Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

27 травня 2015 року ПАТ КБ ,,ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 липня 2007 року між сторонами був укладений договір №NKUCG2061150106 за яким банк надав позичальнику 6000 доларів США строком до 05.07.2027 року. Посилаючись на те, що відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості у неї утворилась кредитна заборгованість у загальному розмірі 4110, 92 доларів США, що складає 84602 грн. 73 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але направив до суд заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачка до суду на розгляд справи не з'явилася, але в матеріалах справи містяться дані про те, що вона повідомлена в установленому законом порядку про час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 10 цієї самої статті друкований орган, у якому розміщується оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідачка про час і місце розгляду справи була повідомлена через оголошення у газеті "Рідне Прибужжя" №40 (3379). Таким чином суд забезпечив право доступу до суду відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до договору №NKUCG2061150106 від 06 липня 2007 року банк надав позичальнику 6000 доларів США (а. с.10-12 ). [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконала, в зв'язку з чим станом на 12.05.2015 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 4110,92 доларів США, що за курсом 20,58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року складає 84602 грн. 73 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 3651,43 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 79,83 доларів США, заборгованість за пенею - 45,61 доларів США (а. с. 5-8 ). Таким чином, відповідач порушила договірні зобов'язання. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Таким чином [PERSON] порушила вимоги ст.ст. 526, 527 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Необхідно відзначити, що зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу позовних вимоги не надходило, а тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту, отримання відсотків та штрафу підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору в сумі 846 гривень 03 копійки. На підставі ст. ст. 14,526,527,629,1049,1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved