Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання недійсним рішення XIX сесії VI скликання I засідання Суховільської сільської ради від 07.02.2014 р. № 635, свої вимоги мотивує тим, що даним рішенням їй відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться по [ADDRESS] з тих підстав, що земельна ділянка їй у власність вже надавалася. Так, рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 677 від 06.10.2005 р. їй надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,1014 га по [ADDRESS], однак, при оформленні державного акту на цю земельну ділянку, підставою для його видачі вказано інше рішення, зокрема, № 108/15 від 08.12.2006 р., в судовому порядку даний державний акт визнано недійсним. Просить позовні вимоги задоволити, визнати недійсним рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 635 від 07.02.2014 р. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, крім цього пояснила, що їй було надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1014 га, однак під час оформлення державного акту на дану земельну ділянку, підставою для його видачі вказано інше рішення, даний державний акт в судовому порядку визнано недійсним, а отже, вона права власності на земельну ділянку не набула, рішення № 474 від 13.10.2004 р., на яке є вказівка в оскаржуваному нею рішенні, не реалізувала, з покликаннями на норми ЗК України, ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування», просить про задоволення позову. Представник відповідача в суді позовні вимоги заперечила, крім цього, подала письмове заперечення на позов (а.с. 31 - 32), в якому вказала на його безпідставність, пояснила, що рішення про надання земельної ділянки гр. [PERSON] вже видавалось, рішення про його зміну чи скасування не виносилось, водночас не заперечила, що [PERSON] земельної ділянки у власності не має, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, крім того, пояснив, що є сином позивачки, має у власності земельну ділянку по [ADDRESS], а не [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову з наступних підстав. Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт, зокрема рішення уповноваженого органу державної влади чи місцевого самоврядування, або цивільно-правова угода. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одним із основних принципів місцевого самоврядування, у відповідності до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є законність. Відповідно, всі рішення, які приймаються, повинні відповідати Конституції України та чинному законодавству України. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян чи юридичних осіб, а також надання земельних ділянок із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Повноваження сільської, селищної, міської рад у питаннях вирішення земельних спорів спрямовані на забезпечення законності принципів місцевого самоврядування. Пунктом 34 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Ст. 33 цього ж закону передбачено повноваження сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, одними із яких є надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, вирішення земельних спорів, у порядку встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування Оскаржуваним рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 635 від 07.02.2014р. «Про надання дозволу на виготовлення техдокументації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ для будівництва та обслуговування житлового будинку» (а.с. 6) гр. [PERSON] відмовлено в наданні даного дозволу у зв'язку з тим, що їй вже надавалась земльна ділянка, площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Суховоля Городоцького району Львівської області. Проте, наявність у позивачки земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку спростовується матеріалами справи. Так, рішенням XIV-тої сесії IV-го демократичного скликання Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 474 від 13.10.2004 р. (а.с. 13) [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку, яке реалізоване не було, земельна ділянка позивачці не надавалась, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області про наявність земель та розподіл їх за власникми, землекористувачами, угіддями № 01-03/1112 від 20.03.2014 р. (а.с. 16), де вказано, що гр.[PERSON] на праві власності належить лише земельна ділянка, площею 0,1014га, проте, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30.09.2013 р. (а.с. 7 - 10) Державний акт серії ЯД № 433239 від 06.02.2007 р. (а.с. 11) на дану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, виданий на ім"я [PERSON], визнано недійсним. Рішенням № 677 від 06.10.2005 р. Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області XIX-тої сесії IV-го демократичного скликання (а.с. 12), [PERSON] у приватну власність надавалась земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, площею 0,1014 га по [ADDRESS], дане рішення є чинним, проте, позивачка виготовити технічну документацію та державний акт на дану земельну ділянку на його підставі не може, у зв'язку з рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 635 від 07.02.2014 р. Згідно ч.4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених кодексом проводиться один раз по кожному виду використання. Як вбачається з рішення XVI-тої сесії V-го скликання Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 454 від 17.04.2008 р. (а.с. 14), копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №912445 від 25.02.2009 р. (а.с 17), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА №211857 № 11336942 від 25.07.2006 р. (а.с. 18), Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №758365 від 25.07.2006 р. (а.с. 19), земельна ділянка, площею 0,1245 та житловий будинок по [ADDRESS] в с.Суховоля Городоцького району Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON], а не [PERSON]. З рішення про відмову в наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 11764287 від 20.03.2014 р. (а.с. 15), теж видно, що в державному реєстрі прав відсутні відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження [PERSON] За наведеного, дослідивши зібрані у справі та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить переконання, що земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку у власності [PERSON] не має, отже, право власності на неї гр. [PERSON] набуде вперше, рішення № 635 від 07.02.2014 р. є неправомірним, тому задоволює позов. Суд, в порядку ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь [PERSON] 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судового збору.

Outcome: approved