Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Закарпатгаз» про визнання незаконним відключення від мережі газопостачання, зобов"язання поновити газопостачання та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є споживачем послуг з газопостачання за адресою місця проживання: [ADDRESS] . 11 червня 2020 року без належного попередження, без наявної заборгованості, без наявних будь-яких порушень з боку позивача, відповідачем АТ «Закарпатгаз» припинено постачання газу до його будинку. Разом з тим, позивач зазначає, що його неналежно повідомлено про можливість відключення від постачання газу, в нього відсутня заборгованість та будь-які інші порушення з боку позивача, відповідачем безпідставно не поновлено постачання газу до його будинку. Посилаючись на такі обставини, позивач зазначав про перенесені ним моральні страждання та хвилювання, заподіяні неправомірними діями відповідача. Представником відповідача подано відзив, яким заперечно позовні вимоги, оскільки діяв у відповідності до приписів Кодексу ГРМ, також вказував на те, що підставою для припинення газопостачання було проведення ремонтних робіт по [ADDRESS] . Після виконання вищевказаних робіт газопостачання до населених пунктів с. Пийтерфолво та с. Тисобикень було відновлено, лише не відновлено до будинку позивача. Щодо вимог стягнення моральної шкоди, відповідач запзначив п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди» та судову практику Європейського суду з прав людини. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що позивач є споживачем послуг з газопостачання за адресою місця проживання: [ADDRESS] , 11 червня 2020 року без належного попередження, без наявної заборгованості, без наявних будь-яких порушень з боку позивача, відповідачем припинено постачання газу до будинку. Тому, з огляду на неналежне повідомлення про можливість відключення від постачання газу, відсутності заборгованості, відсутності будь-яких інших порушень з боку позивача, вважав, що відповідачем безпідставно не поновлено постачання газу до його будинку. Разом з тим, в судовому засіданні позивач вказав на те, що восени 2019 році у нього сталася пожежа в його житловому будинку, внаслідок чого будинок згорів. Через два місця після пожежі працівники відповідача відновили газопостачання, однак до його будинку не віднвлено газопостачання. Внаслідок таких дій позивач разом зі своєю родиною протягом більше 1 року та 2 місяців були без газопостачання. Також позивач вказував на те, що на численні звернення щодо відновлення газопостачання відповідач належно не реагував, в подальшому працівники АТ «Закарпатгаз» для підключення газопостачання вимагали від нього документацію на розподільчий газопровід по вул. Заводській, с. Пийтерфолво. Посилаючись на такі обставини, позивач зазначав про перенесені ним та його сім`єю моральні страждання та хвилювання, заподіяні неправомірними діями відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, та просив у задоволенні таких відмовити, оскільки працівники відповідача діяли у відповідності до приписів Кодексу ГРМ, також представником зазначено те, що підставою для припинення газопостачання було проведення ремонтних робіт по вул. Садова у с. Пийтерфолво. Після виконання вищевказаних робіт газопостачання до населених пунктів с. Пийтерфолво та с. Тисобикень було відновлено. Однак, газопостачання до будинку позивача не було відновлено. Позивач не довів заявлені вимоги не довів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З метою належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу в Україні, в Законі України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 року №329-VIIIпередбачено загальні правила розподілу та постачання природного газу споживачам, який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Частиною 1 ст. 13 Закону передбачено, що споживач має право на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Постачання природного газу здійснюється згідно Правил постачання природного газу, затвердженихпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2496, які набрали чинності 27.11.2015р. та відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, за умови наявності діючого між Споживачем Оператором ГРМ договору розподілу газу, яким є АТ «ЗАКАРПАТГАЗ». Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем у наданому відзиві позивач отримував послуги з газопостачання, а відповідно є споживачем послуг газопостачання та послуг розподілу природного газу. Відповідно до п.1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу, визначено в яких випадках оператор ГРМ має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Однак, як встановлено в судовому засіданні такі вимоги відповідачем не було дотримано, оскільки жодних документів 11.06.2020 року [PERSON] не було вручено, відповідчем до матеріалів справи акт про порушення, містить відмову споживача від підпису. Проте, така відмова від підпису не відображена в акті відмови від підпису та акт про порушення не був направлений поштовою кореспонденцією споживачу (а.с.43-48). Такі порушення суд визнає суттєвими, які підтверджують факт незаконного в односторонньому порядку припинення відповідачем подачі побутового газу до житла позивача. Як ствердив в судовому засіданні позивач, жодної заборгованості по оплаті за побутовий газ та розподіл природного газу в нього не було, попереджень від відповідача не отримував, а також по даний час не відома причина по якій припинено газопостачання в розподільчий газопровід. Крім цього, в судовому засіданні представником відповідача не заперечувався факт припинення газопостачання до господарства [PERSON] . Доданий до відзиву відповідачем спеціальний план по припиненню та відновленню газопостачання с. Пийтерфолво та с. Тисобикень є не належним доказом правомірності припинення газопостачання позивачу з огляду на те, що у вказаному плані відсутні відомості про виконання робіт на вул. Заводській с. Пийтерфолво. Крім того, доданий до відзиву документ «Спеціальний план» не є належним та допустимим доказом з огляду також на те, що він не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003, а саме: п. 5.11,п. 5.14, п. 5.17 (а.с.49-52). Відповідачем не було доведено відключення газопостачання позивачу при виконанні робіт по припиненню та відновленню газопостачання в с. Пийтерфолво та с. Тисобикень, про які представник відповідача стверджувала у відзиві на позовну заяву, оскільки виконання таких робіт не були належним чином зафіксовані. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що позивач не надав доказів того, що він є споживачем послуг газопостачання та не довів факт, що станом на 11 червня 2020 року йому надавались послуги газпостачання, оскільки такі твердження спростовуються відзивом відповідача, адже на аркуші 2 відзиву відповідачем зазначено, що газопостачання до будинку позивача не було відновлено працівниками АТ «Закарпатгаз», на аркуші 3 відзиву відповідач вказує, що [PERSON] є споживачем (а.с.36-39). Судом встановлено, що всупереч Правилам постачання природного газу та відповідно до Кодексу газорозподільних систем припинення газопостачання з опломбуванням газового обладнання здійснюється виключно після належного повідомлення споживача, якщо ним не усунуті підстави такого припинення, у його присутності, про що складається відповідний акт, що в даному випадку не було здійснено. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем незаконного припинено газопостачання споживачу [PERSON] , а тому слід зобов`язати Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАКАРПАТГАЗ» відновити газопостачання споживачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За загальним правилом немайнова шкода, завдана особі іншою особою відшкодовується винною особою, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України). Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Оскільки у спірних правовідносинах саме з вини відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, суд бере до уваги пояснення позивача про перенесені ним та його сім`єю моральні страждання та хвилювання, заподіяні неправомірними діями відповідача, відповідно, заявлена сума моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 25 000,00 грн., оскільки саме така сума є достатньою в якості відшкодування моральної шкоди, відповідає вимогам розумності та справедливості. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 942 гривні 80 копійок на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial