Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

03 вересня 2015 року, приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна [PERSON]» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5704 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 грудня 2014 року, близько 13 год. 15 хв. в с. Н.Петрівка, по вул. Леніна. Великомихайлівського району, біля АЗС «Мавекс» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ 31105», ДНЗ АВ6444АІ під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «ГАЗ 31105», ДНЗ АВ6444АІ у вищевказаному місці не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем «АЗЛК 2125», ДНЗ ВН1762ВТ, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. 26 січня 2015 року, постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області у справі №498/1986/14-п визнано вину відповідача у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. В звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» згідно полісу №АІ/2768298, [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» з письмовою заявою про відшкодування оціненої шкоди завданої відповідачем. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «АЗЛК 2125», ДНЗ ВН1762ВТ визначено на підставі Звіту №560/15 від 05.02.2015р. Позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати [PERSON] на підставі страхового акту №150000024287, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового відшкодування у розмірі 5 704,00 гривень. Платіжним дорученням №ЗР013694 від 18.03.2015року страхове відшкодування було перераховане потерпілій стороні. Зазначає, що відповідно до п.п. «в», п.п. 38.1.1. пункту 38.1 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки, постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області встановлено, що [PERSON] залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, у звязку з чим, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак, надала через канцелярію суду заяву, в якій він просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі і просить його задовольнити. Також зазначила, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 21 грудня 2014 року, близько 13 год. 15 хв., сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] в с.Новопетрівка по вул.Леніна Великомихайлівського району Одеської області, біля АЗС «Мавекс» не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з попереду рухаючим автомобілем, про ДТП до ОВС не повідомив, місце ДТП залишив до прибуття працівників міліції, що підтверджується постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26.01.2015 року у справі №498/1986/14 про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, яка набрала законної сили 06.02.2015 року. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] на дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди виконав вимогу ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме цивільно-правова відповідальність його була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», згідно полісу №АІ/2768298, [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» з письмовою заявою про відшкодування оціненої шкоди завданої відповідачем. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно розрахунку до справи №150000024287, на підставі звіту №560/15 від 05.02.2015 року з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля АЗЛК 2125, сума страхового відшкодування становить 5704, грн. У відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо врегулювання даних правовідносин, позивач здійснив виплату потерпілому [PERSON] в розмірі 5704,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №ЗР013694 від 18.03.2015 року наявним в матеріалах справи. З наявної в матеріалах справи вимоги про сплату боргу від 25.05.2015 року №УН1619, вбачається, що позивач повідомляв відповідача про існуючий борг та попереджав, що у разі його не сплати буде змушений звернутися до суду. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «в», п.п. 38.1.1. пункту 38.1 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати страхового відшкодування потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача. Таким чином враховуючи, що позивачем було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно \~до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved