Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

14 січня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом . У позовній заяві зазначила, що [INFO] померла її мати -[PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 7,9931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської районної ради Софіївського району, яка складається з двох відокремлених земельних ділянок. Право власності на земельні ділянки її мати отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. На підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №59- р від 04.02.2011 року, де зазначено: надати земельні ділянки у власність [PERSON] земельні ділянки площею -6,4738 га і 1, 5193 га. На дані земельні ділянки було виготовлено технічні документи, відділ Держкомзему у Софіївському районі визначив ділянками кадастрові номери ( ділянка 1 [NUMBER], ділянка 2 -[NUMBER]) та вніс дані до Державного земельного кадастру. На одну земельну ділянку площею 6, 4738 га [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], а на іншу земельну ділянку площею 1,5193 га вона не встигла отримати державний акт. В зв»язку з чим позивач при зверненні до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на одну земельну ділянку оформляється спадщина, а на іншу вона отримала відмову у зв»язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач зазначає що, її мати виготовити правовстановлюючий документ, а саме державний акт на земельну ділянку не встигла, проте право на земельну ділянку має. Дана обставина змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того позивач просить зобов»язати Софіївське управління юстиції у Дніпропетровській області провести державну реєстрацію права власності за нею-[PERSON]. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надава. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помела мати позивача -[PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2014 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження позивача вбачається, що померла приходилась [PERSON] рідною матір»ю (а.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила своє прізвище під час реєстрації шлюбу з [PERSON], з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 7,9931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської районної ради Софіївського району, яка складається з двох відокремлених земельних ділянок. Право власності на земельні ділянки її мати отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 13). На підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №59- р від 04.02.2011 року, де зазначено: надати земельні ділянки у власність [PERSON] земельні ділянки площею -6,4738 га і 1, 5193 га. На дані земельні ділянки було виготовлено технічні документи, відділ Держкомзему у Софіївському районі визначив ділянками кадастрові номери ( ділянка 1 [NUMBER], ділянка 2 -[NUMBER]) та вніс дані до Державного земельного кадастру (а.с. 14). Згідно довідки Держгеокадастру у Софіївському районі вказано, що земельна ділянка площею 1,5193 га зареєстрована в Державному кадастрі під кадастровим номером[NUMBER] але, державний акт на право власності на земельну ділянку на [PERSON] не виготовлявся та не виготовлювався (а.с. 22). При зверненні до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на одну земельну ділянку оформляється спадщина, а на іншу вона отримала відмову у зв»язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку( а.с. 21). Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 п.г. ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивачем було надано сертифікат на земельну частку (пай) та розпорядження, голови Софіївської районної державної адміністрації про затвердження проектної документації на земельні ділянки. Згідно п.5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Щодо вимог про зобов»язання відповідача провести реєстрацію за нею права власності в порядку спадкуванні, суд визнає таку, що не підлягає задоволенню, у зв»язку з тим, що дані правовідносини виникають між фізичною особою та органом державних повноважень, однак дані правовідносини врегульовані нормами КАС України, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому,

Outcome: approved