Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківський маєток» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - ВК «ЖЕК «Комфорт - Новобуд», в якому просить суд суму боргу у розмірі 42783, сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні), витрати на правову допомогу у розмірі 4723 грн. 00 коп. (чотири тисячі сімсот двадцять три гривні). В обгрунтування позову зазначив, що 08.12.2009 року Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, був введений в експлуатацію житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового, торгівельного призначення, офісами, відділенням банку та з розміщенням дахової котельні, який розташований за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса). 03.02.2010 року Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №30, цьому житловому комплексу було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , а 20.11.2015р., згідно з Додатком №2 до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7-го скликання №12/15, назву вулиці «Першої Кінної Армії» у м. Харкові, перейменували на вулицю «Гольдбергівська». 25.06.2015 року згідно з рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , було вирішено створити відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Харківській маєток». 01.07.2015 року на підставі зазначеного рішення та Статуту об`єднання, згідно з «Порядком реєстрації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 11.10.2002р. №1521, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківській маєток» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за №10000000423663. Рішенням загальних зборів Головою правління ОССБ Харківський маєток» було обрано - [PERSON] . Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації (ч. 14 с. 6 Закону Україні «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). 14.09.2016р., між ТОВ «Меркурій - Прогрес 2014»: - «Орендодавцем» та ОСББ «Харківський маєток» - «Орендарем», було укладено договори оренди майна та оренди нежитлового приміщення, що має цільове призначення щодо прийняття орендарем у строкове платне користування приміщення машинного відділення № 5 та обладнання дахової котельні. Ці приміщення мають цільове призначення та використовується, як дахова котельня, яка забезпечує опалення комплексу з вбудовано-прибудованими об`єктами соціально-побутового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 2. п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», що затверджені постановою КМУ від 24.01.2006р. № 45 із змінами в постанові КМУ від 08.10.1992р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з вимогами п. 5 ч. 3. ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ст. 68 ЖК України, та відповідно до вимог ч.10 п.1 с.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач - [PERSON] , є власником нежитлових приміщень розташованих у буд. [ADDRESS] , загальною площею 586, 5 м2, а відтак, є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку, та зобов`язана дотримуватись норм чинного законодавства України, умов договорів та рішень загальних зборів ОСББ «Харківський маєток». Позивач добросовісно виконує зобов`язання, щодо надання послуги з опалення мешканцям житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але Відповідач ігнорує виконання покладених на нього обов`язків, щодо оплати за надані послуги. В результаті систематичної несплати за надані житлово-комунальні послуги, у власника нежитлових приміщень - [PERSON] , за період часу з 01.06.2016 р. по 30.06.2020 р. включно виникла заборгованість на загальну суму - 42 783. Між ОСББ «Харківський маєток» та ВК ЖЄК «Комфорт-Новобуд» (ЄДРПОУ: 40319452), укладено договори на обслуговування багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та саме ВК ЖЄК «Комфорт-Новобуд» здійснює обслуговування теплових мереж зазначеного будинку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, та просив суд постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що 08.12.2009 року Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, був введений в експлуатацію житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового, торгівельного призначення, офісами, відділенням банку та з розміщенням дахової котельні, який розташований за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса). 03.02.2010 року Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №30, цьому житловому комплексу було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , а 20.11.2015р., згідно з Додатком №2 до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7-го скликання №12/15, назву вулиці «Першої Кінної Армії» у м. Харкові, перейменували на вулицю «Гольдбергівська». 25.06.2015 року згідно з рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , було вирішено створити відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Харківській маєток». 01.07.2015 року на підставі зазначеного рішення та Статуту об`єднання, згідно з «Порядком реєстрації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 11.10.2002р. №1521, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківській маєток» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за №10000000423663. Рішенням загальних зборів Головою правління ОССБ Харківський маєток» було обрано - [PERSON] . Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації (ч. 14 с. 6 Закону Україні «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). 14.09.2016р., між ТОВ «Меркурій - Прогрес 2014»: - «Орендодавцем» та ОСББ «Харківський маєток» - «Орендарем», було укладено договори оренди майна та оренди нежитлового приміщення, що має цільове призначення щодо прийняття орендарем у строкове платне користування приміщення машинного відділення № 5 та обладнання дахової котельні. Ці приміщення мають цільове призначення та використовується, як дахова котельня, яка забезпечує опалення комплексу з вбудовано-прибудованими об`єктами соціально-побутового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 2. п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», що затверджені постановою КМУ від 24.01.2006р. № 45 із змінами в постанові КМУ від 08.10.1992р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з вимогами п. 5 ч. 3. ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ст. 68 ЖК України, та відповідно до вимог ч.10 п.1 с.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 4 Закону України від 29.11.2001 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно до ст.12 зазначеного закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 15 зазначеного закону передбачено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішеннястатутних органів,прийняті умежах їхніхповноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; Статтею 17 зазначеного закону визначено, що об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; Згідно до ст.20 зазначеного закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир)та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку. Статтею 22 зазначеного закону встановлено, що об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згіднодо ст.322ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України від 09.11.2017 року «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Відповідач - [PERSON] , є власником нежитлових приміщень розташованих у буд. [ADDRESS] , загальною площею 586, 5 м2, а відтак, є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку, та зобов`язана дотримуватись норм чинного законодавства України, умов договорів та рішень загальних зборів ОСББ «Харківський маєток». Згідно з вимогами ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна багатоквартирного будинку. Відповідно до вимог ч.2 ст. 382 ЦК України всі власники квартир та нежтлових приміщень у багатоквартирному будинку Позивач добросовісно виконує зобов`язання, щодо надання послуги з опалення мешканцям житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але Відповідач ігнорує виконання покладених на нього обов`язків, щодо оплати за надані послуги. В результаті систематичної несплати за надані житлово-комунальні послуги, у власника нежитлових приміщень - [PERSON] , за період часу з 01.06.2016 р. по 30.06.2020 р. включно виникла заборгованість на загальну суму - 42 783. Між ОСББ «Харківський маєток» та ВК ЖЄК «Комфорт-Новобуд»(ЄДРПОУ: 40319452), укладено договори на обслуговування багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та саме ВК ЖЄК «Комфорт-Новобуд» здійснює обслуговування теплових мереж зазначеного будинку. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківський маєток» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved