Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2013року. В шлюбі в них народилася 18.02.2014року донька Анастасія.\~ Життя з відповідачем\~ не склалося. Протягом спільного життя відповідач\~ зловживав алкоголем та вчиняв сварки, не приділяв уваги сім"ї та вихованню дитини. Така поведінка відповідача негативно впливає на психічний стан дитини. Шлюбні відносини між ними припиненні у лютому 2018року. Відповідач не дає коштів на утримання дитини з червня 2018року. Подальше життя у шлюбі є неможливим. Просить шлюбі з відповідачем розірвати, судовий збір стягнути з відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В підготовче засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає\~ просить прийняти рішення в підготовчому засіданні Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і\~ оскільки відповідач визнає позов в повному обсязі , суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2013року. 18 лютого 2014року в них народилася донька Анастасія (а.с.6,7). Судом встановлено, що у лютому 2018року їхня сім"я розпалася. Сторони проживають окремо. До теперішнього часу примирення між ними не відбулося. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80грн.\~ (а.с.1) Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Проте відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, отже є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 352,40грн, сплаченого при поданні позову, і стягненню з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 352,40грн.

Outcome: approved