Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

27.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПрАТ „Північний ГЗК» /далі ПрАТ «ПівнГЗК»/, до ТОВ «Промремонт», згідно якого просить стягнути відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України з ПрАТ «ПівнГЗК» - 238 394 грн. моральної шкоди, з ТОВ «Промремонт» - 37 206 грн. у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності. В обґрунтування вказує, що в проміжок часу з 22.07.1980 року по 03.08.2010 року він працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування на ПАТ «ПівнГЗК», загалом 30 років. З 03.08.2010 р. по 28.04.2015 р. працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування на ТОВ «Промремонт», загалом 4 роки 8 місяців. Тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих та небезпечних факторів внаслідок недосконалості робочого місця призвів до стійкої втрати його професійної працездатності та професійного захворювання. Згідно акту від 09.07.2015 р. йому встановлено наступні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «В», ускладнене центральним раком нижньої частки лівої легені. Стан після пульмонектомії зліва (11.12.2014). Клінічна група-3. Легенева недостатність першого-другого ст. Висновком МСЕК від 10.09.2015 р. йому первинно визначена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 70 % та друга група інвалідності. Згідно п.17 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.2015 р. причиною професійного захворювання стало перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Виходячи з характеру захворювання, він відчуває задуху, виникає кашель, не має можливості вести активне життя, виконувати побутові справи по дому, відчуває загальну слабість, швидку втому, йому важко нахилятися, повертатися, довго рухатися, що порушує його нормальні життєві зв'язки, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» - 238 394 грн. моральної шкоди, з ТОВ «Промремонт» - 37 206 грн. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про задоволення позову. Представник ПрАТ «ПівнГЗК» за довіреністю Доценко Т.Ю. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача ТОВ «Промремонт» Куктенко О.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав письмові заперечення. Вказує, що позивач дійсно працював на ТОВ, але він також протягом тривалого часу працював на інших підприємствах в шкідливих умовах, тому ТОВ не може відповідати за дії інших осіб. Позивачем значно завищений розмір моральної шкоди, позивач не вказує які саме страждання йому були завдані Товариством. Товариство постійно вживає заходи для забезпечення працівників засобами індивідуального захисту та постійно дбає про їх стан здоров'я. Оскільки позивачем не доведено фактичного порушення ТОВ «Промремонт» його законних прав, які призвели до моральних страждань, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22.07.1980 року по 03.08.2010 року він працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування на ПАТ «ПівнГЗК», загалом 30 років, з 03.08.2010 р. по 28.04.2015 р. працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування на ТОВ «Промремонт», загалом 4 роки 8 місяців, а.с.20-23. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.2015 р., а.с.3-5, позивачу [PERSON] встановлені хронічні професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «В», ускладнене центральним раком нижньої частки лівої легені. Стан після пульмонектомії зліва (11.12.2014). Клінічна група-3. Легенева недостатність першого-другого ст. Позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 70% та друга група інвалідності, згідно висновку МСЕК від 10.09.2015 р., а.с.8,9. З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Так, згідно ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу [PERSON], як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.2015р., а.с.3-5, встановлені хронічні професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «В», ускладнене центральним раком нижньої частки лівої легені. Стан після пульмонектомії зліва (11.12.2014). Клінічна група-3. Легенева недостатність першого-другого ст. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Умови праці слюсаря чергового та з ремонту устаткування на виробничій дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування №1 на дільниці збагачення руди РЗФ-1 в ремонтному управління № 3 ТОВ «Промремонт» за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Позивач безперервно працював у вказаних умовах понад 34 роки , з них 30 років на ПрАТ «ПівнГЗК», 4 роки 8 місяців на ТОВ «Промремонт». Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Таким чином суд враховує, що при первинному огляді 10.09.2015 р. позивачу встановлено 70% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності , коли відповідальність за заподіяну моральну шкоду на Фонд вже не поширювалася, тому відповідальність повинні нести роботодавці. При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов'язаного з обмеженням в пересуванні та фізичних навантаженнях, фізичних і моральних страждань позивача в зв'язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються медичними документами а.с.3-5,8-19, та з урахуванням тривалості роботи позивача на кожному із підприємств, позов [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути та стягнути загалом на користь позивача 59 994 грн. моральної шкоди, розмежувавши відповідальність пропорційно відпрацьованому на підприємствах часу: з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь позивача 51720 грн. у відшкодування моральної шкоди /86,2%/, з ТОВ «Промремонт» на користь позивача 8274 грн. моральної шкоди /13,8%/, вважаючи суми що вимагає позивач завищеними. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов'язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв'язку із ушкодженням здоров'я та стійкою втратою працездатності, не є об'єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. У відповідності зі ст.79, 88 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь держави судовий збір в сумі 475,13 грн., з ТОВ «Промремонт» судовий збір в сумі 76,07 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial