Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON] , помер [INFO] , після його смерті спадщину прийняла заявник, як особа яка фактично постійно і на момент смерті чоловіка проживала з останнім за адресою: [ADDRESS] . Заявник доглядала за [PERSON] і поховала його. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є заявник, інших спадкоємців не має. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Дашдамірова Е.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Однак нотаріус надав заявнику роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Тому заявник вимушена звернутися до суду з заявою та просити суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON] , які у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання заявника разом із її чоловіком [PERSON] на день його смерті за адресою [ADDRESS] , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с. 13) заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть, рішення Лисичанського міського суду Луганської області (а.с. 13-14, 18) [PERSON] помер [INFO] у с. Адріанопіль Перевальського району Луганської області. Згідно свідоцтва про реєстрацію по місцю проживання (а.с.21) та довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.12, 19) [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідки та акта про фактичне місце проживання (а.с. 22-23), яка видана так званим «Відділом по забезпеченню життєдіяльності с Адріанопіль адміністрації Перевальського району ЛНР» з [PERSON] на день його смерті - [INFO] , за адресою [ADDRESS] , фактично проживала його дружина [PERSON] . Відповідно до листа-роз`яснення приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Дашдамірова Е.А. (а.с. 25) нотаріус повідомив заявника про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 11.03.2021 не відкривалась, про що також свідчить витяг зі спадкового реєстру (а.с. 20). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у акті про встановлення фактичного проживання з померлою особою на день його смерті (а.с. 23), довідці (а.с. 22), свідоцтві про реєстрацію за місцем проживання (а.с. 21), які видані органами, що функціонують на тимчасово окупованій території України, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Отже, за відсутності інших документів, обмеженості заявника у доступі до отримання доказів на підтвердження своїх вимог суд приймає до уваги документи, що надані заявником та видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини за законом після смерті її чоловіка. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання з чоловіком на день його смерті, а матеріалами справи доведений факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем, на час смерті останнього, суд прийшов до висновку, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved