Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 5 000 грн. на кожного до досягнення ними повноліття. Позовна заява обгрунтована тим, що 28.12.1996 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося троє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На початку березня 2018 року їхня сім"я розпалася, відповідач почав проживати за іншою адресою, створивши нову сім"ю. На даний час середній син навчається на денній формі навчання у Польщі. Молодший син [PERSON] проживає разом з позивачем. Діти майже повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, після постійних нагадувань про обов"язок батька утримувати дітей, почав виділяти щомісячно певні кошти на синів. Однак ці виплати не є регулярними, а тому позивач бажає, щоб виплати від батька на утримання дітей були постійними і не припинилися у майбутньому. На даний час більшу половину коштів на проживання, навчання та на побутові потреби забезпечує саме позивач. Відповідач виділяє певні кошти синам, однак цих грошей в повній мірі не вистачає. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2019 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 28.08.2019 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив задовольнити позовні вимоги частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання синів у розмірі 6 000 грн. щомісяця починаючи з 11.06.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Поданий відзив обгрунтовано тим, що позивач не довела, що вона щомісяця витрачає на утримання синів більшу суму ніж 3 000 грн. на кожного, а тому враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов"язки щодо дітей, вважає що його аліменті зобов"язання не мають перевищувати вказані 3 000 грн. на дитину. Також відповідач просив врахувати те, що він сумлінно кожного місяця перераховує дітям кошти, навіть найстаршому повнолітньому сину, незважаючи на те, що він не має офіційного стабільного заробітку та має на своєму утриманні ще одну дитину - [PERSON] , [INFO]., яку планує вдочерити після укладення шлюбу із новою дружиною. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що відповідач мешкає за кордоном, має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вказав про те, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів та не заперечує щодо стягнення з нього щомісяця по 3 000 грн. на кожну дитину. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.12.1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у відділі реєстарції актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва (а. с. 14). У шлюбі у стоірн народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народення (а. с. 15, 16). На даний час молодший син [PERSON] проживає разом із позивачем, а середній син [PERSON] більшість часу за кордоном, де навчається, що не заперечувалось сторонами . Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а також приписи ст. 180 СК України. На підставі викладених позивачем аргументів, заперечень відповідача, наданих сторонами доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів у розмірі 3 000,00 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року, і до досягнення ними повноліття. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 499 грн. 40 коп.

Outcome: partial