Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, [INFO] померла [PERSON]. Спадщину після її смерті прийняли її діти [PERSON] та [PERSON]. До спадкового майна померлої належала земельна частка (пай) у землях КДСП імені Шевченка Василиської сільської ради розміром 4,5 в умовних кадастрових гектарах, яка в порядку розподілу спадкового майна перейшла у власність [PERSON]. Всупереч вимогам законодавства 08 квітня 2003 року Ставищенською районною державною адміністрацією прийняте розпорядження №166, згідно з яким надано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державного акта на право власності на землю взамін сертифіката на той час померлій [PERSON]. 30 липня 2004 року на ім'я померлої на підставі вказаного розпорядження РДА на бланку серії [NUMBER] видано державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. 26 жовтня 2004 року на підставі угоди про розподіл спадкового майна від 18 жовтня 2004 року у сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] були внесені зміни в частині передачі права на земельну частку (пай) [PERSON], проте в зв'язку з видачею вказаного державного акту на ім'я померлої у нього був вилучений сертифікат, який є правовстановлюючим документом при реалізації права на відведення земельної частки (паю) в натурі ( на місцевості). Позивач просить суд визнати недійсним вищевказане розпорядження Ставищенської РДА та визнати недійсним та скасувати вищевказаний державний акт. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не прибули, до суду представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у його відсутність та відсутність позивача (а.с. 24). В судове засідання представник відповідача Ставищенської РДА до суду не прибув, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, проте, Ставищенська РДА до суду подала заяву про розгляд справи у відсутність представника РДА (а.с. 23). В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділу Держгеокадастру в Ставищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи вказаний відділ повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка мала право на земельну частку (пай) у землях КДСП імені Шевченка Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області (а. с. 6-7). Спадщину після смерті останньої за заповітом прийняли сини спадкодавиці позивач [PERSON] та [PERSON] (представник позивача), подавши в 6-ти місячний термін до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України. Ставищенською районною державною нотаріальною конторою позивачу та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну частку пай у землях КДСП імені Шевченка Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 4,5 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавиці на підставі сертифіката [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 21.10.1996 р. за № 378. 26 жовтня 2004 року на підставі угоди про розподіл спадкового майна від 18 жовтня 2004 року у вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] були внесені зміни в частині передачі права на земельну частку (пай) [PERSON] (а. с. 7, 9). Після смерті [INFO] [PERSON] Ставищенською районною державною адміністрацією 8 квітня 2003 року прийняте розпорядження № 166, згідно з яким прийнято рішення видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Василиської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження 30 липня 2004 року було видано Державний акт серії [NUMBER] на ім'я спадкодавиці на земельну ділянку площею 3,550 га, кадастровий номер, якій не присвоєно, розташовану на території Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований 30 липня 2004 року в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2239. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER], був зданий на зберігання до архіву відділу Держземагенства в Ставищенському районі Київської області при отриманні 30 липня 2004 року вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку (а. с. 6, 7, 38, 29). Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно пункту 17 Розділу Х „Перехідні положення" Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їх земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). У відповідності до пункту 9.1.1. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель (затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Мінюстом України 25.07.2003 року за №641/7962, з наступними змінами), що був чинний на момент видачі державного акта, для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку та здійснення його державної реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна пред'явити оператору (реєстратору) документ, що посвідчує особу (та її повноваження - у разі наявності), та надати копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера власнику органами Державної податкової адміністрації України та копію документа про сплату послуг за внесення записів до державного реєстру земель. Суд вважає, що видача та державна реєстрація вищевказаного державного акту здійснена з порушеннями ст. 25 ЦК України, згідно з якими правоздатність, тобто здатність громадянина мати цивільні (майнові та особисті немайнові) права і обов'язки, виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] як власнику права на земельну частку (пай) за її життя виділено земельну ділянку в натурі не було, а оспорюване розпорядження Ставищенської РДА від 8 квітня 2003 року та державний акт фактично були видані на ім'я останньої вже після її смерті, - це розпорядження в частині надання у власність [PERSON] вищевказаної земельної ділянки слід визнати незаконним та скасувати його, а державний акт слід визнати недійсним.

Outcome: approved