Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], законного представника відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у виді земельної ділянки. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер його брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки по [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому братові, на яку він має право як спадкоємець за законом другої черги, так як неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON] не претендує на дану спадщину, при цьому вказує, що прийняв спадщину, так як проживав із братом на момент відкриття спадщини, в зв"язку з чим просить визнати за ним право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Законний представник малолітнього відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що її дочка Вікторія та вона як її законний представник не претендують на спірну спадщину, однак до нотаріуса не подавали заяву про відмову від прийняття даної спадщини. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис №13. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.1261 ЦК України малолітня [PERSON], [INFO], є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Згідно оглянутих свідоцтва про народження [NUMBER], витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію від 25.02.2016 року позивач [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], є рідними братами. Відповідно до ст.1262 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO]. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.10.2013 року встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], мав на праві власності земельну ділянку по [ADDRESS], про що свідчить державна реєстрація речових прав на нерухоме майно. Згідно положень ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування; батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно повідомлення Сарненської районної державної нотаріальної контори від 14.05.2016 року встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], заведена спадкова справа №373/2014, в зв"язку із поданням [PERSON] від імені малолітньої дитини [PERSON], 2005 року народження, зяави про прийняття спадщини 28.10.2014 року, заяв від інших спадкоємців щодо прав на спадкове майно не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Отже, судом достовірно встановлено, спадкоємець першої черги за законом малолітня [PERSON] у встановленому законом порядку реалізувала своє право щодо прийняття всієї спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], подавши до нотаріуса заяву, при цьому судом не встановлено фактів усунення її від права на спадкування, неприйняття нею спадщини або відмови від її прийняття, в зв"язку з чим позивач [PERSON] не одержав права на спадкування як спадкоємець за законом другої черги. Крім того, судом не здобуті докази прийняття спадщини позивачем згідно ст.1268 ЦК УКраїни, так як останній постійно проживає та зареєстрований в м.Рівне, а спадкодавець на момент смерті проживав в с.Орлівка Сарненського району Рівненської області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак позивач не виконав припису даної статті, хоча вважав, що спадкоємець першої черги відмовилась від спадщини. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає безпідставним звернення [PERSON] з приводу захисту цивільних прав при спадкуванні за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: dismissed