Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

25 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] та встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, 10 грудня 1997 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] все своє життя прожив у [INFO]. З 1991 року до дня смерті проживав однією сімєю з матірю заявника [PERSON]. Разом вели спільне домашнє господарство. Фактично його мати перебувала на його утриманні починаючи з 1991 року по 1997 рік, адже [PERSON] до дня смерті, окрім отримуваної пенсії, постійно працював в КСП "Колос". Його доходи були основним джерелом існування їхньої сім"ї. Його мати хоч і також отримувала пенсію, але її було зовсім не достатньо для забезпечення нормального життя. Через деякий час після смерті [PERSON], він забрав матір проживати разом з ним у м. Красний Лиман, де вона і померла 25 січня 2014 року. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, якими частину свого майна заповів заявнику, а іншу частину - рідному брату заявника [PERSON]. Право на земельну частку площею 4,67 га, яка належала померлому на підставі сертифікату №0205471, не було включено до жодного заповіту. Оскільки немає інших спадкоємців першої та другої черги згідно законодавства, яке діяло на момент смерті [PERSON], вважає, що його мати являється спадкоємцем, так як перебувала на його утриманні, а відтак вона фактично успадкувала право на земельну частку (пай), яка належала померлому, оскільки на час смерті [PERSON] вона вступила у володіння та управління майном померлого, хоч до нотаріуса з заявою про виготовлення свідоцтва про право нас спадщину вона так і не зверталася. Після смерті матері заявник у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до Краснолиманської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Успадкував частину майна, яке належало матері, про що отримав свідоцтва про право на спадщину. Земельна частка (пай), яка належала [PERSON], ніким не успадкована не була. Успадкувати цю земельну ділянку він не має можливості, оскільки з наявних у нього документів не вбачається, що його мати [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] та що вона фактично прийняла спадщину, що відкрилася після його смерті. Уповноважений представника за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Краснолиманської державної нотаріальної контори до суду не зявився, повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що за життя протягом тривалого часу знала [PERSON] та [PERSON] Вони проживали разом. Спільних дітей у них не було. Свідок [PERSON] повідомив, зо разом із [PERSON] протягом близько чотирьох років працювали на мельниці. Йому було відомо, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народився 19 квітня 1954 року, згідно свідоцтва про народження його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ №0205471 вбачається, що [PERSON], який проживав у [INFO], як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», належить право на земельну частку (пай) розміром 4,67 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільського підприємства серія СУ-ІХ № 19460, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області від 4 квітня 2016 року, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників (а.с 29). 25 січня 2014 року в сел. Дробищеве Краснолиманського району Донецької області померла [PERSON] (а.с. 8). 5 грудня 1997 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Калінінською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 168, яким легкову автомашину марки ЛуАЗ-963м, рік випуску 1980, двигун № [NUMBER], шасі № 014914, номерний знак А [NUMBER] заповів [PERSON], [INFO]; грошові вклади по рахунках № 1345, № Д-056, № 1076, № 0129, що знаходяться в філії № 3240/04 Липоводолинського відділення в с. Калінінське заповів [PERSON]. З копії погосподарської книги по домогосподарству, що розташоване в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області по вул. Московська, 15/2 вбачається, що головою господарства значилися [PERSON], [INFO], членом господарства значились її чоловік [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], [INFO]. Також вбачається, що після смерті [PERSON] стоїть відмітка про його смерть у п. 23 (щодо осіб, які вибули з господарства) як підстава для вибуття; щодо [PERSON] в цьому ж рядку стоїть відмітка, що вона вибула з даного домоволодіння. (а.с.а.с. 31-32). Ці відомості узгоджуються з даними довідки № 19 від 16 травня 2016 року, виданої виконкомом Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в тім, що [PERSON] протягом 1990 - 2001 років фактично проживала в [INFO] та до дня смерті [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] (а.с. 16 ). 10 грудня 1997 року в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області [PERSON] помер (а.с. 9). 13 лютого 2016 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, видані державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON] на: 1. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6483 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029181, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів держаків за № 139; 2. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6483 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594; 3. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5288 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029181, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 139; 4. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9178 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594; 5. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7261 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594. Відповідно до вимог ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що [PERSON] за життя працював в КСП «Колос» Липоводолинського району Сумської області с. Калінінське, а [PERSON], яка була непрацездатною перебувала на його утриманні. Остання після смерті [PERSON] ще близько 4-ох років проживала в тому ж будинку, де й мешкав [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном після його смерті. Оскільки спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельний пай не було включено до складеного [PERSON] заповіту, [PERSON] являється спадкоємцем, так як перебувала на утриманні [PERSON] близько шести років до його смерті. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 3 вказаної статті, крім справ, передбачених ч. 1, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та факту прийняття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері. Отже, проаналізувавши в системному зв'язку в сукупності письмові докази у справі разом з показанням свідків, які є жителями с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області і яким достеменно відомі обставини проживання [PERSON] та [PERSON], а також перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON], суд приймає до уваги письмові докази та показання свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать встановленим обставинам справи, та приходить до висновку, що основним і постійним джерелом засобів для існування для [PERSON] була допомога з боку особи, яка надавала таке утримання [PERSON] Таким чином, заяву про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та факту прийняття спадщини необхідно задовольнити, оскільки вона є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків.

Outcome: approved