Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач 01 квітня 2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він перебував з 20 вересня 2008 року з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2012 року було розірвано. До реєстрації шлюбу, а саме 14 квітня 2008 року ним було придбано житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 0,1125 га, що знаходиться за цією ж адресою. Кошти на придбання вказаного майна ним було отримано у Відкритому акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов кредитного договору № 014/147416/3144/74 від 14 квітня 2008 року, внаслідок якого у нього виникли зобов`язання перед Банком. У забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 14 квітня 2008 року між ним та Банком було укладено Договір іпотеки 014/147416/3144/74-ж, предметом якого зазначено житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 0,1125 га, що знаходиться за цією ж адресою. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року встановлено факт проживання однією сім`єю його з відповідачем з серпня 2003 року по 20.09.2008 року; визнано житловий будинок [ADDRESS] об`єктом сумісної власності його та відповідача, визнано за відповідачем право власності на 1/2 частину будинку як частки в спільному сумісному майні подружжя. Також рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року визнано вищезазначену земельну ділянку розміром 0,1125 га спільною сумісною власністю його та відповідача, визнано за відповідачем право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. З огляду на ці рішення суду та положення ст.ст. 36,61,65 СК України вважає, що внаслідок укладення кредитного договору з Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» № 014/147416/3144/74 від 14 квітня 2008 року у відповідача також виникли зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача солідарним боржником разом з ним, [PERSON] по зобов`язанням за кредитним договором № 014/147416/3144/74 від 14 квітня 2008 року, укладеного між ним та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалою суду від 20 травня 2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі.Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 10 червня 2019 року від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про визнання солідарним боржником (а.с. 40-46), згідно якого, вона просить застосувати строки позовної давності та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що про кредитний договір та договір іпотеки, укладений між позивачем таВідкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» вона не була повідомлена та своєї згоди на їх укладення вона не давала. Посилалася, що вказаний кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обов`язків для другого із подружжя, а лише для позичальника, як сторони договору. Також посилалася, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року, яке набуло чинності 06 червня 2019 року, Відкритому акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 014/147416/3144/74 у зв`язку зі спливом позовної давності, тому вимоги [PERSON] про визнання її солідарним боржником є безпідставними. Крім того, посилалася, що вимоги позивача щодо визнання її солідарним боржником задоволенню не підлягають у зв`язку зі спливом трирічного строку позовної давності, оскільки рішення Нікопольського міськрайонного суду від 01 жовтня 2014 року, яким встановлено факт проживання її та позивача однією сім`єю з серпня 2003 року по 20 вересня 2008 року та визнано житловий будинок [ADDRESS] об`єктом сумісної власності її та позивача, набрало законної сили більше чотирьох років тому. У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 67). Відповідач [PERSON] також надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 75). Враховуючи наведене, судом розглянуто справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 182/5670/13-ц, цивільної справи № 182/539/16-ц та цивільної справи № 182/5754/18, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/147416/3144/74 про надання кредиту у сумі 164 187 грн. строком до 14 квітня 2023 року. Цільове використання кредиту за умовами договору визначено для придбання нерухомості - будинку з надвірними будівлями загальною площею 53,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов кредитного договору відповідач отримав від банку кредитні кошти в розмірі 164187 грн. для придбання вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки розміром 0,0125 га, яка розташовані за адресою: [ADDRESS] . 14 квітня 2008 року позивач [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 53,9 кв.м., та земельної ділянки розміром 0,0125 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що був укладений договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нот. округу Новиковим І.М. 14 квітня 2008 року за р.№ 883 (а.с. 13). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 014/147416/3144/74-ж про передання в іпотеку Банку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 53,9 кв.м., та земельної ділянки розміром 0,0125 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки б\\н від 14 квітня 2008 року (а.с.9). Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду по справі № 182/5670/13-ц від 01 жовтня 2014 року, що набрало законної сили 22 січня 2015 року, встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з серпня 2003 року по 20 вересня 2008 року без реєстрації шлюбу, визнано, що будинок за адресою: [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності сторін, визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частину будинку [ADDRESS] Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року по справі № 0426/11681/2012, яке набрало законної сили 12 березня 2019 року, ухвалено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/147416/3144/74 від 14.04.2008 р., яка станом на 09 липня 2012 року становить 171809,97 грн., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 150065,71 грн., заборгованості по пені по тілу кредиту 1016,43 грн., заборгованості по пені за відсотками в розмірі 7758,71 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 12969,12 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 14 квітня 2008 року №014/147416/3144/74 -ж - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано за [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І.М.. за реєстровим № 883 і зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за реєстраційним № 2832384, та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження; виселити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , в іншому відмовлено. Крім того, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, яке набрало законної сили 06 червня 2019 року в задоволенні позову Акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення заборгованості - відмовлено, зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання поруки припинено задоволено, визнати поруку [PERSON] за договором поруки №014/147416/3144/74 від 14 квітня 2008 року припиненою. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилався, що внаслідок укладення ним кредитного договору з Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» № 014/147416/3144/74 від 14 квітня 2008 року у відповідача також виникли зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: dismissed