overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Заявники просять суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди наособисті цілі, кар"єрний розвиток, побут та виховання дитини. На даному грунті трапляються сварки, свідком яких є малолітня дитина, яка дуже болісно це сприймає. Тому вони переконані, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини, оскільки дитині краще проживати з одним із батьків у спокійному середовищі, аніж у напруженому стані. Крім того, заявники вказують, що між ними був укладений письмовий договір про визначення місця проживання дитини і участь батьків у вихованні, спору про поділ майна не має. Заявники у судове засіданні не з"явились, надіслали до суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, винести рішення згідно законодавства, спільну заяву підтримують. Заінтересована особа у судове засіданні не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розглядати справу без її представника за наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між заявниками у справі укладено Договір про визначення місця проживання дитини і участь батьків у вихованні від 03.05.2017 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Заявники по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року . Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , яка народалася [INFO] . Заявники звернулися до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу , мотивуючи свої вимоги тим , що сімейне життя склалося невдало по причині того , що між ними склалися негативні стосунки , оскільки вони люди різних поглядів на життя , різних вподобань. Внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки , ведуть окреме господарство , мають окремий бюджет , до примирення не прагнуть , просять шлюб розірвати.Між ними доягнуто згоди щодо подальшого проживання та утримання малолітньої доньки . В судовому засіданні заявники підтримада заявлені вимоги та просили їх задовольнити , а шлюб між ними розірвати . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Між заявниками справі було укладено шлюб 27 жовтня 2007 року (а.с.8) . Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7) . В даний час дитина проживає спільно зі своєю матір"ю позивачкою по справі (а.с.11) В судовому засіданні достовірно встановлено, що між заявниками склалися складні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки , сторони по справі мають кожен свій бютжет , не ведуть спільного господарства ,не проживають, практично їх сім"я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя . Між заявниками по справі укладено договір про те з ким з батьків буде проживати малолітня доньки та визначено умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини . У відповідності до ч.1,4 ст.109 СК України подружжя ,яке має дітей ,має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу ,разом з письмовим договором про те ,з ким буде проживати дитина ,яку у часть у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків ,хто буде проживати окремо , а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей . Суд постановлює рішеня про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви . За наведеного вище шлюбу між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв"язку з чим , суд вважає ,що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Бершадської ОЛІЛ Яцюк О.С. звернувся до суду із заявою про продовження надання хворому [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди. В заяві стверджує, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [ADDRESS], перебуває на обліку у психіатра Бершадської ОЛІЛ з 2013 року з приводу легкої деменції внаслідок органічного враження головного мозку судинного ґенезу з маренням та стійкими суїцидальними тенденціями (дві суїцидальних спроби в 2013 році). Двічі лікувався в Бершадській ОЛІЛ в хірургічному відділені та відділенні АІТ з приводу суїцидальних спроб. Також двічі лікувався в КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", остання госпіталізація з 20.09.2013 року по 07.01.14 року з діагнозом "Легка деменція внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу з маренням і стійкими суїцидальними тенденціями (2 суїцидальні спроби: травень 2013 року, вересень 2013 року). Рішенням Бершадського районного суду від 3 квітня 2014 року [PERSON] було призначене примусове амбулаторне лікування без його згоди. Рішенням Бершадського районного суду від 29 серпня 2014 року примусове амбулаторне лікування було продовжено. 23.02.2015 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок, що враховуючи те, що захворювання пацієнта носить хронічний характер, наявність в клінічній картині захворювання психотичних розладів у вигляді марення стійких них тенденцій, двох суїцидальних спроб в анамнезі, є необхідність постійного амбулаторного лікування і він потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Заявник Яцюк О.С. в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він підтримав заявлені вимоги і просить розглянути справу у його відсутність. Законний представник пацієнта - сестра [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Прокурор Джужук М.В. надав до суду заяву, в якій заяву лікаря-психіатра підтримує, вважає за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки із матеріалів справи встановлено, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який носить хронічний характер, що становить небезпеку для нього та оточуючих, він потребує постійного амбулаторного прийому лікарських препаратів і тому йому слід продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Бершадської центральної районної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання хворому [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди. В заяві стверджує, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [ADDRESS], перебуває на обліку у психіатра Бершадської ОЛІЛ з 2013 року з приводу легкої деменції внаслідок органічного враження головного мозку судинного ґенезу з маренням та стійкими суїцидальними тенденціями (дві суїцидальних спроби в 2013 році). Двічі лікувався в Бершадській ОЛІЛ в хірургічному відділені та відділенні АІТ з приводу суїцидальних спроб. Також двічі лікувався в КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", остання госпіталізація з 20.09.2013 року по 07.01.14 року з діагнозом "Легка деменція внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу з маренням і стійкими суїцидальними тенденціями (2 суїцидальні спроби: травень 2013 року, вересень 2013 року). Рішенням Бершадського районного суду від 3 квітня 2014 року [PERSON] було призначене примусове амбулаторне лікування без його згоди. 18.08.2014 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок, що враховуючи те, що захворювання пацієнта носить хронічний характер, наявність в клінічній картині захворювання психотичних розладів у вигляді марення стійких них тенденцій, двох суїцидальних спроб в анамнезі, є необхідність постійного амбулаторного лікування і він потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він підтримав заявлені вимоги і просить розглянути справу у його відсутність. Законний представник пацієнта - сестра [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], в судове засідання не з'явилася, від неї також надійшла заява в якій вона підтримала заявлені вимоги і просить розглянути справу у її відсутність. Прокурор Джужук М.В. надав до суду заяву, в якій заяву лікаря-психіатра підтримує, вважає за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки із матеріалів справи встановлено, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який носить хронічний характер, що становить небезпеку для нього та оточуючих, він потребує постійного амбулаторного прийому лікарських препаратів і тому йому слід продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Бершадської центральної районної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання хворому \~[PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди. В заяві стверджує, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [INFO], перебуває на обліку у психіатра Бершадської ОЛІЛ з 2013 року з приводу легкої деменції внаслідок органічного враження головного мозку судинного ґенезу з маренням та стійкими суїцидальними тенденціями (дві суїцидальних спроби в 2013 році). Двічі лікувався в Бершадській ОЛІЛ в хірургічному відділені та відділенні АІТ з приводу суїцидальних спроб. Також двічі лікувався в КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]", остання госпіталізація з 20.09.2013 року по 07.01.14 року з діагнозом "Легка деменція внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу з маренням і стійкими суїцидальними тенденціями (2 суїцидальні спроби: травень 2013 року, вересень 2013 року). Рішенням Бершадського районного суду від 3 квітня 2014 року [PERSON] було призначене примусове амбулаторне лікування без його згоди. Рішенням Бершадського районного суду від 29.08.2014 року та 06.03.2015 року примусове лікування було продовжено. 14.08.2015 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок, що враховуючи те, що захворювання пацієнта носить хронічний характер, наявність в клінічній картині захворювання психотичних розладів у вигляді марення стійких них тенденцій, двох суїцидальних спроб в анамнезі, є необхідність постійного амбулаторного лікування і він потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він підтримав заявлені вимоги і просить розглянути справу у його відсутність. Законний представник пацієнта - сестра [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], в судове засідання не з'явилася, від неї також надійшла заява в якій вона підтримала заявлені вимоги і просить розглянути справу у її відсутність. Прокурор Джужук М.В. надав до суду заяву, в якій заяву лікаря-психіатра підтримує, вважає за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що \~заява \~підлягає\~до задоволення, оскільки із матеріалів справи встановлено, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який \~носить хронічний характер, що становить небезпеку для нього та оточуючих, він потребує постійного амбулаторного прийому лікарських препаратів і тому йому слід продовжити надання амбулаторної \~психіатричної \~допомоги в примусовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник мотивує свої вимоги тим, що в свідоцтві про право власності на житло від 21 квітня 1997 року та угоди про визначення часток квартири від 21.04.1998 року , який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., їй належить 1/5 частина квартири , що розташована за адресою : [ADDRESS]. У вказаних документах неправильно вказано її ім'я , а саме: замість „[PERSON]", записано як " [PERSON] ", що є невірним і не збігається з ім'ям , яке вказане в інших документах. На данний час у неї виникають складнощі з реалізації свого права щодо розпорядження своєю часткою в квартирі. З метою уникнення непорозумінь в подальшому просить суд постановити рішення, яким встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 21.04.1997 року та угоди про визначення часток квартири [ADDRESS] від 21.04.1998 року , які видані на ім'я [PERSON] такими, що належать [PERSON]. В судове засідання представник заявника не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтриманні позовних вимог. Заінтересовані особа [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків вірне ім'я заявника - «[PERSON] »( а.с.4). В свідоцтві про народження зазначено ім'я заявника «[PERSON]» (а.с.5). В свідоцтві про право власності на житло від 21.04.1997 року на квартиру у житловому будинку , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] та знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Миколаївни зазначено ім.'я « [PERSON].» Згідно угоди про визначення часток квартири від 21.04.1998 року , який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., [PERSON] належить 1/5 частина квартири , що розташована за адресою : [ADDRESS], та по 1/5 частині квартири належить кожному, а саме [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У вказаних документах була допущена помилка: замість вірного ім'я «[PERSON]» зазначено ім'я «[PERSON]» (а.с. 9-10). Зазначені розбіжності в написанні прізвища заявника створюють заявнику перешкоди з реалізації свого права щодо розпорядження своєю часткою в приватизованій квартирі. Таким чином, судом встановлено, що наявна невідповідність в зазначенні ім'я заявника створює юридичні незручності в оформленні його прав, а тому, є підстави для задоволення вимог заявника, оскільки в інший спосіб усунути невідповідності немає можливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Заявник мотивує свої вимоги тим, що в свідоцтві про право власності на житло неправильно вказано її ім'я , а саме: замість „[PERSON]", записано як " [PERSON]", що є невірним і не збігається з ім'ям , яке вказане в інших документах. На данний час у неї виникають складнощі з реалізації свого права щодо розпорядження своєю часткою в приватизованій квартирі. З метою уникнення непорозумінь в подальшому просить суд постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1997 року № [NUMBER] на квартиру у житловому будинку , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтриманні позовних вимог. Представник Сумської міської ради в судове засідання не з'явився про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В письмовій заяві просить слухати справу в його відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків вірне ім'я заявника - «[PERSON]»( а.с.4), В свідоцтві про право власності на житло від 01.10.1998 року, розпорядження № [NUMBER] від 05.12.1997, зазначено, що надано у спільну сумісну власність квартиру у житловому будинку , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], була допущена помилка: замість вірного ім'я «[PERSON]» зазначено ім'я «[PERSON]» (а.с.3). Відповідно до листа Управління обліку , розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 28.08.2015 №305/11.04-11 [PERSON] відмовлено у внесенні змін у свідоцтво про право власності на приватизовану квартиру (а.с.5). Зазначені розбіжності в написанні прізвища заявника створюють їй перешкоди з реалізації свого права щодо розпорядження своєю часткою в приватизованій квартирі. Таким чином, судом встановлено, що наявна невідповідність в зазначенні прізвища заявника створює юридичні незручності в оформленні його прав, а тому, є підстави для задоволення вимог заявника, оскільки в інший спосіб усунути невідповідності немає можливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Заявник просить встановити факт приналежності їй правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серія [NUMBER], заповненої російською 28 березня 1978 року на ім'я «[PERSON]», в якій в зв'язку з укладенням шлюбу внесена зміна прізвища російською на «[PERSON]» та свідоцтва [NUMBER] виданого на ім'я заявника 24.02.1978 року, в яких дошлюбне прізвище заявника помилково записане як [PERSON] замість [PERSON], для усунення перешкод у наданні документів до Пенсійного фонду задля нарахування пенсії. Заявник у судове засідання не з'явився надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника з наступних підстав. Відповідно до приписів п 6 ч1ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження та паспортних даних заявник, - [PERSON], народилась [INFO] в с.Красноріченське Кремінського району Луганської області (а.с.4,14). 28.06.1979 року [PERSON] укладено шлюб з [PERSON], та змінено прізвище (а.с.13). В трудовій книжці серія [NUMBER] заповненій російською 28 березня 1978 року на ім'я заявника та в свідоцтві [NUMBER] виданому "ПО ДОСААФ шахти "Кременная" на ім'я заявника 24.02.1978 року, при внесенні записів дошлюбне прізвище заявника помилково записане як «[PERSON]» замість «[PERSON]» (а.с.7-12) . Факт приналежності заявникові вказаної трудової книжки та свідоцтва підтверджується даними самої трудової книжки та іншими документами що посвідчують його особу, де ім'я заявника відповідає паспортним даним. Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка серія [NUMBER] заповнена російською 28 березня 1978 року та свідоцтво [NUMBER] від 24.02.1978 року на ім'я [PERSON], в яких дошлюбне прізвище заявника помилково записане як [PERSON], дійсно належить [PERSON]. Враховуючи наведене, оскільки тепер підприємства не існує і записи виправити не можливо, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Заявник просить встановити факт приналежності йому правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії [NUMBER], виданої 06 серпня 1981 року, на його ім»я, в якій зроблено описку в запису числа та місяця його народження з метою усунення перешкод у наданні документів до Пенсійного фонду задля нарахування пенсії. У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог заявника з наступних підстав. Відповідно до приписів п 6 ч1ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження, водійського посвідчення, паспортних даних та даних військового квитка заявник, - [PERSON] народився [INFO] року в с. Білогір"я Білогірського району Хмельницької області (лс 3-5,7-8). В трудовій книжкі серії [NUMBER], виданої 06 серпня 1981 року, на його ім»я, зроблено описку в запису числа та місяця його народження, невірно зазначено- «[INFO]» замість вірного [INFO] Фактичні дані про працевлаштування заявника на вказаному підприємстві, де була видана трудова книжка, підтверджено даними світлокопії трудової книжки (лс 6). Таким чином, факт належності заявникові трудової книжки із зазначеною опискою підтверджується даними військового квитка (лс 7), свідоцтва про народження (лс5), де вірно зазначено дату народження заявника, його прізвище, ім»я і по-батькові, і які збігаються із даними паспорта. Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER], видана 06 серпня 1981 року, на ім»я заявника, в якій зроблено описку в запису числа та місяця його народження, невірно зазначено- «[INFO]» замість вірного [INFO] року, дійсно належить[NUMBER] Враховуючи наведене, оскільки натепер підприємтва не існує і записи виправити не можливо, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved