Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , ще за свого життя 10.06.1998 року склала заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] 28 серпня 2019 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.60 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Островки Маневицького району Волинської області, які були виділені [PERSON] у власність згідно рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25 січня 1994 року. Позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представника відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] .[PERSON] було виділено у власність, шляхом приватизації, згідно рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25.01.1994року земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Островки Маневицького району Волинської області. [PERSON] померла [INFO] . Ще за свого життя 10.06.1998 року остання склала заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, заповіту від 10.06.1998 року, посвідченого Рудниківською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 58, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.07.1998 року, довідки Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1834 від 14.09.2017 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 19.10.2017 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2017 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1988 року, витягу з погосподарської книги № 7 за 2017 рік Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25.01.1994року, довідки Рудниківського старостинського округу № 3 Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 1802 від 12.11.2019 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 682/01-16 від 6.09.2018 року та № 160/01-16 від 26.02.2019 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] , являючисьспадкоємцем за заповітом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Островки Маневицького району Волинської області, що були виділені спадкодавцю [PERSON] у власність згідно рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25 січня 1994року, слід визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Outcome: approved