Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Борщівського районного суду від 17 червня 2013 року було задоволено його позов та стягнуто з [PERSON] на його користь 73016 грн. боргу та 980 грн. судових витрат, при цьому сума боргу складається з основного боргу в розмірі 71937 грн. та 1079,06 грн. 3 % річних. Проте, відповідач добровільно рішення суду не виконував, і з 1 січня 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Борщівському районі проводиться утримання з пенсії [PERSON] в розмірі 20%всумі 209,8 грн. Вважає, що таким чином порушено його права та законні інтереси, оскільки позику [PERSON] надавав у доларах, тому стягнення коштів, за його переконанням, з відповідача повинно проводитись, виходячи із курсу долара США за кожний місяць. А тому, провівши власні розрахунки, просив суд стягнути з відповідача на його користь 8871,1854 доларів США неповернутого боргу, що по офіційному курсу складає 106,010 грн., 266,13 доларів США як три відсотки річних, що по офіційному курсу становить 3180,31 грн, та судові витрати по справі в сумі 1091,9 грн. При цьому, позивач виходив з того, що з січня 2014р. щомісячно отримує 209,8 грн. боргу, який вважає, за необхідне визначати в еквіваленті до курсу долара США щомісячно, так як такий змінюється, не є стабільним, і заборгованість погашати, виходячи з суми, поверненої в рахунок погашення позики, в доларах. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав, наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. При цьому, суду пояснив, що при зверненні до суду з позовом про стягнення з відповідача суми позики, просив суд стягнути таку в еквіваленті до курсу долара США. На даний час рішення Борщівського районного суду від 17 червня 2013 року є чинним, таке ним не оскаржувалося. Офіційний курс долара постійно змінюється, росте, а тому, так як позику [PERSON] надавав у доларах, вважає, що повернення такої має проводитись у відповідності до курсу долара, з тим, щоб в кінцевому результаті міг отримати в еквіваленті в гривнях ту суму доларів США, яку позичив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи інформація органу місцевого самоврядування про те, що за місцем реєстрації відповідач не проживає, повнолітні члени його сім»ї також, що в силу ч. 8 ст. 76 ЦПК України дає право суду вважати його таким, який у визначеному законом порядку був повідомленим про час та місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046, 1049 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, 30 вересня 2012 року позивач [PERSON] позичив [PERSON] 9000 доларів США, які останній зобов"язався повернути до 18 листопада 2012 року. В зв»язку з невиконанням взятих [PERSON] на себе зобов»язань позивачем було подано позов до суду про стягнення з нього 73016,06 грн. боргу, який рішенням Борщівського районного суду від 17 червня 2013 року було задоволено повністю. При визначенні суми боргу, яка підлягає стягненню на користь [PERSON] суд виходив із змісту вимог, які останній ставив перед судом, та враховуючи дані довідки № 01-01/280 від 17.06.2013р. ТВБВ № 100119/036 філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк» згідно яких станом на 17 червня 2013р. офіційний курс долара до гривні становить : 100 доларів США-799,3 грн. Рішення суду набрало законної сили 01 липня 2013р. Зазначені вище обставини суд не знаходить такими, що підлягають доказуванню, оскільки були встановлені рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2013 року. Станом на момент розгляду справи, тобто на 23 липня 2014 року, зазначене рішення суду є чинним. Відповідно до ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту ивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу в доларах США, позивач фактично просить суд постановити рішення, яким задоволити його вимоги по договору позики, укладеного між сторонами 30 вересня 2012 року, виходячи з того, що його не влаштовує повернення боргу в гривнях в сумі, визначеній судовим рішення від 17 червня 2013 року. Трактуючи на власний розсуд вимоги цивільного права, просить постановити рішення, за яким стягнути борг в доларах США, за мінусом стягненої суми боргу, яка за його власними підрахунками складає 128, 81 долар США. При цьому, позивач визнав, що судове рішення від 17 червня 2013 року перебуває на примусовому виконанні. Рішення суду набрало законної сили, ним у визначеному законом порядку не оскаржувалось. При зверненні до суду у 2012 році просив борг стягнути в гривнях, що судом було задоволено. У виконавчу службу чи інші органи з приводу виконання судового рішення від 17 червня 2013 року не звертався. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача щодо повернення позики у визначеному законом порядку були захищені - рішенням Борщівського районного суду від 17 червня 2013 року його позов щодо стягнення з [PERSON] боргу за договором позики від 30 вересня 2012 року задоволено повністю, стягнення визначено проводити в національній валюті. На даний час рішення суду виконується в примусовому порядку. А тому, суд не знаходить підстав щодо задоволення позову [PERSON] щодо стягнення суми неповернутої частини боргу в доларах США. Судові витрати по справі слід покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли. Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст. 16, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed