Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Просить поділити майном, яке належить на праві спільної сумісної власності, а саме автомобіль «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER], визнавши за нею право власності на нього, стягнувши з неї грошову компенсацію в користь відповідача. 01.032016 року, позовні вимоги збільшила, просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу 2642/2016/265 від 26.01.2016 р. укладений між [PERSON]. та [PERSON], предметом якого був спірний автомобіль «Dacia Logan» реєстраційний номер [NUMBER], зобов»язавши повернути їй автомобіль. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просить стягнути грошову компенсацію за набуте за час спільного проживання майно, автомобіль «Dacia Logan» в сумі 61 892 грн.70 коп., якого відповідач без її дозволу відчужив та в добровільному порядку поділити спільно придбане майно не бажає Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, повідомивши, що спірний автомобіль відповідач продав за 20000 грн., а тому не заперечує проти стягнення 10000 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби, тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Як встановлено в судовому засіданні сторони одружились 22 квітня 2012 року, рішенням суду шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 22 лютого 2016 року. З за час спільного проживання сторони придбали автомобіль «Dacia Logan», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER],( а.с.7). Ухвалою суду від 15 січня 2016 року накладено арешт на транспортний засіб. 20 січня 2016 року до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис предметом якого був автомобіль сторін ( а.с.10,17,19). 26.01.2016 р. між [PERSON]. та [PERSON], укладено договір купівлі продажу 2642/2016/265 автомобіля «Dacia Logan» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Між сторонами виник спір з приводу поділу майна, спільно нажитого за час перебування у шлюбі. Зокрема таким майном є автомобіль. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). У п.23 постанови Пленуму № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, Верховний Суд України розяснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно розяснень, викладених в п.30 зазначеної постанови, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. За згоди іншого з подружжя, йому присуджується грошова компенсація. З матеріалів справи вбачається, що відповідач без згоди позивачки, відчужив спільно придбаний автомобіль по ціні договору за домовленістю сторін за 20 000 грн., не проводивши оцінки транспорту. Середня ринкова вартість автомобіля «Dacia Logan», 2008 року випуску, станом на момент експертного дослідження 07.04.2016 року складає 123785,40 грн., згідно експертного висновку № 160406-1 ( а.с.46-53). Оскільки, на думку суду, спірний автомобіль було придбано за час перебування сторін в шлюбі, то він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу. В зв"язку з його відсутністю, та неможливістю провести оцінку, слід стягнути грошову компенсацію з відповідача, за частку в спільному сумісному майні подружжя, виходячи з середньої ринкової вартісті станом на момент експертного дослідження 07.04.2016 року, що складає 123785,40 грн., згідно експертного висновку № 160406-1. А виходячи з презумпції рівності часток подружжя на користь позивачки слід, стягнути половину зазначеної суми, тобто 61 892 грн.70 коп. На підставі наведеного ст.60,70 СК України, глави 24 Цивільного кодексу.

Outcome: approved