Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач,в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський В.В., звернувся в суд з позовом до Далешівської сільської ради, в якому просить: визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . В позові покликається на те, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якої був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме вищевказаний житловий будинок. Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] . Позивач вчасно звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач успадкував право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] . Проте, згідно із постанови державного нотаріуса, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Далешівської сільської ради стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] . 04 березня 2020 року позивачем, в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський В.В. подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме позивач просить суд: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як сином і матір`ю; визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що у свідоцтві про народження позивача мати записана як " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть вказано " [PERSON] ". Таким чином, встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] , як сином та мамою, потрібне позивачу для подальшого оформлення спадкових справ. 02 квітня 2020 року Ухвалою суду у підготовчому засіданні залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] . 09 вересня 2020 року Ухвалою суду у судовому засіданні залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Від представника позивача-адвокта Візінського В.В. до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Позов підтримують, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти прийняття заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду від Далешівської сільської ради до суду поступила заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Далешівська сільська рада не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог по справі за позовом [PERSON] . Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] в судові засідання призначені по справі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Однак, до суду повернулися поштові конверти без вручення судових повісток з відміткою укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", " за закінченням терміну зберігання". Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, допитавши в судовому засіданні 16.07.2020 свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9142 виданої 23.10.2019 ОКП "Коломийське МБТІ" вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстровано. Довідкою № 1304, виданою виконкомом Далешівської сільської ради 20.12.2019 підтверджується, що згідно погосподарського обліку за 1977-1979рр в будинку, по [ADDRESS] проживали: - голова двору [PERSON] , помер [INFO] , дружина [PERSON] , 1911 р.н., дочка [PERSON] , 1944 р.н. Копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.12.2019 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області доводиться, що [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років в с. Далешове Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19 від 29.07.1977. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] на час смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1911 р.н., та дочка [PERSON] , 1944 р.н. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 369/01-18 від 11.03.2020 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59772689 від 11.03.2020 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. З наведеного слідує, що [PERSON] , дружина [PERSON] та дочка [PERSON] проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем, вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті як спадкоємці першої черги за законом. Довідкою № 1303 виданою 20.12.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району підтверджується, що в колгоспному дворі в [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1911 р.н., та [PERSON] , 1944 р.н. Із довідки № 1304, виданої виконкомом Далешівської сільської ради 20.12.2019 слідує, що згідно по господарського обліку в будинку, який в [ADDRESS] а проживали: 1980-1982 р.р., 1983-1985р.р., 1986-1990 р.р., 1991-1995р.р., 1996-2000 р.р. - голова двору [PERSON] , 1911 р.н., дочка [PERSON] , 1944 р.н.; за 2001-2005, 2006-2010рр. - голова двору [PERSON] , 1911 р.н., яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , 1944 р.н., син [PERSON] , прибув 10.07.2003 року з м. Джанкой; за 2011-2015, 2016-2019 р.р. - голова двору [PERSON] , 1944 р.н., та брат [PERSON] '' За заповітом, посвідченим 13.05.2005 секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району, [PERSON] , що мешкає в с. Далешове Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстратурі за № 34. [PERSON] померла [INFO] у віці 94 років в с. Далешове Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 30, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , 1944 р.н., син [PERSON] , 1941 р.н., що підтверджується довідкою № 1301, виданою 20.12.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00028964532 від 18.12.2020 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із копії спадкової справи № 238/2006 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. вбачається, що позивач [PERSON] 02.06.2017 звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47950558 виданий 02.06.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 60740764, номер у нотаріуса 208/2017. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 2.06.2017 в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., зареєстрованого реєстрі за № 654 доводиться, що на підставі заповіту, посвідченого Чернелицькою Н.С., секретарем Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 13.05.2005 і зареєстрованого у реєстрі за № 48, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] , спадщина на яку видано це свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян "Далешівська" розміром 102,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 234331. Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47956896 від 02.06.2017 свідчить про те, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 60740764, номер у нотаріуса 208/2017. З наведеного слідує, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . Однак, з копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 3 вересня 1955 року Чернелицьким ЗАГС слідує, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердив, що він є сусідом позивача. [PERSON] живе сам, мама його померла давно звали її [PERSON] , вона жила в цій хаті де живе [PERSON] . У позивача є ще сестра [PERSON] , яка живе у м. Івано-Франківськ. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердив, що [PERSON] знає добре, живуть в одному селі. Знав його батьків, брата, двох сестер. Всі померли окрім одної сестри, яка живе в м. Івано-Франківськ. Мама померла десь років 15 тому. Мама - [PERSON] , а батько - [PERSON] . Батьки жили в цій хаті де живе [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується співзвучністю прізвища та ідентичністю імені та по батькові померлої у свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження позивача. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту, родинних відносин між позивачем та [PERSON] , яка померла [INFO] , визначивши, що вони являються сином та матір`ю. [PERSON] померла [INFO] у віці 72 років в с. Далешове Городенківського району, актовий запис № 35, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.01.2020 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Із довідки № 1304, виданої 20.12.2019 виконкомом Далешівської сільської ради вбачається, що згідно по господарського обліку за 2016-2019рр на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом з братом [PERSON] . Із копії спадкової справи № 197/2017 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. вбачається, що згідно заповіту посвідченого 29.06.2015 секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району, [PERSON] , [INFO] , що мешкає в с. Далешове Городенківського району на випадок своєї смерті свою земельну частку (пай), що знаходиться в с.Далешове заповіла племінниці [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстратурі за № 24. [PERSON] 23.05.2017 звернулася до Городенківської РДНК із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки [PERSON] . Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47821269 виданий 23.05.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 60685890, номер у нотаріуса 197/2017. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 15.02.2018 в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5211 га, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 635444. Копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50927836 виданого 15.02.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 60685890, номер у нотаріуса 197/2017. З наведеного слідує, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] згідно заповіту посвідченого 29.06.2015. Також, позивач проживаючи на час смерті разом із [PERSON] теж вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, як спадкоємець другої черги за законом. До спадкового майна належить житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Капріян С.В. № 2425/02-31 від 26.11.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] у звязку з тим, що спадкоємець не надав необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину документ, що посвідчує право власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок, оскільки згідно інформаційних даних в органах БТІ право власності не зареєстровано. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на згаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1925 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1960, 1991 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО "Придністров`я" складного на підставі договору № 390 від 09.12.2019 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 12.2019 становить 66 900 грн. За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,75 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0.25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,50 га, що стверджується довідкою № 1299, виданою 20.12.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З довідки № 1300, виданої 20.12.2019 виконкомом Далешівської сільської ради вбачається, що вулиця і номер житлового будинку в с. Далешове Городенківського району помінялися: теперішня - [ADDRESS] . Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення збільшених позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved