Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON]І в якому просив визнати недійсним Державний акт серії ЯЛ №197479 про право власності на земельну ділянку площею 0,0252 по вул. Петровського, 78 в м.Черкаси та державний акт серії ЯЛ №197480 про право власності на земельну ділянку площею 0,0277 по вул. Петровського, 78 в м. Черкаси, а також визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. Свої позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок по вул. Петровського, 78 в м. Черкаси. В червні 2007 року до нього звернувся [PERSON], з яким у нього на той час були ділові відносини, з проханням допомогти у вирішенні проблеми, пов'язаної з отриманням кредиту в банку. [PERSON] йому пояснив, що йому надали кредит на придбання нерухомості, хоча в дійсності ці кошти йому були необхідні для розвитку бізнесу та умовив укласти фіктивний договір купівлі-продажу належного йому житлового будинку по вул.Петровського,78 в м. Черкаси, при цьому зазначивши, що це просто формальність, і крім цього, договір купівлі-продажу буде оформлено на його дружину [PERSON] 19.07.2007 року договір було оформлено у приватного нотаріуса [PERSON]. Відповідач власноручно написав розписку, якою взяв не себе зобов'язання не реєструвати укладений договір купівлі-продажу в БТІ, не продавати домоволодіння, заставляти і взагалі не вчиняти щодо нього будь-яких правочинів, та зобов'язався розірвати укладений договір після того, як в цьому відпаде необхідність, або на першу ж вимогу позивача. Коли він зібрався продавати будинок, то виявилось, що договір купівлі-продажу зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ще 20.07.2007 року, та будинок перебуває в заставі в ЗАТ "ОТП Банк" під кредит, який [PERSON] отримав 20.07.2007 року, оформивши договір кредиту на свою дружину [PERSON] Таким чином [PERSON] діючи умисно, з метою протиправного заволодіння належним позивачу майном, зловживаючи його довірою, ввів позивача в оману щодо дійсних мотивів вчинення правочину та його наслідків. Такі обставини встановлені під час розслідування кримінальної справи відносно [PERSON], та вироком суду від 30.09.2010 року його засуджено за ч.4 ст. 190 КК України, який вступив в законну силу. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2010 року договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Петровського, 78 в м. Черкаси, укладений 19.07.2007 року між мною та [PERSON] визнано недійсним. [PERSON] в період , коли за нею рахувалось право власності на жилий будинок та до визнання договору купівлі-продажу недійсним звернулась до Черкаської міської ради з питанням надання дозволу на приватизацію земельної ділянки по вул. Петровського, 78 в м. Черкаси, площею 0,529 га, на якій розташований будинок позивача, та яка знаходилась в його фактичному користуванні. На підставі рішення Черкаської міської ради від 24.0".2008 року [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197479, на земельну ділянку площею 0,0252 та акт серії ЯЛ №197480, на земельну ділянку площею 0,0277 га. за адресою м. Черкаси вул. Петровського 78. У зв'язку з визнанням рішенням Придніпровського районного суду недійсним відповідного договору купівлі-продажу, на думку позивача, йому повинно бути повернуте усе одержане за угодою, тобто державні акти на право власності на земельні ділянки мають бути визнані судом недійсними, а право власності на зазначені земельні ділянки визнане за позивачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що всі обставини, на які вказує позивач відповідають дійсності, а тому він не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 0,0252 га та 0,0277 га за адресою м. Черкаси вул. Петровського 78. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила справу розглянути без її участі та визнала позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], врахувавши позицію відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України -обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, кримінальній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін повинна повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала від виконання цього правочину. Відповідно до ч.І ст.236 ЦК України, правочин, що визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання цієї вимоги згідно з ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Обставини, викладені у позові повністю підтверджуються матеріалами справи, визнаються відповідачами та встановлені рішенням по цивільній справі від 22.12.2010 року та вироком від 30.09.2010 року по кримінальній справі. Таким чином обставини, на які позивач посилається як на підставу задоволення позовних вимог не підлягають доказуванню у судовому процесі при розгляді даної справи, а отже позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved