Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

29 вересня 2015 року [PERSON].(далі позивач) звернулася до суду з позовом до Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Бахмацька міська рада Чернігівської області з вимогою про визнання права власності на земельну ділянку. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] року помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, в обсяг якої входить земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого, у зв'язку із чим вона звернулася до приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. із письмовою заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий померлому [PERSON] втрачений, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8) [PERSON] помер [INFO] року. Померлий [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] мав у власності земельну ділянку загальною площею 3,5910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (а.с.18-21) та звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.22). Відповідно до інформації Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.35) та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (а.с.36) спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] знаходиться в провадженні приватного нотаріуса Зацерковного М.М. і відкрита за заявою позивача (а.с.25). В судовому засіданні встановлено, що зазначений вище державний акт був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у друкованому засобі масової інформації, а саме в газеті „Порадник" (а.с.24). Позивач не має можливості отримати дублікат державного акту, що підтверджується листом Відділу держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області (а.с.23) і, у зв'язку із чим, їй було відмовлено в оформлені спадщини (лист приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. від 04 вересня 2015 року № 02-14/289 (а.с.25). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту „г" статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК), громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набула його після смерті [PERSON] Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А стаття 392 ЦК дозволяє визнавати право власності у разі відсутності документа, що його засвідчує. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [INFO] року [PERSON], але оформити своє право на спірну земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved