Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.06.1981 року між ним та відповідачем РАЦС Індустріального району м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2014 року, оскільки між ними виникла психологічна та фізіологічна несумісність, а також відсутність будь-яких інтересів, які б могли їх поєднувати. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлева Д.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2020 року дана цивільна справа передана судді [PERSON]. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 10.08.2020 року за № 262 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2020 року суддею Кудрявцевою Т.О. прийнято до свого провадження вищезазначену справу, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надавала, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 13.06.1981 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований РАЦС Індустріального району м.Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.06.1981 року зроблено відповідний актовий запис за № 535 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 2014 року. Причиною цього стала психологічна та фізіологічна несумісність, а також відсутність будь-яких інтересів, які б могли їх поєднувати, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved