Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 106 817,28 Євро та 4000 грн, а також стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлявся, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 15.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної лінії №90 відповідно до якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 77 400 Євро на строк до 15.02.2018 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 15.02.2008 року укладено з позичальником іпотечний договір, відповідно до якого позичальник передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,1191 гектарів та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Маяковського, 10. Згідно укладеного договору поруки від 03.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] останній виступив поручителем по кредитному договору № 90 від 15.02.2008 року та зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитом. Відсотки за користування кредитом розраховуються позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 12 відсотків річних, а згідно додаткових угод від 27.10.2008 року до договору відновлювальної кредитної лінії № 90 та від 02.11.2008 року до договору поруки, сплата відсотків за користування кредитом становить 14% річних. Отже, позивач, [PERSON] та [PERSON] вступили у правовідношення, суть якого, згідно до ст. 509 ЦК України, полягає в тому, що одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу Відповідачі повідомлявся належним чином, але на цей час не виконують свої обов'язки щодо сплати боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст. 509 і 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконує. У зв'язку з невиконанням відповідачами кредитних зобов'язань, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії № 90 від 15.02.2014 року, позивач надав розрахунок заборгованості за яким у відповідачів перед позивачем числиться кредитна заборгованість, що станом на 19.08.2013 року складає 106817,28 Євро та 4000 грн. в тому числі: строковий основний борг по кредиту - 44190,00 Євро; прострочений основний борг по кредиту - 31296,30 Євро; прострочені проценти за користування кредитом - 19860,18 Євро; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 7576,71 Євро; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 3894,09 Євро; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 4000 грн. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Через такі дії відповідачів позивач був вимушений звернутись до суду з дійсним позовом, у зв'язку з чим поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн., про що свідчать відповідні квитанції у матеріалах справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення пені за прострочений основний борг за період з 01.05.2010 року по 19.08.2013 року, а пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.03.2008 року по 19.08.2013 року, що не відповідає положенням п.1 ч. 2 с. 258 ЦК України. По цих підставах суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути пеню за прострочений основний борг та пеню за прострочені проценти за користування кредитом за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 року. У зв'язку з чим з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочений основний борг за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 року у розмірі 3518,81 Євро, а пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 року у розмірі 2176,09 Євро. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Виходячи із того, що встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України -гривні. По цих підставах з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочений основний борг за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 року у розмірі 50291,54 грн. (по курсу НБУ станом на 25.03.2014 року 1 Євро = 14,2922 грн.), а пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 року у розмірі 3101,11 грн. (по курсу НБУ станом на 25.03.2014 року 1 Євро = 14,2922 грн.). Через викладене суд прийшов до переконливого висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 95346,48 Євро та 85392,65 грн. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: partial