Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду з позовом до відповідача про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що [PERSON] 1982 р.н. є матір'ю малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітнього внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по догляду, утриманню та вихованню малолітнього сина, часто залишає дитину на виховання зі своїми рідними. Малолітнього [PERSON] було поставлено на облік служби у справах дітей 12.03.2016, як дитину, яка потрапила у складні життєві обставини - проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З 28.01.2016 малолітній [PERSON] разом з матір'ю перебував в с. Бойківщина Драбівського району Черкаської області та був вилучений з родини діда та баби правоохоронними органами у зв'язку із залишенням без батьківського піклування та влаштований до Драбівської центральної районної лікарні. На момент вилучення дитини, його рідні перебували в стані алкогольного сп'яніння, житло знаходилось в занедбаному стані. За усною інформацією лікарів Драбівської райлікарні, за два тижні перебування малолітнього [PERSON] в лікувальному закладі, мати відвідала дитину лише один раз. Розглянувши заяву матері, [PERSON], 10.02.2016 Комісія ухвалила рішення № 13/1 щодо доцільності повернення малолітнього [PERSON] в родину матері з подальшим влаштуванням дитини до КЗ «Черкаський обласний будинок дитини» Черкаської обласної ради. Родину громадянки [PERSON] передано під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Відповідачка, забравши дитину з лікарні, категорично відмовилася влаштовувати сина до комунального закладу, але підписала угоду про співпрацю з фахівцями ЧМЦССДМ. За інформацією ЧМЦССДМ від 06.06.2016 № 371 [PERSON] не має бажання працевлаштовуватися, не виконує рекомендації спеціалістів, не влаштувала малолітнього до дошкільного навчального закладу, більшу частину часу малолітній проводить в с. Бойківщина Драбівського району. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, за адресою: [ADDRESS], від 22.02.2016, для малолітнього частково створені умови для проживання: квартира потребує ремонту та прибирання, у одній із кімнат поклеєні шпалери, але місця для належного відпочинку та розвитку дитини не створено. За місцем проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, що підтверджується заявою сусідів від 11.07.2016 щодо ухилення гр. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина. [PERSON] перебуває на обліку в Черкаському обласному наркологічному диспансері через вживання наркотичних речовин, неодноразово проходила курси замісної терапії. За місцем її проживання постійно приходять громадяни сумнівної поведінки. на засіданні Комісії гр. 07.09.2016 [PERSON] знаходилась в неадекватному стані, з ознаками наркотичного сп'яніння, не могла вільно говорити та чітко висловити свою думку. Залишення малолітнього [PERSON] у матері є небезпечним для його життя, здоров'я подальшого виховання та створення дитині необхідних умов для розвитку. Оскільки відповідачка безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків по забезпеченню належних умов проживання дитини, його утриманню та вихованню, діє всупереч інтересам сина, тим самим позбавила його права на належне батьківське виховання та утримання, тому звернулись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила відібрати малолітнього [PERSON], який народився [INFO], від матері, громадянки [PERSON], 1982 року народження, без позбавлення її батьківських прав; Малолітнього [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродж. м. Черкаси, непрацюючої, що мешкає за адресою: [ADDRESS], аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з 22 вересня 2016 року до повноліття дитини. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні відмовити, оскільки дитина проживає у її батьків у селі Бойківщина, де для нього створені нормальні умови для проживання і розвитку. Заслухавши, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 1982 р.н. є матір"ю малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітнього внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по догляду, утриманню та вихованню малолітнього сина, часто залишає дитину на виховання зі своїми рідними. Малолітнього [PERSON] було поставлено на облік служби у справах дітей 12.03.2016, як дитину, яка потрапила у складні життєві обставини - проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З 28.01.2016 малолітній [PERSON] разом з матір'ю перебував в с. Бойківщина Драбівського району Черкаської області та був вилучений з родини діда та баби правоохоронними органами у зв'язку із залишенням без батьківського піклування та влаштований до Драбівської центральної районної лікарні. На момент вилучення дитини, його рідні перебували в стані алкогольного сп'яніння, житло знаходилось в занедбаному стані. За усною інформацією лікарів Драбівської райлікарні, за два тижні перебування малолітнього [PERSON] в лікувальному закладі, мати відвідала дитину лише один раз. Розглянувши заяву матері, [PERSON], 10.02.2016 Комісія ухвалила рішення № 13/1 щодо доцільності повернення малолітнього [PERSON] в родину матері з подальшим влаштуванням дитини до КЗ «Черкаський обласний будинок дитини» Черкаської обласної ради. Родину громадянки [PERSON] передано під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді (далі ЧМЦССДМ). Відповідачка, забравши дитину з лікарні, категорично відмовилася влаштовувати сина до комунального закладу, але підписала угоду про співпрацю з фахівцями ЧМЦССДМ. За інформацією ЧМЦССДМ від 06.06.2016 № 371 громадянка [PERSON] не має бажання працевлаштовуватися, не виконує рекомендації спеціалістів, не влаштувала малолітнього до дошкільного навчального закладу, більшу частину часу малолітній проводить в с. Бойківщина Драбівського району. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, за адресою: [ADDRESS], від 22.02.2016, для малолітнього частково створені умови для проживання: квартира потребує ремонту та прибирання, у одній із кімнат поклеєні шпалери, але місця для належного відпочинку та розвитку дитини не створено. 05.07.2016 фахівці Центру в черговий раз відвідали родину за місцем проживання та з'ясували, що позитивних змін в родині не відбувається. За місцем проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, що підтверджується заявою сусідів від 11.07.2016 щодо ухилення гр. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина. [PERSON] перебуває на обліку в Черкаському обласному наркологічному диспансері через вживання наркотичних речовин, неодноразово проходила курси замісної терапії. За місцем її проживання постійно приходять громадяни сумнівної поведінки. 27.07.2016 на засіданні Комісії розглянуто питання про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, останній рекомендовано обстежити малолітнього [PERSON] в медичній установі для вирішення питання подальшого влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, та повторно розглянути питання щодо виконання батьківських обов'язків громадянкою [PERSON] у вересні 2016. Проте, за інформацією ЧМЦССДМ [PERSON] повторно не виконала умови соціального супроводу: офіційно не працевлаштувалась, не пройшла медичного обстеження малолітньому [PERSON], не створила належні умови для повноцінного проживання, виховання та розвитку сина, не влаштувала його до дошкільного навчального закладу. 07.09.2016 на засіданні Комісії [PERSON] знаходилась в неадекватному стані, з ознаками наркотичного сп'яніння, не могла вільно говорити та чітко висловити свою думку. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, відповідачка безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків по забезпеченню належних умов проживання дитини, його утриманню та вихованню, протягом тривалого часу діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила його права на належне батьківське виховання та утримання, залишення дитини у батьків є небезпечним для його життя та здоров'я, морального виховання, а тому, захищаючи права та інтереси дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що здійснювала соціальний супровід сім'ї [PERSON], які не виконували дані їм рекомендації. В будинку діда та баби не створені належні умови для проживання дитини, порушено санітарно-гігієнічні умови; в кімнаті не заслане ліжко, розкидані речі, брудна постіль. В дитини відсутні засоби особистої гігієни, в дитини відсутнє взуття відповідного сезону, не має розвиваючих ігор, розмальовок. Будинок, де проживає дитина перебуває в аварійному стані (лист Драбівського райцентру соціальних служб від 15.11.2016 № 01-09/621). Стаття 151 СК України вказує, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. 4.4 ст. 155 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14 вересня 2016 року за № 428/30-03-03 про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, вважає відібрання дитини доцільним та таким, що відповідає інтересам самої дитини. Ст. 170 СК України вказує, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках... Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім'ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками. Відповідно до норм Сімейного кодексу кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов'язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, внаслідок чого дитина потрапила в тяжкі життєві обставини.

Outcome: approved