Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Інститут Військово-Морських\~Сил Національного\~університету "Одеська\~морська академія"\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення витрат,\~пов`язаних з\~утриманням у\~вищому навчальному\~закладі.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що між\~факультетом військово-морських\~сил Одеської\~національної морської\~академії та\~ [PERSON] \~ 02.10.2015\~року було\~укладено контракт\~про проходження\~військової служби\~(навчання)\~з ЗС\~України курсантами\~вищого військового\~навчального закладу,\~військового навчального\~підрозділу вищого\~навчального закладу.\~Постановою КМУ\~«Питання підготовки\~військових фахівців\~для потреб\~Військово-Морських\~Сил Збройних\~Сил» від\~13\~липня 2016\~р.\~№ 433\~факультет військово-морських\~сил Національного\~університету «Одеська\~морська академія»\~було реорганізовано\~шляхом перетворення\~в Інститут\~Військово-Морських\~Сил Національного\~університету «Одеська\~морська академія».\~Наказом ректора\~Національного університету\~«Одеська морська\~академія» від\~04.01.2018р.\~№ 15\~старшого матроса\~ [PERSON] ,\~курсанта 3\~курсу інституту\~ВМС НУ\~«ОМА» було\~відраховано через\~недисциплінованість.\~Наказом начальника\~Інституту ВМС\~НУ «ОМА»\~(по\~стройовій частині)\~від 19.01.2018р.\~№ 13\~старшого матроса\~ [PERSON] \~було виключено\~із списків\~особового складу\~Інституту ВМС\~НУ «ОМА».\~Вказаний наказ\~відповідачем не\~оскаржувався та\~на теперішній\~час є\~чинним.Зазначеним наказом 19.01.2018 р. № 13 відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у загальному розмірі 71458 грн. 48 коп. і надано термін\~для добровільного\~відшкодування витрат,\~які пов`язані\~з навчанням.Проте до\~теперішнього часу\~відповідач так\~і не\~відшкодував позивачеві\~понесених ним\~витрат на\~навчання.У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у загальному розмірі 71458,48 грн., які складаються: грошове забезпечення 1660 грн., продовольче забезпечення 57306,18 грн., речове забезпечення 12492,30 грн. та судовий збір у розмірі 1762грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до п. 1 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 02.10.2015 року між факультетом військово-морських сил Одеської національної морської академії та [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. 13.07.2016 р. Постановою КМУ «Питання підготовки військових фахівців для потреб Військово-Морських Сил Збройних Сил» за № 433 факультет військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» було реорганізовано шляхом перетворення в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». Згідно наказу ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 04.01.2018р. № 15, старшого матроса [PERSON] , курсанта 3 курсу інституту ВМС НУ «ОМА» було відраховано через недисциплінованість. Згідно наказу начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій частині) від № 13 19.01.2018р., старшого матроса [PERSON] було виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА» та йому було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у загальному розмірі 71458 грн. 48 коп. і надано термін для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані з навчанням. Вказаний наказ відповідач не оскаржував. Станом на день розгляду справи, відповідач не відшкодував позивачеві понесених ним витрат на навчання, доказів зворотного суду не надано. У зв`язку з вказаного у відповідача виникла заборгованість по витратам, пов`язаним з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у загальному розмірі 71458,48 грн., які складаються із: грошового забезпечення 1660 грн., продовольчого забезпечення 57306,18 грн., речового забезпечення 12492,30 грн. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХД, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п. 84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України, курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженого Указом Президента України № 1053/2001 від 07.11.2001р., курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з навчанням і утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 93 Указу Президента України від 7 листопада 2001 року N 1053/2001 «Про порядок про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», звільнення з військової служби проводиться за наказом командира (начальника), зазначеного в пункті 14 цього Положення. Чинність контракту припиняється в день закінчення його строку, а також достроково: - у день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків військової частини у разі дострокового розірвання контракту. Припинення чинності контракту тягне за собою припинення виконання обов`язків, передбачених умовами контракту. Умовами контракту про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 09 жовтня 2015 року, передбачено серед іншого відшкодування Міністерству оборони України витрат, пов`язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (абз. 5 п. 1 Контракту). Постановою КМУ\~від 12.07.2006\~року №\~964\~затверджено Порядок\~відшкодування курсантами\~та особами\~офіцерського складу\~витрат,\~пов`язаних\~з їх\~утриманням у\~вищих навчальних\~закладах.\~Цей Поярдок\~визначає механізм\~відшкодування курсантами\~в разі\~дострокового розірвання\~контракту через\~небажання продовжувати\~навчання або\~через недисциплінованість\~та в\~разі відмови\~від подальшого\~проходження військової\~служби на\~посадах осіб\~офіцерського складу\~після закінчення\~вищого навчального\~закладу,\~а також\~особами офіцерського\~складу,\~які звільняються\~з військової\~служби протягом\~п`яти\~років після\~закінчення вищого\~військового навчального\~закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - згідно з ст. 3 Постанови КМУ від 12.07.2006 року № 964. Стаття 4 Постанови КМУ від 12.07.2006 року № 964 передбачає, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Так, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців. Відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів (за винятком випадків, передбачених пунктами «б», «г». «д» чи «з» ч. 6 ст. 26 цього Закону), направляються у військові частини для подальшого проходження військової служби, якщо вони не вислужили встановленого строку строкової військової служби. При цьому у строк військової служби військовослужбовцям зараховується тривалість військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів із розрахунку два місяці служби (навчання) за контрактом - за один місяць строкової військової служби. [PERSON] , уклавши 02.10.2015р. контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами ВВНЗ ВНП ВНЗ, взяв на себе обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати пов`язані з утриманням у закладі в разі дострокового розірвання контракту через недисциплінованість. З урахуванням положень ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» курсант [PERSON] не вислужив строк строкової військової служби і станом на 19 січня 2018 року тривалість його військової служби склала 01 рік 02 місяці 25 діб, про що вбачається з наказу начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій читанні) від 19.01.2018 р. № 13. Загальна сума витрат на утримання старшого матроса [PERSON] в Інституті ВМС НУ «ОМА» складає 71458 грн. 48 коп. Витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням відповідача проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002\~року №\~426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації». Вказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 визначено перелік норм харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. За нормою 1 харчування для військовослужбовців - загальновійськова, забезпечуються а) військовослужбовці строкової військової служби, за винятком тих, що забезпечуються харчуванням за іншими нормами. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Як вбачається з наказу начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій частині) від 19.01.2018 р. № 13, відповідач забезпечувався у період свого навчання харчуванням саме за нормою 1 - загальновійськова.Вартість продовольчого\~забезпечення відповідача\~за період\~його навчання\~складає 57306\~грн.\~18\~коп. Грошове забезпечення\~відповідача проводилося\~відповідно до\~Постанови Кабінету\~Міністру України\~від 07.11.2007\~року №1294\~«Про упорядкування\~структури та\~умов грошового\~забезпечення військовослужбовців,\~осіб рядового\~і начальницького\~складу» та\~наказу Міністерства\~оборони України\~від 11.06.2008\~року №260\~«Про затвердження\~інструкції про\~порядок виплати\~грошового забезпечення\~військовослужбовцям Збройних\~Сил України\~та деяким\~іншим особам».До відшкодування витрат на грошове-забезпечення відповідачу було нараховані грошові кошти у сумі 1660 грн. Речове забезпечення позивача становить 12492 грн. 30 коп. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідач має заборгованість перед Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" у загальному розмірі 71458, 48 грн., які складаються: грошове забезпечення 1660 грн., продовольче забезпечення 57306,18 грн., речове забезпечення 12492,30 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашав заборгованість за контрактом, що є порушенням законних прав ті інтересів Інститута Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія". За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 71458, 48 грн., які складаються: грошове забезпечення 1660 грн., продовольче забезпечення 57306,18 грн., речове забезпечення 12492,30 грн. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у загальному розмірі 71458, 48 грн., які складаються: грошове забезпечення 1660 грн., продовольче забезпечення 57306,18 грн., речове забезпечення 12492,30 грн. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved