Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

30 травня 2018 року [PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що 05 травня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого в них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить підготовче судове засідання проводити без її участі, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття, просив підготовче судове засідання проводити без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі з 05 травня 2014 року перебувають в шлюбі. Від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 2017 року і який перебуває на утриманні позивача. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний гарантований розмір аліментів, прив"язкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved