Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 27 755,14 грн. - сума матеріального збитку за мінусом суми сплаченого страхового відшкодування, 4 304,63 грн. - пеня, 1 468,80 грн. - суму оплати за проведення експертизи, 1 600 грн. - суму моральної шкоди, а всього - 35 128,57 грн. Пізніше позивачем позовні вимоги було уточнено, а саме просив стягнути з відповідача на свою користь 12 913,49 грн. - сума матеріального збитку за мінусом суми сплаченого страхового відшкодування, 4 096,22 грн. - пеня, 1 468,80 грн. - суму оплати за проведення експертизи, 2 550 грн. - суму моральної шкоди, а всього - 25 028,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що винним у ДТП, що сталась 10 жовтня 2011 року на автодорозі Олександрівка-Миколаїв, за участю автомобілів ВАЗ, державний номер [NUMBER], та автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2011 року визнано [PERSON], що керував автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у ПАТ «СК «Брокбізнес» згідно Полісу № ВЕ/2802565 від 19 жовтня 2010 року. У відповідності до висновку Київського інституту судових експертиз № 8347/12-54 від 17 вересня 2012 року вартість автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], склала 21 220,49 грн., відновлювального ремонту - 32 713,27 грн., вартість залишків - 16 445,88 грн., проте згідно висновку Київського інституту судових експертиз № 4282/13-54 від 06 червня 2013 року вартість автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], - 80 386,86 грн., розмір відновлювального ремонту становить 32 019,75 грн., сума матеріального збитку - 17 178,10 грн. Відповідачем було виплачено позивачеві 4 262,61 грн., а тому, на думку позивача, відповідач має виплатити позивачеві суму 12 913,49 грн., що є різницею між сумою матеріального збитку, визначеного висновком експертизи № 4282/13-54 від 06 червня 2013 року, та сумою сплачених коштів, крім того, пеню за прострочення виплати. Разом з тим, позивач зазначає, що зазнав значних душевних та моральних страждань, у зв'язку з чим просить стягнути на свою користь 2 550 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2011 року у скоєнні ДТП, що сталася 10 жовтня 2010 року на автодорозі Олександрівка-Миколаїв, за участю автомобілів ВАЗ, державний номер [NUMBER], та Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], визнано винним водія автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, позивач отримав право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок ДТП від [PERSON], проте цивільно-правова відповідальність останнього на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Брокбізнес» у відповідності Полісу № ВЕ/2802565 від 19 жовтня 2010 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. У відповідності до висновку Київського-науково дослідного інституту судових експертиз №8347/12-54 від 17 вересня 2012 року вартість автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], склала 21 220,49 грн., сума відновлювального ремонту - 32 713,27 грн., вартість залишків - 16 445,88 грн. Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 30.2 ст. 30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем не було подано до Відповідача заяву про визнання пошкодженого транспорту таким, що є фізично знищеним, останнім було розраховано суму страхового відшкодування згідно п. 30.2 ст. 30 Закону, тобто різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди: 21 220,49 грн. (вартість транспортного засобу до моменту ДТП) - 16 445,88 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) - 510,00 грн. (франшиза за Полісом) = 4 264,61 грн. (сума страхового відшкодування). 24 вересня 2012 року відповідачем було виплачено в строки, передбачені Законом, страхове відшкодування позивачу в сумі 4 264,61 грн., що визнається позивачем. Проте, позивач не погоджується з сумою страхового відшкодування, що була йому виплачена ПАТ «СК «Брокбізнес», адже у відповідності до висновку Київського-науково дослідного інституту судових експертиз № 4282/13-54 від 06 червня 2013 року вартість автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER], становить 80 386,86 грн., розмір відновлювального ремонту складає 32 019,75 грн., сума матеріального збитку - 17 178,10 грн. Таким чином, є суттєва різниця у вартості досліджуваного автомобіля до скоєння ДТП, в висновках Київського-науково дослідного інституту судових експертиз №8347/12-54 від 17 вересня 2012 року та № 4282/13-54 від 06 червня 2013 року. Згідно висновку судового експерта № 4282/13-54 від 06 червня 2013 року за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, досліджуваний автомобіль вважався таким, що 1998 року випуску, на підставі дубліката паспорта транспортного засобу від 01 квітня 2008 року, згідно якого досліджуваний автомобіль був переобладнаний - встановлено кузов 1998 року. Як стверджує відповідач, зазначений дублікат паспорта транспортного засобу від 01 квітня 2008 року позивачем до ПАТ «СК «Брокбізнес» не подавався. Представник позивача у судовому засіданні допустив, що під час подання до страхової компанії пакету документів з заявою про виплату страхового відшкодування, повинен був подаватися і паспорт транспортного засобу, однак, на підтвердження цього не надав до суду жодного доказу. Таким чином, неточності в процесі оцінки пошкодженого транспортного засобу позивача виникли безпосередньо з його вини, адже при проведенні автотоварознавчого дослідження № 8347/12-54 від 17 вересня 2012 року, відповідач подавав до експертної установи свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], за яким рік випуску автомобіля Toyota Cresta, державний номер [NUMBER] - 1987. Враховуючи, що позивачем не доведено подання до відповідача технічного паспорту від 01 квітня 2008 року, згідно якого досліджуваний автомобіль був переобладнаний - встановлено кузов 1998 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «СК «Брокбізнес» діяв у відповідності до чинного законодавства, а саме виплатив позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 4 264,61 грн., у встановлені строки. Позовна вимога з приводу стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2 550 грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем не надано до суду жодного доказу, на яких ґрунтуються його доводи щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed