Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], яка народилась [INFO] р., [PERSON], яка народилась [INFO] р., [PERSON], який народився [INFO] р., у твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. [PERSON] проти позову частково заперечив, посилаючись на те, що у даний час не має роботи, а відтак і заробітку, через що, зважаючи на матеріальне становище, реально може сплачувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей - [PERSON], яка народилась [INFO] р., [PERSON], яка народилась [INFO] р., [PERSON], який народився [INFO] р., що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 28.01.2000 р., серії [NUMBER] від 28.03.2005 р., серії [NUMBER] від 29.07.2010 р. (а. с. 4, 5, 6). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх дітей - [PERSON] [PERSON], [PERSON], до досягнення ними повноліття. Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] визнали, що останній на даний час не працює, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а відтак суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у твердій сумі. Визначаючи цей розмір, суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони мають задовільний стан здоров'я, можуть працювати, інших утриманців, окрім дітей, не мають, їхні діти мають нормальний стан здоров'я. Інших обставин, яки мають значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, окрім тієї, що [PERSON] у даний час не працює, немає. Як зазначалось раніше, [PERSON] визнав, що може сплачувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2014 р. встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким передбачено, що для дітей віком до 6 років він становить 1 032,00 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 286,00 грн. Тобто [PERSON] визнав, що може сплачувати аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 385,80 грн. щомісячно на кожну, а на утримання [PERSON] - 309,60 грн. щомісячно, усього - 1 081,20 грн. Суд зазначає, що розмір аліментів, які просить стягувати [PERSON], складає 1 350,00 грн. щомісячно (450,00 грн. * 3), що є ненабагато більшим від розміру, який згідно пояснень може сплачувати [PERSON] (1 081,20 грн.), а саме - різниця складає 268,80 грн. [PERSON] пояснила, що цих коштів буде не достатньо на утримань трьох дітей. Також наголосила, що нещодавно [PERSON] добровільно передавав їй грошові кошти у розмірі 600,00 грн. щотижня, тобто у місяць вийшло 2 400,00 грн., у подальшому - в меншому розмірі. [PERSON] обставину передання цих грошових коштів підтвердив, пояснивши, що він, коли була робота, працював, і тоді як раз була робота, тому він і мав можливість передати [PERSON] грошові кошти на утримання дітей. Зараз в нього роботи немає, і тому він не впевнений у своєму майбутньому заробітку, хоча, якщо матиме змогу (якщо зможе працевлаштуватись), буде приймати участь в утриманні дітей і у більшому розмірі, ніж це просить [PERSON]. Зважаючи на це, суд вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти у розмірі 450,00 грн. щомісячно на утримання дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, аліменти, які має сплачувати [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON], суд визначає у розмірі 450,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Між тим, з законодавства України, зокрема, з Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" випливає, що на утримання дитини віком до 6 років необхідно приблизно на 20 відсотків менше коштів, ніж на утримання дитини віком від 6 до 18 років (1 032,00 грн. та 1 286,00 грн. відповідно). У зв'язку з цим суд вважає, що розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], до досягнення останнім шестирічного віку, має бути на 20 відсотків менше від розміру аліментів, які сплачуватимуться на утримання [PERSON] та [PERSON], тобто 360,00 грн. щомісячно, а після досягнення цього віку - таким самим (450,00 грн. щомісячно). Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тобто аліменти підлягають стягненню, починаючи з 04.11.2014 р. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial