON] . Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку надавати допомогу, позивачка змушена була звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Заначила, що останнім часом вона вимушена постійно благати відповідача про надання матеріальної допомоги на утримання сина, бо відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання їхнього малолітнього сина не надає. До цього часу відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина щотижня в розмірі 500 грн., на місяць сума допомоги на утримання дитини приблизно складала від 2000 грн. до 2500 грн. Крім того зазначила, що дитини цього року йде до школи та їй необідні кошти для придбання канцелярських товарів, одягу, необхідних підручників для забезпечення належного навчання сина. В судовому засіданні [PERSON] , позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що сплачував аліменти на утримання сина по 500 грн. на тиждень, перераховував гроші на картку позивача, останні три місяці аліментів не сплачує, були проблеми із доходами. Зазначив, що він за станом здоров"я - здоровий, інших дітей не має, працює в цеху з виготовлення взуття неофіційно, отримує заробітну платню в розмірі 8000 грн. щомісяця. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Згідно матеріалів справи, 09 липня 2018 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1765 - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 09 серпня 2018 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, записано сторін по справі - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина - [PERSON] , мешкає разом з матір`ю - позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач останнім часом допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, позивач самостійно не має можливості забезпечити дитину всім необхідним, враховуючи її незначні доходи до березня 2020 року та їх відсутність з квітня по червень 2020 року, що підтверджується довідкою із місця роботи позивача ТОВ "Юнітек-Україна". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України закріплено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено [PERSON] в позовній заяві та не спростовано у судовому засіданні самим відповідачем, відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати. Положеннями частини першої статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей та виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial