Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті [INFO] [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території України у с. Мраморне Симферопольського району Автономної Республіки Крим. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO], уродженець міста Красавіно Вологодської області Російської Федерації. Останнім часом батько заявника проживав у [ADDRESS], разом з матір'ю заявника, яка на даний час там і проживає. Смерть батька наступила вдома [INFO] внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності. Медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 034083 від [INFO], видане лікарем сімейної практики [PERSON], додається до матеріалів справи. 13 грудня 2017 року заявник звертався до Городнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], яке йому необхідно для оформлення спадщини після смерті батька. За життя батько склав на його ім'я заповіт, копія якого додається. Після смерті батька заявником були отримані наступні документи: медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 034083 від [INFO] та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO], видане Алуштським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки ці документи не відповідають вимогам законодавства України, тая як були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Відповідь Городнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області № 2896/33.6/15.5 від 15.12.2017 року додається. Також заявник зазначає, що змушений був переміститися з тимчасово окупованої території в с. Тупичів Городнянского району, де зараз і проживає у будинку за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок належав за життя його батьку та входить до складу спадщини. Заявник не може оформити спадщину через те, що у нього відсутнє свідоцтво про смерть встановленого зразка. Тому заявник змушений звернутися до суду і просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] у с. Мраморне Симферопольського району Автономної Республіки Крим. У судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги заяви, пояснив, що його батько помер [INFO] в с. Мраморне Симферопольського району Автономної Республіки Крим. Після смерті батька він є спадкоємцем та бажає прийняти спадщину за заповітом. Він звернувся до відділу ДРАЦС , але йому відмовили у видачі свідоцтва про смерть батька, оскільки документи, що засвідчують смерть батька, видані нелігітимним органом, тобто не є дійснии. Представник заінтересованої особи Городнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з'явився. Заслухавши заявника, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с.Мраморне Сімферопольського району Автономної Республіки Крим помер [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 № 034083 від [INFO] та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим Алуштським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 VI, передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внутрішнього переміщення осіб» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявником надана така відмова. Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому, порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у с. Мраморне Симферопольського району Автономної Республіки Крим, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, іншого порядку для вирішення зазначеної ситуації законодавством України не визначено. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved