Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В поданій заяві позивач [PERSON] зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] на які покійною в її користь складено заповіт, посвідчений Седлищенською сільською радою Любешівського району. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася і своєчасно звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини. Вказала, що крім неї право на спадщину після смерті [PERSON] за законом виникло у дітей спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які не зверталися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, відмовляються від своєї частки в спадковому майні. На даний час не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Замошше, 68 в с. Угриничі Любешівського району Волинської області. На розгляд справи в суд позивач [PERSON] не з"явилася, у поданій нею заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі, судові витрати покласти на неї. Представник відповідача Седлищенської сільської ради Любешівського району в суд на розгляд справи не з"явився, у поданій заяві не заперечують проти задоволення позову [PERSON], просять справу розглядати без представника сільської ради. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Оскільки відповідачем позов визнано, відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення є всі законні підстави. Належність спадкодавцю та позивачу на праві власності житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] наявність даних про прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем та витребуваними судом доказами. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній [PERSON] належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] що підтверджується довідкою Седлищенської сільської ради Любешівського району № 500 від 07.05.2013 року, витягом з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 18.12.2012 року. Відповідно до заповіту від 16.06.2000 року, посвідченого Седлищенською сільською радою Любешівського району, [PERSON] заповіла [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона матиме законне право. В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою в.о. завідувача Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Угриничі по вул. Замошше, 68 Любешівського району у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи № 94/2013 вбачається, що позивач як спадкоємець за заповітом в установленому порядку звернулася до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області з приводу оформлення права на спадщину після смерті [PERSON], інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. В суді доведено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] відповідають архітектурному плану села і не порушує меж сусідніх поселень, побудований на земельній ділянці, виділеній під забудову в установленому законом порядку. Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину і звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], перебувають у правомірному володінні позивача. За клопотанням позивача судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved