Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

В вересні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 255434 (двісті пятдесят пять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 20 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007260 від 21.01.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., 2012 року випуску в сумі 85831 грн. 73 коп., що на дату укладання цього договору еквівалентно 10531 дол.США 50 центів, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитом та інші, передбачені цим договором платежі. В період часу з 01.12.2014 року по 28.02.2016 року банком було надано [PERSON] відстрочку по сплаті основного боргу за кредитом та процентами. У звязку з цим графік погашення кредиту був викладений в новій редакції, відповідно до якої відповідач по справі зобовязався в подальшому сплачувати платежі в рахунок повернення кредиту на підставі виставлених банком рахунків у гривні, розрахованих шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі (ПАТ «Креді [PERSON]»). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього [PERSON] нарахував загальну суму основного боргу за кредитом у розмірі 206 293 грн. 26 коп., з них (41\~896 грн. 07 коп. сума невиконаних грошових зобовязань по щомісячним платежам за кредитним договором, 150\~681 грн. 41 коп. сума кредиту за договором, 13\~715 грн. 78 коп. заборгованість по процентам); збитки, завдані у звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором у сумі 43\~583 грн. 67 коп., з них (8400 грн. витрати, понесені із супроводженням процесу стягнення заборгованості, 35\~183 грн. 67 коп. збитки, понесені на сплату страхових платежів); інфляційні витрати в сумі 5557 грн. 27коп., загалом заборгованість за кредитним договором складає 255\~434 грн. 20 коп., а також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн., та судового збору в сумі 3831 грн. 52 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр» № 247 від 29.12.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до кредитного договору № 50007260 від 21.01.2012 року (а.с. 17; 18-25; 26-28; 29) відповідач [PERSON] отримав споживчий кредит на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., 2012 року випуску в сумі 85831 грн. 73 коп., що на дату укладення договору еквівалентно 10531 дол.США 50 центів, із змінною процентною ставкою, строком на 60 місяців, а відповідач [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у повному обсязі, а також сплатити за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до умов кредитного договору (а.с. 17) усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до курсу філії «КІБ» ПАТ «Креді [PERSON]», відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування. Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем [PERSON] у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти, станом на робочий день, що передував дню укладення Договору, згідно графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Договору. В подальшому відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати платежі у повернення кредиту, відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого визначено в Договорі (ПАТ «Креді [PERSON]), до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту. Для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням особливостей передбачених Договором. Згідно з п.1.4.2 та п.п.2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання, здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Згідно п.1.6 умов кредитування виконання зобовязання відповідача [PERSON] за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу №50007260 від 23.01.2013 року (а.с. 30-35), за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., 2012 року випуску, держ.номер АН 7695 КХ, заставною вартістю 122 616 грн. 75 коп. ТОВ «Порше Мобіліті» свої зобовязання щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту для придбання автомобіля виконало в повному обсязі. У звязку з систематичним невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного Договору, 14.03.2016 року позивачем за допомогою курєрської служби «Експрес Мото Україна» було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 47; 49). Курєрською компанією була здійснена спроба доставки відправлення за адресою відповідача [PERSON], але все виявилось марним, так як за місцезнаходженням одержувача осіб для вручення не знайдено, за вказаним телефоном ніхто не відповів. Пунктом 3.3 загальних умов кредитування передбачено, що відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу в повному обсязі суму кредиту та додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. Якщо з будь - яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Виходячи з цього, останнім днем повернення кредиту та заборгованості було 13.03.2016 року. На теперішній час вимога, що була предявлена до боржника щодо виконання зобовязань за кредитним договором залишена відповідачем [PERSON] без задоволення. Згідно зі\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. В статтях\~509,\~623-625 ЦК України\~зазначено, що зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п.3.3 умов кредитування відповідач [PERSON] зобовязаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення відповідачем розраховується позивачем і вказується у повідомленні) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем. В порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № 50007260 від 21.01.2012 року, укладеного між ТОВ Порше Мобіліті та [PERSON] встановив, що станом на 31.08.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 211850 грн. 53 коп., з них загальна сума основного боргу за кредитом у розмірі 206 293 грн. 26 коп., інфляційні витрати за кредитним договором в сумі 5557 грн. 27коп. (а.с. 8-14). Таким чином, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідно до п.5.5. загальних умов кредитування відповідач [PERSON] зобовязаний забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобовязань відповідачем за кредитним договором, на протязі усього терміну дії договору в страховій компанії, яка авторизована позивачем. Згідно з п.5.6 загальних умов кредитування, в тому випадку якщо відповідач в порушення умов п.5.5 цього договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, позивач на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені відповідача та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими загальними умовами кредитування, відповідач дає згоду і доручає позивачеві укласти від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування на користь страхової компанії. Відповідач компенсує позивачу витрати, понесені останнім у звязку із виконанням даного доручення, укладенням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку, передбаченому пунктами 1.7.1.-1.7.6. цього договору. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань, вказаних у п.5.5. договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №245002/4098/002404 від 22.04.2015 року (а.с. 50-51), а тому ТОВ «Порше Мобіліті» вимушений здійснити відповідні страхові платежі за власний рахунок. В період з лютого 2014 року по липень 2016 року на виконання п.5.6 загальних умов кредитування позивачем було сплачено страхові платежі, які не були компенсовані відповідачем [PERSON] на загальну суму 31245 грн. 77 коп., з них, -несплачений страховий платіж за лютий 2015 року на суму 3452 грн. 76 коп. без ПДВ (4143 грн. 31 коп., в тому числі ПДВ 690 грн. 55 коп.) на підставі рахунку фактури 00245144 від 23.02.2015 року, платіжне доручення № 50007276 від 24.02.2015 року (а.с. 54-57); -несплачений страховий платіж за березень 2015 року на суму 1726 грн. 38 коп. без ПДВ (2071 грн. 66 коп., в тому числі ПДВ 345 грн. 28 коп.) на підставі рахунку фактури 00251921 від 30.03.2015 року, платіжне доручення № 50007505 від 31.03.2015 року (а.с. 58-61); -несплачений страховий платіж за квітень 2015 року на суму 1442 грн. 49 коп. без ПДВ (1730 грн. 99 коп., в тому числі ПДВ 288 грн. 50 коп.) на підставі рахунку фактури 00258144 від 24.04.2015 року, платіжне доручення № 50007739 від 24.04.2015 року (а.с. 62-65); -несплачений страховий платіж за травень 2015 року на суму 1326 грн. 12 коп. без ПДВ (1591 грн. 34 коп., в тому числі ПДВ 265 грн. 22 коп.) на підставі рахунку фактури 00263933 від 22.05.2015 року, платіжне доручення № 50007979 від 25.05.2015 року (а.с. 66-69); -несплачений страховий платіж за червень 2015 року на суму 1377 грн. 91 коп. без ПДВ (1653 грн. 49 коп., в тому числі ПДВ 275 грн. 58 коп.) на підставі рахунку фактури 00269919 від 25.06.2015 року, платіжне доручення № 50008259 від 24.06.2015 року (а.с. 70-73); -несплачений страховий платіж за липень 2015 року на суму 1409 грн. 88 коп. без ПДВ (1691 грн. 86 коп., в тому числі ПДВ 281 грн. 98 коп.) на підставі рахунку фактури 00275312 від 21.07.2015 року, платіжне доручення № 50008479 від 22.07.2015 року (а.с. 74-77); -несплачений страховий платіж за серпень 2015 року на суму 1417 грн. 55 коп. без ПДВ (1701 грн. 06 коп., в тому числі ПДВ 283 грн. 51 коп.) на підставі рахунку фактури 00280531 від 27.08.2015 року, платіжне доручення № 50008821 від 27.08.2015 року (а.с. 78-81); -несплачений страховий платіж за вересень 2015 року на суму 1390 грн. 70 коп. без ПДВ (1668 грн. 84 коп., в тому числі ПДВ 278 грн. 14 коп.) на підставі рахунку фактури 00285404 від 28.09.2015 року, платіжне доручення № 50009116 від 24.09.2015 року (а.с. 82-85); -несплачений страховий платіж за жовтень 2015 року на суму 1404 грн. 76 коп. без ПДВ (1685 грн. 71 коп., в тому числі ПДВ 280 грн. 95 коп.) на підставі рахунку фактури 00290503 від 29.10.2015 року, платіжне доручення № 50009493 від 23.10.2015 року (а.с. 86-89); -несплачений страховий платіж за листопад 2015 року на суму 1482 грн. 13 коп. без ПДВ (1778 грн. 56 коп., в тому числі ПДВ 296 грн. 43 коп.) на підставі рахунку фактури 00295243 від 24.11.2015 року, платіжне доручення № 50009806 від 23.11.2015 року (а.с. 90-94); -несплачений страховий платіж за грудень 2015 року на суму 1467 грн. 42 коп. без ПДВ (1760 грн. 90 коп., в тому числі ПДВ 293 грн. 48 коп.) на підставі рахунку фактури 00299440 від 25.12.2015 року, платіжне доручення № 50010208 від 25.12.2015 року (а.с. 95-98); -несплачений страховий платіж за січень 2016 року на суму 1569 грн. 73 коп. без ПДВ (1883 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ 313 грн. 95 коп.) на підставі рахунку фактури 00303198 від 22.01.2016 року, платіжне доручення № 50007296 від 22.01.2016 року (а.с. 99-102); -несплачений страховий платіж за лютий 2016 року на суму 1720 грн. 63 коп. без ПДВ (2064 грн. 76 коп., в тому числі ПДВ 344 грн. 13 коп.) на підставі рахунку фактури 00307920 від 24.02.2016 року, платіжне доручення № 50007697 від 23.02.2016 року (а.с. 103-106); -несплачений страховий платіж за березень 2016 року на суму 1716 грн. 15 коп. без ПДВ (2059 грн. 38 коп., в тому числі ПДВ 343 грн. 23 коп.) на підставі рахунку фактури 00311514 від 23.03.2016 року, платіжне доручення № 50008013 від 18.03.2016 року (а.с. 107-110); -несплачений страховий платіж за квітень 2016 року на суму 1626 грн. 63 коп. без ПДВ (1951 грн. 96 коп., в тому числі ПДВ 325 грн. 33 коп.) на підставі рахунку фактури 00315186 від 20.04.2016 року, платіжне доручення № 50008316 від 20.04.2016 року (а.с. 111-114); -несплачений страховий платіж за травень 2016 року на суму 1611 грн. 93 коп. без ПДВ (1934 грн. 32 коп., в тому числі ПДВ 322 грн. 39 коп.) на підставі рахунку фактури 00318812 від 23.05.2016 року, платіжне доручення № 50008676 від 24.05.2016 року (а.с. 115-118); -несплачений страховий платіж за червень 2016 року на суму 1590 грн. 19 коп. без ПДВ (1908 грн. 23 коп., в тому числі ПДВ 318 грн. 04 коп.) на підставі рахунку фактури 00325438 від 07.07.2016 року, платіжне доручення № 50009074 від 30.06.2016 року (а.с. 119-122); -несплачений страховий платіж за липень 2016 року на суму 1586 грн. 35 коп. без ПДВ (1903 грн. 62 коп., в тому числі ПДВ 317 грн. 27 коп.) на підставі рахунку фактури 00325774 від 20.07.2016 року, платіжне доручення № 50009317 від 20.07.2016 року (а.с. 123-126). Тому, суд вважає, що вказана сума коштів повинна бути відшкодована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 35183 грн. 67 коп., оскільки ТОВ «Порше Мобіліті» є платником податку на додану вартість, відповідно до вимог чинного законодавства України. Що стосується стягнення витрат, понесених зі зверненням до ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" для проводження процесу стягнення суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема відшкодування збитків. Поняття збитків визначено\~ст. 22 ЦК України. Згідно з ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що збитками, зокрема, є\~втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відтак, витрати ТОВ «Порше Мобіліті»\~\~на юридичну допомогу ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» не є збитками і не\~\~підлягають відшкодуванню на підставі\~ст. 22 ЦК України. За таких умов, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення\~\~з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» коштів у сумі 8400 грн. як збитків. Також, суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині відшкодування ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 6000 грн. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Частиною 1 ст. 84 ЦКПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~42,\~56\~ЦПК). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до додаткової угоди до якого від 10 серпня 2015 року ТОВ «Юридична фірма [PERSON]» зобов'язалося надати ТОВ «Порше Мобіліті» правову допомогу по справі за позовом про стягнення заборгованості та збитків з відповідача [PERSON] Натомість, матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Юридична фірма [PERSON]» є юридичною особою, яка займається діяльністю з надання правової допомоги, а представники ТОВ «Порше Мобіліті» за довіреністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приймали участь у справі як представники ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі виданої ним же довіреності, а не на підставі довіреності ТОВ «Юридична фірма [PERSON]». До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що вони є працівниками ТОВ «Юридична фірма [PERSON]». ТОВ «Порше Мобіліті» не було надало суду розрахунку витрат на правову допомогу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 6000 грн. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial