Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

04 серпня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], та повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1986 року. 11 серпня 1992 року шлб було розірвано. Під час шлюбу у подружжя народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми, проте оскільки є інвалідами 2 групи, непрацездатні. Позивач зазачає, що діти хворіють, ніде не працюють, отримують державну соціальну допомогу, як інваліди 2 групи. Позивач працює двірником в КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївськог району м. Києва", де отримує заробітну плату у розмірі 5000 грн. Позивач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS]. Заробітної платні, яку отримує поивач, та допомоги, що отримують діти, не вистачає на покриття всіх витрат. Відповідач має можливість, проте відмовляється допомагати хворим дітям. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1986 року. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 травня 1984 року Литинським районним відділом РАГС Вінницької області. (а.с. 6) [INFO] у подружя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 07 лютого 1986 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського райвиконкому Київської області (а.с. 7). На даний час шлюб між сторонами розірано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 5) Повнолітні діти сторін у справі є інвалідами 2 групи, що підтверджується довідками спеціальної психіатричної МСЕК № 1. Після розірвання шлюбу повнолітні діти сторін у справі - [PERSON], 1984 року народження, та [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем (матір'ю) за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає окремо за адресою: с. Вербівка Літинського району Вінницької області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та отримують допомогу, як інваліди 2-ї групи. Як наголошує ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що повнолітні діти сторін у справі є інвалідами 2 групи за станом здоров"я, часто хворіють, вони безробітні, отрмують лише деравну соціальну допомогу. Згідно довідки № 1625, виданої 17 липня 2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. киві державної адміністрації, [PERSON] отримував допомогу за січень - квітень 2017 року - 1 247 грн., за період травень - червень 2017 р. - 1 312 грн. Згідно довідки № 1626, виданої 17 липня 2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. киві державної адміністрації, [PERSON] отримувала допомогу за перід січень - квітень 2017 року - 1 247 грн., за період травень - червень 2017 р. - 1 312 грн. В матеріалах справи міститья виписка зз історії хвороби, з якої вбачається, що кожного року діти проходять курс лікування в Київській міській клінічній психоеврологічній лікарні № 1, постійно приймають ліки для підтримання стабільного психічного стану. Заробітної плати, що отримує позивач, та державної соціальної допомоги, яку отримують діти, не достатньо для їх матеріального забезпечення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, а також, що утримання дітей, які є непрацедатними, є обов'язком обох батьків, вважає, що 1/6 частина доходів відповідача, є достатнім для утримання повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved