Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

23.08.2016 р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, вказавши, що [INFO] року у пологовому будинку, що знаходиться у смт.Новий Світ, Старобешівського району, Донецької області, у заявниці народилась донька. 06.10.2014 року [PERSON] звернулася до Виконкому Новосвітської селищної ради Старобошівського району, Донецької області з питання реєстрації народження її дитини [PERSON],[INFO]. 06.10.2014 року їй було видано свідоцтво про народження дитини [PERSON], в графі мати вказана [PERSON], в графі батько [PERSON] (відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України). 23.08.2016 року, заявник звернулася до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції із усною заявою з проханням надати їй Витяг з реєстру народжень, де отримала відповідь, що оскільки дитина була народжена, та відповідне свідоцтво про народження було видано та зареєстровано на тимчасово окупованій території Донецької області, в них відсутні такі відомості. Оскільки, отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, внаслідок того, що факт народження відбувався на тимчасово окупованій території України, так як видане свідоцтво про народження не є підставою для проведення повторної державної реєстрації народження дитини на території України, [PERSON] вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В судове засідання заявник не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила заяву розглянути за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.10.2014 року народилася [PERSON], місце народження смт.Новий Світ, Донецька область, матір'ю якої зазначено, [PERSON], батьком [PERSON]. З довідки №63/06-13 виданого виконавчим комітетом Новосвітівської селищної ради, Старобешівського району, Донецької області, вбачається, що 06.10.2014 року зроблено запис №63 про народження дитини [PERSON], [INFO] року, батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного Кодексу України. З довідки №63/06-12 від 06.10.2014 року виданого виконавчим комітетом Новосвітівської селищної ради, Старобешівського району, Донецької області, вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про народження виконкома Новосвітівської селищної ради Старобешівського району Донецької області проведено відповідний запис № 63 від 06.10.2014 року. Батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії МЕ 416155, виданим Старобешевським РВ УМВС України в Донецькій області, 29.04.2004р., [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного судочинства", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного Кодексу України. Згідно абзаців 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного судочинства", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до абзацу 1 ч. 4 ст. 13 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного судочинства", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. Так, відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України. Заявниця [PERSON] не перебувала в шлюбі на момент народження дитини, в звязку з чим, відповідно до вимог статті 135 Сімейного Кодексу України, суд вважає, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно провести за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записати за її вказівкою.

Outcome: approved