Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому зазначив, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11328688000 з додатковою угодою №1 за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 34500,00 доларів США строком до 03.04.2028 року зі сплатою 13,00 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідачем [PERSON], 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №194801 від 04.04.2008 року, за яким остання зобовязалась відповідати у повному обсязі за сплату боржником основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. З липня 2017 року відповідачі не здійснюють погашення кредиту чим порушують взяті на себе зобовязання. Направлені на адресу відповідачів вимоги про погашення заборгованості станом на 28.03.2018 року залишені без задоволення. Розмір утвореної заборгованості за кредитним договором станом на 28.03.2018 року становить 20957,26 доларів США, яку просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Також просить стягнути пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 8433,53 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках з кожного, тобто по 4198,06 гривень. 27.08.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та постановлено про розгляд справи без повідомлення ( виклику) сторін. Одночасно встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовних заяв з додатком отримані відповідачами 06.09.2018 року, що стверджується повідомленням про отримання вказаних документів. У встановлений строк відповідачі відзив на позов або клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не подали. У зв"язку з наведеним фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11328688000, з додатковою угодою №1, за умовами якого останній отримав кредит в сумі в розмірі 34500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних на строк з 04.04.2008 року по 03.04.2028 року. В цей же день між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №194801 від 04.04.2008 року, зі змісту якого слідує, що остання зобовязалась перед кредитором нести солідарну майнову відповідальність за виконання зобовязань [PERSON], які полягають в своєчасному поверненні кредиту позичальником і зобовязалась у разі невиконання або неналежного виконання ним зобовязань по поверненню кредиту виконати їх за нього на умовах та в порядку і в строки встановлені договором. \~ \~ \~ \~Таким чином поручившись за [PERSON], [PERSON] прийняла на себе ризик невиконання [PERSON] зобов'язань згідно укладеного Договору. В справі наявний розрахунок з якого слідує, що станом на 28.03.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 20957,26 доларів США, з яких: - 18830,54 доларів США заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена заборгованість 1436,79 доларів США за період з 25.07.2017 року по 28.03.2018 року; - 2126,72 доларів США заборгованість по процентам, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 1924,60 доларів США за період з 01.06.2017 року по 10.03.2018 року; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.07.2017 року по 28.032018 року становить 3411,65 гривень; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 28.07.2017 року по 28.03.2018 року становить 5021,88 гривень. \~ \~ \~ \~З наведеного слідує, зо заборгованість по тілу кредиту та процентам позивач просив стягнути у іноземній валюті - 20957, 26 доларів США, заборгованість по сплаті пені просив стягнути у гривневому еквіваленті 8433, 53 гривні. Правильність нарахувань відповідачем розміру заборгованості на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1ст.626 ЦК України). Стаття 554 ЦК України передбачає солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків за користування кредитом. \~ \~ \~ \~З роз»яснень\~п.11,\~12,\~13,\~16\~ Постанови\~Пленуму Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ №5\~від 30.03.2012\~року «Про\~ практику\~застосування судами\~законодавства при\~вирішенні спорів,\~що виникають\~із кредитних\~правовідносин»,\~зі змінами\~від 07.02.2014\~року,\~ слідує,\~що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку\~з наведеним\~ \~надання та\~одержання кредиту\~в іноземній\~валюті,\~сплата процентів\~за таким\~кредитом не\~потребують наявності\~індивідуальної ліцензії\~на використання\~іноземної валюти\~на території\~України як\~засобу платежу\~у жодної\~зі сторін\~кредитного договору.\~ У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов'язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчать підписи сторін. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належно не виконували прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору споживчого кредиту та договору поруки, істотно порушували їх умови, що є підставою для стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за договором споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Понесені позивачем\~ судові\~ витрати\~в сумі\~8396,\~11\~гривень,\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~підлягають \~стягненню з\~відповідачів на\~користь позивача\~в дольовому\~порядку,\~тобто по 4198,06 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved