Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

26 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави -автомобіль марки Kia, модель Sportage 2.0, 2008 року випуску, номер кузова - [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності, в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором №11364498000 від 25 червня 2008 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежно та невчасно проводив погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість загальним розміром в розмірі 533 570 грн. 28 коп., позивач для погашення зазначеної заборгованості просив суд звернути стягнення на заставне майно, шляхом його продажу вказаного автомобіля та укладання від імені відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, визнати право ТОВ «Вердикт Фінанс» підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем; витребувати у [PERSON] вищевказаний договір, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передати у володінні ТОВ «Вердикт Фінанс» та надати ТОВ «Вердикт Фінанс» право вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 7 вересня 1998 року №1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки (частин 1, 3 ст. 1054 ЦК України). До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та умовами кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Згідно ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Водночас, ст. ст. 20, 21 Закону України ,,Про заставу" від 2 жовтня 1992 р. N2654-XII (з наступними змінами) (далі -Закон N2654-XII) встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Фінанс») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу№11364498000, відповідно до якої позивач надав відповідачу, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредитні кошти (кредит) в сумі 34565,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 167 629,88 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання позивачем кредиту в іноземній валюті. Відповідно до п.1.2.2 умов Договору, кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 25 червня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п.1.3.1 умов Договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. Згідно з п.2.1 умов Договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON], згідно Договору поруки №б/н від 25 червня 2008 року, а також позичальник передає в заставу, а Банк приймає наступне рухоме майно, а саме-транспортний засіб марки Kia, модель Sportage 2.0, 2008 року випуску, колі чорний, номер кузова - [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить [PERSON] За домовленістю сторін вартість предмета застави складає 174 750,00 грн. Відповідно до п.4.1 умов Договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором кредиту та/або «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню у порядку, вказаному в даному пункті Договору. П.8.1 умов Договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та/або кредитним договором; та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом позичальника. Дотепер відповідач свої зобов'язання не виконав, сума заборгованості становить 533 570 грн. 28 коп., з якої: заборгованість по основній сумі - 263 698 грн. 84 коп., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 141 465 грн. 67 коп.,нараховані відсотки - 56 464 грн. 48 коп., пеня за несвоєчасно виконані зобов'язання - 64030 грн. 31 коп. Заяви про збільшення позовних вимог за час розгляду справи в суді від представника позивача не надходила. У п.8.5 вказаного договору сторони визначили, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором будь-яким із способів в порядку позасудового звернення стягнення, в тому числі шляхом продажу банком предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Отже, такий спосіб звернення стягнення на заставлене майно, який указав позивач у своїх вимогах, зазначений договором. Оскільки відповідач заборгованості не погасив, то позивач використав своє право на подачу у суд позову про звернення стягнення на заставлене майно. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Стаття 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст.25 цього ж закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього закону, в тому числі і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Враховуючи вищевикладене та те, що предмет застави реально не передано позивачу в заклад, у відповідності до ст. 509, 525, 526, 527, 530, 546, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: partial