Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

03.06.2016 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в м. Татарбунари Одеської області помер батько заявника - [PERSON]. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 3,70 га, розташована на території Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.12.1995 року на ім'я [PERSON]. Вказану земельну ділянку заявник має право успадкувати за законом в порядку першої черги. Останній своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову в зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця, його прізвище вказано «[PERSON] », а у Державному акті на право приватної власності на землю - прізвище власника зазначено «[PERSON]». Зважаючи на вищевикладене, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому. В судове засідання представник заявника адвокат Дімітренко В.Є. не з'явився, надавши до суду заяву з проханням справу слухати без його присутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.15). Представник Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, не заперечуючи проти вимог заяви (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.10.2015 року (а.с.5), [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.12.1995 року (а.с.6), [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,70 га, розташованої на території Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом нотаріуса №394/02-14 від 26.04.2016 року щодо видачі спадщини (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця у зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть останнього прізвище зазначено як "[PERSON]", а у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю, належному спадкодавцю, допущена помилка і прізвище вказано - "[PERSON]». Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати його право на спадкування вказаної нерухомості після смерті спадкодавця. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.17), враховуючи неможливість вирішення справи позасудовим шляхом, оскільки вносити зміни та виправлення в документи померлих не передбачено чинним законодавством, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, як основані на законі, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 16.12.1995 року (а.с.6) на ім'я [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved