Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог вказавши, що вона є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. В серпні 2013р. її квартиру було залито водою. Залиття виникло з вини відповідачів, в результаті чого зала була залита водою, міжкімнатна стіна з кухнею та вітальня зазнали пошкоджень шпалер на стелі та стінах, відбулась деформація дверей в залі та вітальні, а також сталося замикання в електромережі, що призвело до відсутності постачання світла протягом двох днів. У зв'язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 10700,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 965 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги з урахуванням уточнень задовольнити в повному обсязі (а.с.123). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги з урахуванням уточнень задовольнити в повному обсязі (а.с.122). Відповідачі повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в єдиному реєстрі телефонограм Куйбишевського районного суду м. Донецька від 09.04.2014 року за № 176, а також повернуті поштові рекомендовані повідомлення про отримання судової повістки (а.с.103,104,105). Надали до суду заперечення, в яких зазначили, що вважають винним у заподіяній позивачі шкоді КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька», оскільки відповідачі належним чином сплачують за комунальні послуги, а тому саме комунальне підприємство повинно відповідати за пошкодження основної труби холодного водопостачання. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив розглянути справу відповідно до законодавства України (а.с.124). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, позивач [PERSON] на підставі права часткової власності є власником квартири [ADDRESS], яка розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку(а.с.31). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 26985 від 16 листопада 1999 року квартира [ADDRESS] на підставі спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.121). Відповідно до витягу з особового рахунку [NUMBER] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.120). Згідно акта від 07.03.2014 року, складеного комісією КП «Керуюча компанія Куйбишевського району в м. Донецьку» вбачається, що мешканець [ADDRESS] власними силами зробив заміну розводки труб холодного водопостачання від основної труби по квартирі в серпні 2013 року, а саме встановив пластикові труби. Внаслідок самостійного перекриття мешканцями [ADDRESS] основної труби з холодного водопостачання 14.08.2013р. у зв'язку з пошкодженням зазначеної труби, відбулось залиття квартири, розташованої поверхом нижче, а саме кв. 37. На момент перевірки виявлено підтікання вентиля від основної труби холодного водопостачання до водовимірювача (а.с.100). Допитана в якості свідка майстер КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька» [PERSON] надала пояснення про те, що остання особисто виїжджала на це залиття та була присутня при складанні акту від 14.08.2013 року. Крім цього свідок зазначив, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось через пошкодження крану холодного водопостачання, оскільки відповідачі самостійно замінили частину основної труби холодного водопостачання, яка розташована в квартирі [ADDRESS]. Згідно ч.4 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний за власний рахунок виконувати ремонт, заміну санітарно-технічних приладів та обладнання, які вийшли з ладу по його вині. Встановлення та експлуатація основної труби холодного водопостачання, в даному випадку, знаходиться у власності споживача. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність вини відповідачів у причині залиття квартири позивача, останніми не доведена. Відповідно з висновком необхідних ремонтно-відновлювальних робіт, пошкодженої частини приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], складеного СПД [PERSON], вірогідний розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалів, заподіяної власникові зазначеної квартири, складає 10700,00 грн. (а.с.19). Вказаний висновок спеціаліста, суд приймає як належні докази спричиненої залиттям матеріальної шкоди у визначеному розмірі, оскільки зазначений експертний висновок відповідачами не спростований. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, не доведено, що сума збитків менша, ніж встановлена експертом. Клопотання про призначення відповідної експертизи судом під час розгляду справи відповідачами не заявлялося. За таких обставин суд вважає встановленими вину у залитті квартири позивача та суму заподіяних матеріальних збитків. Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна; Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому застосуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або чи немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлено, що діями відповідачів порушені законні права позивача, а фактичними обставинами справи підтверджено заподіяння позивачу моральної шкоди неправомірними діями відповідачів. Визнаючи суму компенсації за моральні страждання позивачів, суд враховує характер та обсяг цих страждань, їх хвилювання, переживання у зв'язку з пошкодженням належного майна, довготривале проживання в не відремонтованій квартирі до цього часу, створений дискомфорт умов проживання, порушення звичного способу життя. Крім того, суд враховує при цьому і розмір завданої майнової шкоди. Таким чином, суд

Outcome: partial