Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за членами колгоспного двору, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з: ? частки у праві власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на майно даного двору станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарських книг Малокрушлинецької сільської ради. Однак, за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є - [PERSON], як син померлої. Спадщину після смерті матері [PERSON], прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на момент смерті за однією адресою. Також у встановлений законом строк [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори та отримав на іншу частину спадкового майна свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2005 року, видані [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за № 1-854, № 1-856. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] - відсутні. Так, згідно виписок погосподарських книг Малокрушлинецької сільради членами колгоспного двору будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були четверо осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто частки усіх членів двору у праві власності є рівними і складають по ? частці кожному. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємиць не має змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] позовні вимоги своїх довірителів підтримує повністю, змін та доповнень немає, просить вимоги позову задоволити. Відповідач по справі, представник Малокрушлинецької сільської ради, в особі голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла спадкодавець [PERSON] в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2004 року (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з: ? частки у праві власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на майно даного двору станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарських книг Малокрушлинецької сільської ради (а.с.17-21, 22-31). Факт родинних відносин між позивачами та померлою [PERSON] підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, згідно яких в графі «мати» вказано «[PERSON]», а також копією свідоцтва про одруження (а.с.8,9,32). Відповідно до довідки № 243 від 19.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, на момент смерті [PERSON], [INFO] гр. [PERSON] постійно проживав разом з нею та вів спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). За життя померла [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою № 240 від 19.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.36). Під забороною чи арештом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою № 244 від 19.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.37). Згідно з довідкою № 248 від 20.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за життя померла [PERSON] володіла, користувалася та розпоряджалася житловим будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Рішенням 3 сесії 22 скликання Малокрушлинецької сільської ради від 16.06.1995 року передано безкоштовно гр. [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, в тому числі: - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га; - для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,25 га (а.с.41). Відповідно до довідки № 249 від 20.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за домоволодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], рахуються земельні ділянки: - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га; - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, та належали померлій [PERSON] до дня смерті, документів на право власності на земельні ділянки не має (а.с.39). [PERSON] спадщину фактично прийняв після смерті матері, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради (а.с.40). Згідно виписок погосподарських книг Малокрушлинецької сільради членами колгоспного двору будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були четверо осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто частки усіх членів двору у праві власності є рівними і складають по ? частці кожному (а.с.22-31). Однак оформити свої спадкові права позивачі не мають можливості, що підтверджується постановою № 956/02-31 від 23.05.2017 року про відмову у вчинені нотаріальної дії виданою Вінницькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.42). Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору". Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як зазначено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved