Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач 20.12.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши свої вимоги тим, що в смт. Голобах Ковельського району Волинської області, по вул. Перемоги, 89, їй на праві приватної власності належить кв. № 2. У 2005 р. відповідач звернувся до неї як знайомий та попросив зареєструвати його у квартирі задля оформлення пенсії. З її згоди відповідач був зареєстрований у її квартирі, хоча, фактично, з дня реєстрації по даний час у спірній квартирі жодного дня не проживав. Після реєстрації відповідач декілька разів на протязі двох років до 2006 р. приїжджав у смт. Голоби Ковельського району Волинської області, а потім - припинив приїжджати. Вона після цього вдповідача жодного разу не зустрічала, не спілкувалась з ним. Покликаючись на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, ч. 2 ст. 321 ЦК України, зазначає, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причини понад рік. У зв"язку з реєстрацією відповідача у її квартирі у неї виникають проблеми по оплаті надміру комунпослуг, чим порушуються її права. Покликаючись на ст. ст. 15, 931 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", просить позов задовольнити. Провадження у справі було відкрито 01.02.18 р.. Відповідач письмового заперечення чи відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстровані як такі, що проживають у вказаній вище квартирі, причому відповідач тимчасово до 05.09.16 р., що стверджується довідкою № 2\~129 від 04.12.17 р., виданою виконкомом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області; копією будинкової книги серії А № 015 24 14 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають [INFO], по вул. Перемоги у смт. Голобах Ковельського району Волинської області; копією паспорта позивача. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 2\~069 від 20.07.01 р., виданого Ковельською дистанцією цивільних споруд, позивач, поряд з членами її сім»ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], є власницею вказаного вище житлового приміщення - квартири. Як слідує з акта № 608 від 04.12.17 р., складеного комісійно Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області, відповідач з 04.05.05 р. значиться зареєстрованим, однак, фактично не проживає у спірній квартирі. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності\~будинок,\~користуються\~ним\~для\~особистого проживання\~і\~проживання\~членів\~їх\~сімей та інших осіб,\~мають\~право розпоряджатися\~цією\~ власністю на\~ свій\~\~ розсуд. Ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Право користування житловим приміщенням, в силу ст. 405 ЦК України, зберігається за членами сімї (в т. ч. колишніми) власника жилого приміщення у їх відсутність. За змістом зазначених вище норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які є та які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час. Суд враховує, що тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати один рік. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила одного року. Та обставина, що відповідач у спірній квартирі, співвласником якої є позивач, не проживає з 04.05.05 р., не веде з позивачем спільного господарства, свідчить про втрату ним права на користування спірним жилим приміщенням. Даних про те, що при вселенні відповідача у вказану вище квартиру, між сторонами укладались певні угоди про порядок користування відповідачем житловою площею (приміщеннями) у цій квартирі; чи в період з 04.05.05 р. по даний час він прибував для проживання у спірну квартиру, однак, свого права реалізувати не міг з вини позивача, у розпорядженні суду немає. Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє ствердження доводи позивача у тій їх частині, що відповідач більше року не проживає у належній їй вказаній вище квартирі без причин, які можна було б оцінити як поважні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказів того, що відповідач не проживає у вказаній вище квартирі позивача внаслідок неправомірної поведінки останньої, у судовому засіданні не здобуто. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є співвласником вказаної вище квартири, у якій сторони значаться проживаючими. З 04.05.05 р. відповідач у спірній квартирі постійно та безперервно не проживає по даний час, не є членом сім»ї позивача. Тому позов слід задовольнити. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі, понесені нею судові витрати у справі у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved