Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 2 вересня 2003 року померла її бабуся [PERSON], яка на час смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO]. 12 липня 2010 року помер її батько, [PERSON], який на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Заповіту батько не залишав. Оскільки в шлюбі він на час смерті не перебував, її дідусь, його батько, помер ще в 1992 році, а вона була у нього єдиною донькою, то відповідно до положень статей 1258, 1261 ЦК України, являлася єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Разом з тим, із заявою до державної нотаріальної контори у визначені законодавством строки не зверталася, оскільки вважала, що спадкового майна після смерті батька не лишилося. Влітку 2015 року вона випадково дізналася, що її бабуся [PERSON], за життя оформляла заповіт, за яким спадкоємцем садибного (індивідуального) житлового будинку, що знаходиться в с.Заруддя, Дубенського району, на вулиці Шевченка, 8 визначила її батька, [PERSON] і що вказане майно він прийняв у спадщину однак переоформити спадкові права не встиг. Звернувшись в [PERSON] (районну) нотаріальну контору, вона отримала підтвердження, що її батько дійсно після смерті своєї матері у визначені законодавством строки подавав заяву про прийняття спадщини за заповітом і у вказаній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №88 за 2004 рік. 28 липня 2015 року вона звернулася в Першу [PERSON] (міську) нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що лишилася після смерті батька, але отримала письмове повідомлення про те, що пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини і що спадкова справа після смерті [PERSON] буде заведена лише при наявності рішення суду про визначення додаткового строку прийняття спадщини. Вважає, що строк пропустила з поважної причини, поскільки не знала про наявність заповіту її бабусі, за яким спадкоємцем є її батько та про те, що він за свого життя прийняв вказану спадщину. Крім того, нотаріусом було роз'яснено, що навіть при умові продовження строку прийняття спадщини, видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок№8 по вулиці Шевченка в селі Заруддя Дубенського району не виявиться можливим, оскільки на даний об'єкт нерухомості відсутні будь-які правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві - [PERSON] та відсутня державна реєстра¬ція нерухомого майна. Оскільки даний будинок був побудований понад 75 років тому, на той час державна реєстрація нерухомого майна законом не передбачалась, достатньо було провести реєстрацію житлового будинку в погосподарській книзі сільської ради, а тому вважає, що спадкодавець набув право власності на будинок в установленому законом порядку. В зв'язку з тим, що на сьогоднішній день вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Княгининської сільської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся про день розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового переказу. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02 вересня 2003 року в с.Заруддя Дубенського району Рівненської області, про що свідчить свідоцтво про смерть І-ГЮ №135284.(а.с.6). [PERSON] є матір»ю [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження ЯР №909996 (а.с.7). [PERSON] помер 12 липня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть І-ГЮ №172446 (а.с.8). У свідоцтві про народження позивача її батьком зазначений [PERSON] (а.с.9). Після одруження позивач змінила прізвище на [PERSON], про свідчить свідоцтво про одруження І-ГЮ №030502 (а.с.10). Згідно довідки Княгининської сільської ради від 23.07.2015 року № 03-16/1307 та № 03-16/1309, за [PERSON] рахується житловий будинок №8 по вул.Шевченка в с.Заруддя Дубенського району Рівненської області, згідно запису в погосподарській книзі №16. Після її смерті спадщину шляхом володіння спадковим майном, своєчасно прийняв син [PERSON], який 12.07.2010 р. помер та не встиг переоформити спадкових прав на майно померлої матері. Після смерті [PERSON] спадщину його матері своєчасно прийняла його дочка [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном з моменту смерті спадкодавця (а.с.14,15). У технічному паспорті на житловий будинок №8 по вул.Шевченка в с.Заруддя Дубенського району, власником зазначена [PERSON]. Інвентаризаційна вартість житлового будинку станом на 29.07.2015 року становить 21626,00 грн. (а.с.19-22). Згідно повідомлення завідувача Першої [PERSON] ДНК №164/02-14 від 29 липня 2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] буде заведена лише при наявності рішення суду про визначення додаткового строку прийняття спадщини [PERSON] (а.с.13). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлені законом строки, а також спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку у спадщині в судовому засіданні не встановлено. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачка має право на майно померлого [PERSON], як спадкоємець за законом. За змістом ст. 1272 п.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень частини третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд

Outcome: approved