Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

26 квітня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 19 серпня 2014 року у розмірі 13 771 грн. 20 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 19 серпня 2014 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Своїм підписом, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою". Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи банку", які викладені на сайті банку. Відповідач була повністю проінформована про умови кредитування, що підтверджується її підписом у заяві. Так, п. 1.1.3.2.4 укладеного договору, передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, при цьому у сторін виникають наступні обов'язки: у кредитора - інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору; позичальника - отримання виписки про стан та про здійснення операції по карткових рахунках, згідно п. 1.1.2.1.5 договору. Відповідно до п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним договором. Відповідно до п. 1.1.6.1 та 1.1.6.2 договору, зміни "Умови та правила надання банківських послуг" вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесення зміни шляхом повідомлення клієнта про зміни через різні канали зв'язку. У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" та або "Тарифів банку", клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. Уклавши договір, відповідач, відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору взяла на себе зобов'язання: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов'язань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 договору погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов'язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 договору, відповідач доручив списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по по якомусь грошовому зобов'язанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.11 договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання і якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про його розірвання, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.4.2 та п. 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. У порушеннян умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач, станом на 24.01.2017 року має заборгованість 13 771 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 4 816,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1 474,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 348,45 грн. - заборгованість за пенею; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); 631,96 грн. - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг". Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Судове засідання просила провести без її участі. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Так, відповідно до укладеного договору б/н від 19.08.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами, тарифами банку, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. /а.с. 10/ У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 24.01.2017 року має заборгованість в розмірі 13 771 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 4 816,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1 474,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 348,45 грн. - заборгованість за пенею; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); 631,96 грн. - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг"/а.с. 6-8/ Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачкою заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачкою [PERSON], не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" належить стягнути сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved