Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

21.02.2017 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 12.09.2009 він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Син залишається проживати разом з матір'ю. Просив позовні вимоги задовольнити, строк на примирення не надавати. Стверджував, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стало неможливим, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І. В. від 14.03.2017 відкрито провадження у справ та призначено судовий розгляд. Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року задоволено позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], який зареєстрований 12.09.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 139. 23.05.2017 від представника відповідача - ПП "Юридична компанія "ПРАВО ГРУП" в особі [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2017 року задоволено заяву про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судовий розгляд справи в загальному порядку. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року сторонам по справі надано строк для примирення 6 місяців та провадження по справі зупинено до 21 березня 2018 року. 21.03.2018 провадження у справі поновлено у зв'язку із закінченням строку, на який зупинялося провадження. Учасники процесу на судовий розгляд справи по суті не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача та представника відповідача, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище відповідачки без змін. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За наявності вказаних заяв позивача та представника відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відсутність позивача та відповідача не перешкоджає судовому розгляду справи, що дало суду підстави для здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб Серія [NUMBER] та копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, яку визнала відповідач, слідує, що фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про поділ майна, про місце проживання дитини між сторонами у даній справі немає. Вжиті судом заходи у виді надання подружжю максимально можливого строку на примирення позитивних результатів не дали. Відповідно до заяви представника відповідача [PERSON], відповідач [PERSON] до початку розгляду справи визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, позов [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позивач у позовній заяві відмовився відшкодування за рахунок відповідача судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, сума понесених витрат з відповідача на користь позивача не стягується.

Outcome: approved