Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

24 травня 2016 року позивач , який дії в інтересах держави в особі Національної академії Національної гвардії України , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України суму в розмірі 41 757, 51 грн. в якості відшкодування витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач [PERSON] на посаді курсанта проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України в період з 01.08.2012 року по 17.02.2016 року . 01.08.2012 року з відповідачем було укладено контракт. 17.02.2016 року контракт про проходження навчання був достроково розірваний, відповідач був виключений із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України наказом начальника від 17.02.2016 року №40. На викоання вимог Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» , який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Академією були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача в Академії з дня його зарахування до академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 41 757, 51 грн. Добровільно відповідачем вказана сума в повному обсязі не відшкодована, що дає підстави для звернення до суду з дійсним позовом про відшкодування витрат . В судовому засідання уповноважений представник позивача підтримав вимоги свого довірителя та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладене в позовні заяві. Уповноважені представники Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України в судове засідання не з"явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що станом на 23.10.2017 року невідшкодованою залишалася сума в розмірі 32 257,51 грн. Витрати в розмірі 9 500 грн було відшкодовано добровільно , починаючи з 02.03.2016 року по 500 грн щомісячно. Крім того, просить із суми, яка залишилась невідшкодованою утримати суму у розмірі 14 842 ,26 грн. , що не були отримані матер"ю студента, в якості соціальної допомоги на дітей під час навчання в академії. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини, що підтверджуються наявними в справі доказами . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону, до складу Національної гвардії України входять: зєднання, військові частини і підрозділи, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади, що не входять до складу оперативно-територіальних обєднань Національної гвардії України. Пунктом 2 вказаної статті передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних обєднань Національної гвардії України), військових частин (підрозділів) з охорони важливих державних обєктів, спеціальних вантажів, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, зєднань, військових частин і підрозділів з охорони громадського порядку, підрозділів (загонів) спеціального призначення, військових частин оперативного призначення, авіаційних військових частин, військових частин і підрозділів звязку, органів і підрозділів забезпечення, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів, установ. Відповідно до Статуту, Національна академія Національної гвардії України є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України . Безпосереднє керівництво Національною гвардією України здійснює Міністерство внутрішніх справ України, яке відповідно ст. 1 Закону України «Про Міністерство внутрішніх справ» є центральним органом виконавчої влади і військового управління, виконує керівництво структурними формуваннями, до числа яких Національна академія Національної гвардії України. Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Пред'явлення даної позовної заяви про відшкодування витрат повязаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі курсанта [PERSON] є виключно захистом інтересів держави, оскільки саме з державного бюджету були здійснені витрати на його утримання під час навчання. Відповідач [PERSON], [INFO] проходив навчання та військову службу в Національній академії Національної гвардії України в період з 01.08.2012 року по 17.02.2016 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу III, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем 01.08.2012 року. 17.02.2016 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії, і відповідачем був достроково розірваний, а відповідача було виключено із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 17.02.2016 року №40. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. . Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі - «Порядку відшкодування витрат...»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. На виконання зазначених норм Порядку відшкодування витрат, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Академією відповідно до вимог вищенаведених «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача в Академії з дня його зарахування до Академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 41 757 ,51 грн. Зведені розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню колишнім курсантом [PERSON] належним чином складені, є достовірними та повними. Вони були складені згідно із Порядком відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 та у відповідності до наказу МОУ, МФУ, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ, Міністерства транспорту і звязку та управління Державної охорони України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року, яким встановлено порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецгрансслужби. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (закон № 2232 - XII) визначено, що: «курсанти в разі дострокового розірвання контракту відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.» Аналогічна норма визначена в п.1 Контракту про проходження громадянами України військової служби, який був укладений з [PERSON] В своїх запереченнях на позовні вимоги позивача відповідач вказує на те, що мати відповідача відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» отримувала державну соціальну допомогу на дитину як одинока матір. На час навчання його мати не отримувала таку державну соціальну допомогу в розмірі 14 842,06 грн, через що вважає, що сума заявлених позивачем витрат, що підлягають відшкодуванню, повинна бути зменшена на вказану суму. Суд критично оцінює такі доводи відповідача та вважає їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. 01.08.2012 наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 422 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в Академії взнаходився на повному державному утриманні. Відповідно до статті 18-4 вищезазначеного Закону виплати допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. 17.02.2016 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Академії. З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що відповідачу була призупинена виплата допомоги на дітей одиноким матерям, відповідно до законодавства, в період часу з 01.08.2012 по 17.02.2016, тобто в період навчання в Академії. З пояснень представників сторін та наданих доказів вбачається, що за період з 02.03.2016 року по 23.10.2017 року відповідачем добровільно було відшкодовано суму в розмірі 9 500 грн. Таким чином, сума витрат, пов"язаних у утримання відповідача в навчальному закладі повинна бути зменшена на вказану суму проведеного відшкодування ( 41 757,51 грн 9 500 грн ) та дорівнює 32 257,51 грн Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач надав суду належні докази в підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог. Ті докази, на які посилається відповідач , як на підставу своїх заперечень на позовні вимоги, не є належними доказами та ніяким чином не доводять ті обставини, що мають значення для вирішення справи. Таким чином, позовні вимоги позивача законні та обгрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial