Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

у серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, поданою в його інтересах представником адвокатом Вишневським А.А. про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування даної заяви зазначено, [INFO] померла мати заявника - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 8,82 га, що розташована на території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник, як спадкоємець за заповітом, посвідченим 05.06.2018 року секретарем виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, прийняв спадщину в передбаченому законом порядку. Проте, в зв`язку з помилкою в написанні імені спадкодавця в правовстановлюючому документі на спадкове майно (замість " [PERSON] " зазначено "[PERSON]"), заявник позбавлений можливості оформити належним чином спадщину після смерті [PERSON] . Разом з тим, вирішити питання щодо виправлення даної помилки в адміністративному порядку є неможливим з об`єктивних причин. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, [PERSON] просив заяву задовольнити. В судове засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Вишневський А.А. не з`явились. Останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву [PERSON] підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти встановлення обумовленого факту. Заслухавши показання свідків [PERSON] , [PERSON] , які останні надали в судовому засіданні, що відбулось 20.09.2019 року, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с. Манне Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с. 5). Останній за її життя, на підставі рішення Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 12.03.2001 року, був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І - МК №004695, що був зареєстрований 28.12.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 581. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні імені власника даної земельної ділянки (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] державного акта на право власності на землю ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до показань свідків [PERSON] , [PERSON] , наявних у справі письмових доказів ( а.с.5, 18-19, 20-21, 30-34). Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав,, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved