Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

06 березня 2018 року перший заступник керівника Знам'янської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 16201 грн. 00 коп.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року, по справі № 401/1704/17, 1-кп/401/204/17, який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1, ст. 249 КК України. Судом, під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12017120270001133 було також встановлено заподіяння незаконним виловом водних біоресурсів матеріальної шкоди на суму 16201 грн. 00 коп. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся до суду з відміткою " За закінченням терміну зберігання". В зв'язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали від 07.05.2018 року суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в зв'язку з неявкою сторін по справі. Судом досліджено докази які містяться в матеріалах справи та встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року, по справі № 401/1704/17, 1-кп/401/204/17, який набрав законної сили, (а.с. 11-14) [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1, ст. 249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн. 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення злочину та всього здобутого. Відповідно до наданого розрахунку матеріальної шкоди складеного на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, незаконними діями [PERSON] рибному господарству України було заподіяно істотну шкоду на суму 16 201 гривню 00 копійок. (а.с.9,10) Із копії письмових пояснень відповідача наданих начальнику Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області вбачається, що останній свою вину визнає та щиро кається у вчиненому. (а.с.8) Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної і морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених дією Конституцією. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об'єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 17.09.1996. Таким чином, суд вважає, що право власності на природні ресурси, в тому числі водні біоресурси, від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування на території яких вони знаходяться. В силу ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до висновку щодо застосування норм права викладеного в постанові Верховного Суду у справі № 753/72/81/15 від 23.01.2018 року відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Згідно ст. 68 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Крім того, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Пунктом 6 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п.1 ч.2 ст.4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved