Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Просить передати дитину на виховання позивачки, яка є її бабою, та стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, життям дитини не цікавиться, дитина перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідачка вживає спиртні напої, не працює, дитину матеріально не забезпечує і в 2014 році притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник третьої особи та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка в засідання суду не з"явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу ДМС, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст.135 СК України, [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.15). Позивачка [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.5, 6). Згідно акту про обстеження умов проживання від 21.01.2015р. комісією Служби у справах дітей Житомирської міської ради встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], де також зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.31). [PERSON] з сім'єю не проживає, місце її проживання невідоме. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №318 від 03.06.2015р. затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.54). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка з донькою не проживає, матеріально дитину не утримує, не цікавиться її розвитком, вихованням, не турбується про здоров'я дитини. Згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON] неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. [PERSON] вихованням дитини не займається. З довідки ВКР Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 20.05.2014р. вбачається, що [PERSON] 28.04.2014р. зверталася до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області з приводу розшуку своєї доньки [PERSON], яка була відсутня за місцем проживання в період з 10.04.2014р. по 20.05.2014р. (а.с.14). Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04.03.2011р. у справі №2-578/11 [PERSON] і [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.7-8). З оглянутих в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи №295/5171/14-п вбачається, що постановою Богунського районного суду м.Житомира від 08.05.2014р. [PERSON] була визнана винною у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП (невиконання обов'язків щодо виховання дитини), та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради [PERSON] повідомила, що не бажає утримувати та виховувати дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно роз'яснень даних у Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З огляду на викладені обставини та з урахуванням того, що відповідачка від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини ухиляється, суд вважає необхідним згідно ст. 183 СК України стягувати з неї аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. З матеріалів справи показів свідків вбачається, що малолітня [PERSON] фактично проживає з [PERSON] та перебуває на її утриманні, а тому суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з позивачкою та відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання передати дитину позивачці.

Outcome: partial