overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

19.08.2020 лікар-психіатр відділення інтенсивної терапії КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» , як повноважний представник КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Фесенко Д.Г. звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару, який 19.08.2020 за направленням лікаря-психіатра Котелевської ЦРЛ [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом «Гострий психотичний розлад». 19.08.2020 хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів та встановлений діагноз «Гострий психотичний розлад» визнано доцільною стаціонарне лікуванні в умовах КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». 19.08.2020 відкрите провадження у вказаній сраві. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» просила задовольнити заяву, визнати доцільною примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування хворого [PERSON] . Прокурор наполягає на задоволенні заяви. Хворий [PERSON] не приймав участі у судовому засіданні за станом здоров"я, що підвкерджується висновокм ЛКК від 20.08.2020. Дослідивши матеріали справи суд керується наступним. 19.08.2020 [PERSON] госпіталізований на стаціонарне лікування у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом «Гострий психотичний розлад». 19.08.2020 оглянутий комісією лікарів - психіатрів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» встановлений діагноз «Гострий психотичний розлад» та зважаючи на наявність у пацієнта тяжкого психічного розгладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе (відмову від прийому ліків, погрози скоїти самогубство) та оточуючих (агресивний до дружини, батьків), госпіталізація до психіатричного стаціонару визнана доцільною ( а.с. 3). Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наявність висновку лікарів психіатрів про необхідність лікування хворого тільки в стаціонарних умовах, відсутність усвідомленої згоди хворого [PERSON] , суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 24 липня 2010 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 29.06.2011 року, з сім'єю він не проживає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Покласти на відповідача судові витрати. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає частково. Згоден на сплату аліментів в заявленому розмірі, проте, заперечує проти стягнення судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Донька знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач позов визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Докази про те, що він має інші аліментні зобов»язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, останній не надав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Мечиславської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.Шевченка 114 в с.Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області. При зверненні до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про належність йому зазначеного домоволодіння. У зв"язку з цим [PERSON] вимушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказане домоволодіння. Позивач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив в суд заяву в якій просить суд слухати справу без його участі, проти позовних вимог заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що у відповідності до копії Свідоцтва №26 на право особистої власності на жилий будинок по вул.Шевченка,119 с.Мечиславка Ульяновського району належить [PERSON]. Згідно архівної довідки № 130 від 18.09.2014 року (а.с.7) вказане домоволодіння за архівними даними реєстрових книг Ульяновського МБТІ належить [PERSON]. Оригінали правовстановлюючих документів Позивачем втрачено, при зверненні до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з їх відсутністю. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку представник Відповідача позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

19.10.2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями розташованого в с. Ольгопіль по вул. Шевченка,47, Чечельницького району Вінницької області після покійної матері [PERSON]. При звернені до нотаріальної контори їй було відмовлено в оформелені будинку в зв"язку з відсутністю на нього правоустановлюючих документів, на попереднього власника. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі по мотивах вказаних в позовній заяві. Сільський голова Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] до суду не з`явився, однак надав заяву в якій просить, щоб справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно свідоцтва про народження серія 1-АМ № 099717 матір"ю позивачки записана [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 11-АМ № 415659 позивачка змінила своє дівоче прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 082064 [PERSON] померла 25 червня 2007 (а.с 6 ). Згідно заповіту [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом [PERSON] (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

19.11.04 р. між ВАТ "ЕК Житомиробленерго" Ружинський район електромереж та [PERSON], укладено договір про користування електричною енергією №006-0158. В порушення вимог законодавства та умов договору [PERSON] порушив Правила користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1357 від 26 липня 1999 р. із змінами та доповненнями (далі за текстом - Правила) шляхом використання розетки змонтованої прихованою проводкою поза приладом обліку та використовував електричну енергію не враховану приладами обліку електроенергії. Про дане порушення 10.09.14 працівниками Ружинського РЕМ ПАТ "ЕК Житомиробленерго» складено відповідний Акт №02850. Враховуючи вище викладене [PERSON] самовільно, без дозволу енергопостачальної організації, всупереч умовам Договору та Правил користування електричною енергією для населення, допустив використання електроенергії в корисливих цілях, в зв'язку з чим на підставі Акту порушення Правил користування електричною енергією для населення №012850 від 10.09.2014, згідно Методики нараховані, збитки в сумі 20651,54 грн. Відповідачу вручено рахунок, з пропозицією добровільно сплатити нараховану суму. Відповідач відмовляється сплачувати суму збитків. Відповідно п.2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Пункти 48 та 53 Правил передбачають, Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення ). В судове засідання представник ПАТ « ЕК « Житомиробленерго « зявився позовну заяву просив задовільнити. В судове засідання відповідач зявився проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати. Тому позовні вимоги ПАТ « ЕК « Житомиробленерго « до [PERSON] про стягнення збитків нарахованих в звязку з порушенням правил користування електричною енергією підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,30 га, розташовану на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району. При житті, на випадок своєї смерті він не залишив заповіту. В даний час він вирішив оформити права на спадкове майно померлого, але не може це зробити в нотаріальному порядку, в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримала посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. [INFO] в смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 238, площею 4,30 га., розташовану на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Спадкова земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земльну ділянку, серії І- КР № 038182, виданого 28.03.2002 року Маловисківською райдержадміністрацією Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6064. При житті, на випадок своєї смерті, [PERSON] заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем спадкодавця [PERSON] у першу чергу. Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до натаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 17/2014, станом на 06.01.2015 року спадщину прийняв [PERSON]. Позивач на даний час, оформити спадщину після смерті померлого батька в установленому законом порядку не може, нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом померлого [PERSON] і в нотаріальному порядку оформити спадщину не може через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову землю, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

19.11.2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2009 року, який було розірвано в 2013 році. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], котра проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює, однак належної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Їй відомо, що відповідач працює на на посаді головного юриста компанії - Корпорація Бізнес Конгрес, перебуває у шлюбі та має одну дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дочки в розмірі 10 000, 00 грн., що буде відповідати дійсним потребам дочки і не призведе до порушення прав відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просила задовольнити, наполягала на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 4 000, 00 грн.. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.3,5). Малолітня дочка сторін проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на те, що позивачка у справі проживає з дочкою, матеріально забезпечує її, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дочки в недостатньому розмірі, а також приймаючи до уваги, що батько запропонував сплачувати аліменти на утримання дочки щомісячно в розмірі 3 000, 00 грн., а мати дитини наполягала на 4 000, 00 грн. щомісячно, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3 500, 00 грн. на утримання дочки і до повноліття останньої, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 19.11.2018 року, з моменту звернення позивачки до суду з позовом. Судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

19 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 24 лютого 1997 року, актовий запис №1, місце реєстрації: Яковлівська сільська Рада народних депутатів Роздільнянського району Одеської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народженя. Спільне життя з відповідачем не склалося через образи, необгрунтовану недовіру, підозри, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, шлюбні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть. Спорів про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати шлюб між сторонами. [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без її участі. Після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі у зв"язку з виїздом за межі Роздільнянського району. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 24 лютого 1997 року, актовий запис №1, місце реєстрації: Яковлівська сільська Рада народних депутатів Роздільнянського району Одеської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви. Суд вбачає за можливе залишити позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

19 березня 2015 року позивачка звернувлася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ямполівка Краснолиманського району Донецької області померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] (а.с.5,7). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивачка своєчасно не звернулася до нотаріальної контори у звязку з тим, що одразу після смерті спадкодавця виїхала до Російської Федерації, де тимчасово проживала та працювала, в зв"язку з чим не мала можливості повернутися до України для оформлення права на спадщину. Тому позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, в результаті чого постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 17 березня 2015 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. З наведених підстав суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved