Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 20.07.2007 року між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», (далі АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав у позивача кредит у розмірі 4400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначеним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.10.2018 року має заборгованість в сумі 17284,32 грн., яка складається з: 388,92 грн. заборгованість за кредитом; 2137,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13696,64 грн. заборгованість за пенею; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 811,16 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 17284,32 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 1762,00 грн. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника АТ КБ ПриватБанк, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.07.2007 року між АТ КБ "ПриватБанк та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно копії заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент (а.с. 9, 10, 11-25). Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид та строк дії визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання картки, що зазначена в заяві. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем і надав відповідачу платіжну картку «Універсальна», збільшивши згодом кредитний ліміт. Однак, відповідачем зобовязання за договором належним чином не виконувались, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунків заборгованості за договором (а.с. 5-6, 7-8), в розмірі 17284,32 грн., яка складається із: 388,92 грн. - заборгованості за кредитом; 2137,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13696,64 грн заборгованість за пенею, а також штрафів у розмірі 1061,16 грн, з яких відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) і 811,16 грн. - штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 20.07.2007 року, а саме 388,92 грн. заборгованість за кредитом; 2137,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені та штрафів суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов укладеного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Як вбачається з матеріалів справи, що умовами кредитного договору від 20 липня 2007 року, укладеного між сторонами, фактично закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне та за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, як два штрафи, так й нараховану суму пені. На підставі переліченого суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 250 грн. та відсоткового штрафу в розмірі 811,16 грн., за кредитним договором від 20.07.2007 року, оскільки два штрафи являють собою подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення, при наявності такої відповідальності, як пеня, за те саме порушення умов даного договору. Проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача розмір нарахованої пені у розмірі 13696,64 гривень. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1653 грн. 82 коп..

Outcome: partial