Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

12.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Креді [PERSON]» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитних договір та договорів іпотеки Посилався на те, що між ним та відповідачем 23.09.2008 року кладений кредитний договір № 148/08-КП на підставі якого він отримав у кредит 200\~000 доларів США до 22.09.2023 року . Цільове призначення кредиту на ремонт нерухомого майна-нежитлового приміщення в житловому будинку лат «А-5» загальною площею 77,7 кв.м за адресою м. Полтава, вул. Миру, буд. 6 Для забезпечення виконання умов кредитного договору 23.09.2008 року був укладений договір іпотеки, за яким в іпотеку передане нежитлові приміщення в будинку літ. «А-5» по вул. Миру, 6 в м. Полтава загальною площею 77.7 кв.м. Додатково для забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору із [PERSON], [PERSON] укладені договори поруки від 30.04.2010 року. Потім за наполяганням відповідача були укладені додаткові договори до вказаного кредитного договору, якими вносились зміни до кредитного договору, а саме 11.03.2009 року та від 30.04.2010 року. Окрім того між ним та банком укладений кредитний договір № 9969/478163 від 22.09.2008 року на підставі якого він отримав кредит у розмірі 100\~000 доларів США. Для забезпечення вказаного кредитного договору був укладений договір іпотеки, по якому він передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку по вул..Бакінських комісарів, 66 в м. Полтава. Додатково, для забезпечення виконання цього кредитного договору між банком та ТОВ "Родина» був укладений договір поруки. Посилався на те, що він укладав договір з АК "Індустріально - експортним банком» але вимога на повернення заборгованості по кредитам до нього надійшла від ПАТ « Креді [PERSON] банк». Зазначав, що оскільки при укладанні вказаних кредитних договір він у визначеному ЗУ « Про захист прав споживачів» не був належним чином проінформований про загальну вартість кредиту, йому не надавався графік платежів по кредитним договорам, у розрізі сум погашення основного боргу та процентів за користування кредитом, а також інших фінансових зобов»язань за кожним платіжним періодом відповідно до Правил НБУ про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування на сукупну вартістю кредиту, при укладанні кредитних договорів порушені вимоги ч. 4 ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів» та вимог постанови НБУ « Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» . З цих підстав просив визнати недійсними вищезазначені кредитні договори, договори іпотеки, зобов»язати відповідача зарахувати суми усіх сплачених ним платежів за кредитними договорами в рахунок погашення кредиту. Протягом розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив: Визнати недійсним кредитний договір №148/08-К/П від 23.09.2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством „КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК та ним. Визнати недійсним договір іпотеки №180/08-ДЗ від 23.09.2008 року, що укладений між ПАТ „КРЕДІ [PERSON] [PERSON] . Визнати недійсним кредитний договір №9969/478163 від 22.09.2008 року, що укладений між ПАТ „КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК та [PERSON]. Визнати недійсним договір іпотеки №9969/478163 від 22.09.2008 р., що укладений між ПАТ „КРЕДІ [PERSON] і [PERSON]. Визнати недійсним договір іпотеки №117/10-Д3 від 28.10.2010 року, що укладений між ПАТ „КРЕДІ [PERSON] і [PERSON] . Зобов'язати ПАТ „КРЕДІ [PERSON] зарахувати суми сплачених ним платежів за кредитним договором №148/08-К/П від 23.09.2008 року в рахунок повернення кредитних коштів, а саме - 169806,08 доларів США, в тому числі: 46308,83 доларів США сплачених по тілу кредиту; 123497,25 доларів США сплачених відсотків. Стягнути з ПАТ „КРЕДІ [PERSON] на його користь суму завданих збитків - 14063,91 грн., та зарахувати у перерахунку на курс гривні до долара США курс НБУ на 23.09.2008 р. - 4,8505 грн. 1 долар США - 2899,48 доларів США в рахунок повернення кредитних коштів за кредитним договором №148/08-К/П від 23.09.2008 року. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство „КРЕДІ [PERSON] зарахувати суми сплачених ним платежів за кредитним договором № 9969/478163 від 22.09.2008 року в рахунок повернення кредитних коштів, а саме - 79818,55 доларів США, в тому числі: 12293,70 доларів США сплачених по тілу кредиту; 67524,85 доларів США сплачених відсотків. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „КРЕДІ [PERSON] на його користь завданих збитків - 10287, 56 грн., та зарахувати у перерахунку на курс гривні до долара США , офіційний НБУ на 23.03.2008 р. - 4,8505 грн. (1,0 долар США) - 2120,93 доларів США в рахунок повернення кредитних коштів за кредитним договором №9969/478163 від 22.09.2008 року. Відшкодувати йому судові витрати, в тому числі вартість експертиз. 23.05.2014 року ПАТ « Креді [PERSON]» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 148/08-КП від 23.08.2008 року, що був укладений між [PERSON]І та АК « Індустріально експортний банк» на підставі договору поруки, який укладався 30 квітня 2010 року , № 016/10-ДП між банком та [PERSON] та № 015/10 ДП від 30 квітня 2010 року, який укладався між банком та [PERSON] [PERSON] посилався на те, що позичальник [PERSON] не виконує умови кредитного договору, станом 13.05.2014 року має заборгованість по кредитному договору 165008.15 доларів США, що відповідно до курсу національної валюти стосовно долара США становить 1\~914\~993.02 грн. 23.05.2014 року ПАТ « Креді [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 148/08-КП , що укладений 23.09.2008 року між АК «Індустріально експортний банк» та [PERSON] та за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 200\~000 доларів США, строк користування до 22.09.2023 року. Сума боргу за вказаним кредитним договором станом 13.05.2014 року становила 165008.15 доларів США, що відповідно до курсу національної валюти стосовно долара США становить 1 914 993.02 грн. 23.05 2014 року ПАТ « Креді [PERSON]» звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Родина» про стягнення заборгованості за кредитним договором , що укладений між АК «Індустріально експортний банк» та [PERSON] від 22.09.2008 року № 9969/478163 у розмірі 95\~348.64 долари США, що в еквівалентному відношенню до національної валюти за курсом НБУ становить 1 106 56\~.39 грн. Посилався на те, що вказаний кредитний договір був укладеним між банком та [PERSON], а ТОВ «Родина» є поручителем виконання цього кредитного договору на підставі договору поруки, що укладений між банком, позичальником та поручителем 30.04.2010 року. В ході судового розгляду справи позивач збільшував позовні вимоги та остаточно просив: Стягнути солідарно із [PERSON], ТОВ « Родина» на їхню користь заборгованість за кредитним договором № 9969/478163 від 22.09.2008 року в розмірі 174\~560.07 доларів США, що станом на 25.02.2016 року еквівалентно 4\~751\~285.96 грн. та стягнути в рівних частинах витрати по справі ( т. 6 а.с. 87-88) Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором № 148/08-КП від 23 вересня 2008 року у розмірі 254\~550.95 доларів США, що станом на 25.02.2015 року еквівалентно 6\~928\~528.13 грн. ( т. 6 а.с.91-93) Стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість по кредитному договору № 148/08-К/П від 23.09.2008 року в розмірі 254\~550.95 доларів США 95 центів, що станом на 25.02.2015 року становить 6\~928\~528.13 грн. ( а.с.95-96). Стягнути з відповідачів витрати по справі. Вказані цивільні справ ухвалою суду від 26.04.2014 року були об»єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 15.12.2016 року провадження у справі за позовною заявою ПАТ « Крелі [PERSON]» до ТОВ «Родина» закрите. У судовому засіданні позивач [PERSON] , який представляв свої інтереси та інтереси ТОВ «Родина» та його представники просили задовольнити позовні вимоги [PERSON] з підстав, що викладені у позовній заяві. [PERSON] пояснив суду про те, що він отримав по вказаним кредитним договорам відповідно 100 000 доларів США та 200\~000 доларів США, однак вважає, що умови вказаних кредитних договорів порушують його права, як споживача фінансових послуг, оскільки при укладенні цих договорів були порушені норми діючого законодавства, що стосуються вказаних правовідносин. Зазначав, що якби він був ознайомлений достеменно із сукупною вартістю кредиту № 148/08-КП від 23.09.2008 року, та якби банк проінформував його про можливість отримання вказаного кредиту на інших загальних підстав, а не ануітету, він ніколи б не уклав такий договір на таких невигідних для нього умовах. Також пояснив , що із графіку заборгованості по вказаному кредитному договору було незрозумілим для нього, яку суму коштів рахунок погашення кредитної заборгованості він повинен сплачувати кожен місяць, оскільки в графіку погашення заборгованості , розпису сукупної вартості щомісячних платежів не має. Позовні вимоги ПАТ « Креді [PERSON]» не визнав з цих же підстав, та просив відмовити у їх задоволенні. Представник ПАТ « Креді [PERSON]» заявлені банком позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовних заявах та заявах про збільшення позовних вимог. У задоволенні позову [PERSON] просив відмовити , застосувати до вказаних позовних вимог позовну давність, а також пояснив , що спірні кредитні договори укладались між сторонами у відповідності до умов діючого на той час законодавства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась будучи повідомленою про час і місце розгляду справи. Заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивача [PERSON], його представників, представника ПАТ « Креді [PERSON]», дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 22.09.2008 року між АК «Індустріально- експортним банком» укладений кредитний договір № 9969/478163, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США на строк по 21 вересня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14.10 % річних. Цільове призначення кредиту для придбання житлового будинку № 66 по вул. Бакінських Комісарів в м. Полтава. та земельної ділянки за вказаною адресою. Як додаток № 1 до вказаного договору банком наданий графік погашення заборгованості кредитної заборгованості, який відображає сукупну вартість кредиту, розмір кредитних платежів щомісяця із зазначенням погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом. 30.10.2010 року між банком та позичальником укладений договір про внесення змін до кредитного договору від 30.10.2010 року, яким змінені умови кредитування в частині сплати процентів за користування кредитом та до вказаного договору був наданий , як додаток № 1, графік погашення кредитної заборгованості за новими умовами погашення кредиту ( том 5 а.с.11-20). В рахунок забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 30.04.2010 року був укладений договір поруки між банком, позичальником [PERSON] та поручителем ТОВ « Родина», відповідно до умов якого поручитель, ТОВ « Родина» взяв на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником умов кредитного договору. Також з метою забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору був укладений договір іпотеки № 9969/478163 від 22.09.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку домоволодіння та земельну ділянку за адресою м. Полтава, вул. Бакинських Комісарів , 66. Заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 25.02.2015 року становить 174 560.07 доларів США, що станом на 25.02.2016 року еквівалентно 4 751 285.96 грн. Як убачається із матеріалів справи, до вказаного кредитного договору банком наданий графік погашення кредитної заборгованості, яка містить відомості про щомісячний платіж з урахуванням погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитним коштами, та який має відомості про сукупну вартість кредиту 240\~924.00 долари США. Отже спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачеві документи , щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого «Графік погашення кредиту», які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування, а отже позовні вимоги [PERSON] про визнання вказаного кредитного договору недійсним з підстав порушення банком при його укладенні норм ЗУ « Про захист прав споживачів» не підлягають задоволенню, а позовні вимоги про стягнення заборгованості по цьому кредитному договору з позичальника [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог стосовно кредитного договору № 148/08-К/П від 23.09.2009 року то суд виходить із наступного. 23.09.2008 року між [PERSON] та АК « Індустріально-експортний банк» укладений кредитний договір 148/08-К/П відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 200\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.5 % річних. Відповідно до умов кредитного договору ( п. 2.1) кредит видавався [PERSON] на придбання та ремонт нерухомого майна, нежитлового приміщення в житловому будинку літ. А-5 загальною площею 77.7 кв.м, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Миру, 6. Отже, з умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для придбання та ремонт нерухомого майна. Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту, та вказана обставина не заперечувалась представником ПАТ «Креді [PERSON]» Згідно з рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. З п.3.2. розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року вбачається, що кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. У графіку платежів також має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Із спірного кредитного договору убачається, що у ньому не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2,3.4 розділу 3 Правил, визнані обов'язковими. Спірний кредитний договір є ануітетним, графік погашення заборгованості по вказаному кредитному договору містить тільки відомості про щомісячний ануітетний платіж по тілу кредиту і взагалі не містить інформації про розмір щомісячної оплати процентної ставки, яку повинен сплачувати позичальник за користування кредитними коштами. Як пояснив [PERSON], а також не заперечував представник банку, інформація про розмір відсотків за користування кредитом, які він повинен сплачувати щомісячно банк надавав у день сплати чергового щомісячного платежу. Також банком , перед укладанням договору, на надавалася інформація [PERSON] про умови кредитування ( ануітетний договір чи на загальних підставах) та сукупну вартість кредиту. Отже, в порушення п.2 ч.І ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав позичальнику [PERSON], як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору. До вказаного кредитного договору двічі вносились зміни ( 11.03.2009 року, 30.04.2010 року). До кожного договору про внесення змін до основного кредитного договору додавалися графіки погашення кредитної заборгованості, в яких також відсутня інформація у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил та не розписана сукупна вартість кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Із договору про внесення змін та доповнень № 1 до спірного кредитного договору від 11.03.2009 року та графіку погашення заборгованості до нього убачається, що у зв»язку із укладанням вказаного додаткового договору розмір щомісячного ануітетного платежу збільшився, однак із самого додаткового договору не убачається за рахунок чого та з яких підстав сталося збільшення щомісячних платежів. Договором про внесення змін та доповнень № 2 до спірного кредитного договору розмір процентної ставки з 01.05.2011 року збільшився, у порівнянні з умовами основного кредитного договору. Так кредитним договором 23.09.2008 року процентна ставка була встановлена 13.5%, а додаткового угодою з 01.05.2011 року 13.58%. Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що при встановлених обставинах є всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання вказаного кредитного договору недійсним. Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що для забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та банком укладений договір іпотеки 28.10.2010 року , яким в іпотеку в рахунок забезпечення виконання вказаного кредитного договору переданий житловий будинок та земельна ділянка по вул. Бакінських Комісарів, 66 та нежитлове приміщення в м. Полтава, вул. Миру 6. ( т. 1 а.с. 7-20) та на підставі договору іпотеки від 23.09.2008 року в рахунок забезпечення цього кредитного договору передане в іпотеку нежитлове приміщення по вул. Миру, 6 в м. Полтава. Також в рахунок забезпечення виконання умов цього договору з [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки 30.04.2010 року. Відповідно до 4.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задовольняючи позовну вимогу позивачів про визнання недійсним кредитного договору №148/08-К/П від 23.09.2018 року , слід також визнати недійсними договір іпотеки від 23.09.2008 року та частково недійсним, тільки в частині забезпечення іпотекою кредитного договору148/08-К/П від 23.09.2008 року договір іпотеки від 28.04.2010 року , оскільки ці договори є похідними від головного договору. Так як суд дійшов до висновку про визнання кредитного договору148/08-К/П від 23.09.2008 року недійсним, позовні вимоги ПАТ « Креді [PERSON]» про стягнення заборгованості за цим кредитним договором із позичальника [PERSON] не підлягають задоволенню, та також не підлягають задоволенню позовні вимоги банку до з поручителів [PERSON], [PERSON] оскільки договір поруки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України припиняється. Статтею 216 ЦК України передбачено що: 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 2. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. [PERSON] отримав по спірному кредитному договору кредит у розмірі 200\~000 доларів США, які зобов»язаний повернути кредитодавцю у зв»язку визнанням кредитного договору недійсним. На час розгляду справи у суді [PERSON] були сплачені кошти по кредитному договору у розмірі 169806,08 доларів США, в тому числі: 46308,83 доларів США сплачених по тілу кредиту; 123497,25 доларів США сплачених відсотків. Отже необхідно стягнути із [PERSON] на користь ПАТ « Креді [PERSON]» 30 193 долари США 92 центи , що в еквіваленті на українську гривню по курсу НБУ станом на час ухвалення рішення становить 794\~100 грн. 10 коп. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь суму завданих збитків - 14063,91 грн. які полягають у понесенні ним витрат на укладання договору іпотеки в рахунок забезпечення умов кредитного договору із зарахуванням їх перерахунку на курс гривні до долара США курс НБУ на 23.09.2008 р. - 4,8505 грн. 1 долар США - 2899,48 доларів США в рахунок повернення кредитних коштів за кредитним договором не можуть бути задоволені, оскільки вказані кошти не були предметом кредитного договору, сплачувались [PERSON] в національній валюті за послуги нотаріуса. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено , що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 487грн. 20 коп., а його позовні вимоги задоволено частково, підлягають стягненню з ПАТ « Креді [PERSON]» судові витрати, відповідно до задоволення позовних вимог у розмірі 243грн. 60 коп. ПАТ « Креді [PERSON]» звертаючись до суду із позовними вимогами до [PERSON], а також позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] судовий збір не сплачував. Позовні вимоги до вказаних позивачів заявлені у розмірі по 6 928 528.13 грн., а отже підлягає стягненню з ПАТ « Креді [PERSON] Бангк» на користь держави судовий збір у розмірі дві по 3654 грн. , а всього 7308 грн. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення на його користь витрат за проведення експертиз по справі, оскільки при ухваленні рішення суд, не прийняв як доказ жодну із експертиз.

Outcome: partial