Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав стосовно дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили задовольнити. Позивач та його представник надали власні пояснення по суті позовних вимог. Так, позивачка пояснила, що [PERSON] є її сином. У нього є двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. Відповідач разом з дітьми проживає у квартирі позивачки. Мати ж дітей на даний час позбавлена батьківських прав за рішенням суду. На дітей відповідач отримує допомогу, яку витрачає на придбання алкоголю. При цьому за дітьми [PERSON] не дивиться, не цікавиться їх навчанням у школі та їх станом здоров'я. Зокрема, не купує харчі, шкільне приладдя, одяг, ліки, не бере участі в інших витратах, необхідних для утримання дочки і сина. Всі витрати, пов'язані з утриманням дітей несе позивач, яка є їх бабою. [PERSON] ніде офіційно не працює, має не регулярні мінливі доходи, які витрачає на придбання алкоголю. Жодної копійки на утримання дітей відповідач не дає. В попередні роки мали місце випадки появи відповідача в школі, де навчаються його діти, у стані сп'яніння. Представник позивача наголосив на тому, що відповідач не виконав обіцянки, даної перед позивачем та судом в засіданні суду, яке відбулося 11.03.2014 року, щодо офіційного працевлаштування. Водночас, 02 квітня 2014 року відповідач оформив у нотаріуса довіреність, якою надав право [PERSON] замість нього отримувати в банку кошти державної допомоги, які виплачуються йому для утримання дітей. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час його проведення. Суд оголосив позицію Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, висловлену в наданому суду висновку. Зокрема, про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів. Відповідач [PERSON] пояснив, що на даний час він неофіційно працює в с. Ясениничі, Рівненського району у фермера й певні кошти заробляє. Просив не позбавляти його батьківських прав. При цьому відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, вказавши, що готовий їх сплачувати. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи - в т.ч. висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, суд вважає що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною матір'ю відповідача [PERSON]. У відповідача від шлюбу з [PERSON] є двоє малолітніх дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Дітям відповідача позивачка приходиться бабою. Шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано згідно рішення Рівненського міського суду. Крім того, рішенням суду колишня дружина відповідача позбавлена батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми проживає в квартирі з позивачкою. [PERSON] офіційно не працевлаштований, має мінливі нерегулярні доходи. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зловживає алкоголем, обов'язків по вихованню та утриманню дітей не виконує. Зокрема, [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечуючи їм необхідного харчування, придбання речей першої необхідності, шкільного приладдя, не відвідуючи батьківських зборів у школі. Мають місце випадки витрачання коштів на придбання алкоголю, замість купівлю за них речей та їжі дітям. Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-160 від 31 січня 2014 року вважається за недоцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні 11.03.2014 року представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, підтримавши в цілому висновок органу щодо недоцільності позбавлення батьківських прав, зазначила про необхідність суворого попередження відповідача з тим, щоб у подальшому він змінив поведінку та належним чином виконував обов'язки по вихованню і утриманню дітей. Судом було досліджено інформацію, надану Рівненською ЗОШ №3, в якій зазначається, що є випадки відвідування [PERSON] школи у нетверезому стані. [PERSON] відвідує навчальний заклад рідко, мало цікавиться навчальною успішністю своїх дітей. При цьому до школи дітей приводить і зі школи забирає бабуся [PERSON]. Вона цікавиться навчальними досягненнями онуків, відвідує шкільні свята і батьківські збори. Із дослідженого рапорту ДІМ Рівненського МВ ст. л-нт міліції Кулакевич М.Л. видно, що відповідач зарекомендував себе посередньо, схильний до вчинення правопорушень та сімейних конфліктів за що 09.03.2013 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-111 визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІП сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на вище викладене, суд приходить до переконання, що [PERSON], протягом тривалого часу належним чином не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток своїх дітей, не надає достатньої матеріальної допомоги на їх утримання, а отже формально ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Разом із тим, батько спілкується з дітьми та бажає спілкуватися з ними й надалі, готовий надавати фінансове забезпечення їхніх потреб. Про це свідчать видача ним довіреності позивачу на отримання в банку коштів державної допомоги, які виплачуються йому на дітей, а також надання згоди сплачувати аліменти і факт його працевлаштування, хоча і не офіційно. Отже, суд вбачає передчасною вимогу позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей. При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність належного виконання обов'язків по вихованню і утриманню доньки [PERSON] й сина [PERSON] та покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради обов'язок здійснювати контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. В зв"язку з цим вимога позивача про призначення її опікуном неповнолітніх дітей відповідача є передчасною і задоволеню не підлягає. В частині стягнення аліментів суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Оскільки [PERSON] офіційно не працевлаштований, але фактично працює та має нерегулярний і мінливий дохід, то сума в розмірі 500 гривень аліментів на кожну дитину щомісячно є обґрунтованою та збалансованою. Тим більше, що і сам відповідач не заперечив наявність у нього можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі. На підставі ст. ст. 150, 164, 180, 191 СК України,

Outcome: partial