Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

21.01.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить шлюб між нею та відповідачем, укладений 30.09.2005 року, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №585 - розірвати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.09.2005 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції укладено шлюб між нею та [PERSON] , актовий запис №585. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , 2008 р.н. На протязі останніх трьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, припинення між ними не можливе. Позивач вказує, що, після розірвання шлюбу, син буде проживати з нею. Спору про поділ спільного майна немає. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 03.03.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, 29.04.2020 представник позивача - адвокат Саламаха В.Р. подав до суду клопотання, у якому просив суд розглядати справу № 953/1029/20 у судовому засіданні, яке відбудеться 29.04.2020 о 14:00 год. без його участі, за наявними в матеріалах справи документами, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі, шлюб між нею та [PERSON] , укладений 30.09.2005, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №585 - розірвати. Крім того, зазначив на наступне. Станом на 29.04.2020 набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України №291 від 22.04.2020 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" у якій затверджено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, а саме внесено зміни до терміну вжиття карантинних заходів на території України. Наголошує на тому, що Кабінет Міністрів оформив рішення про внесення змін окремою Постановою, а саме №291 від 22.04.2020, що означає, що попередня Постанова від 8 квітня 2020 р. № 262 втратила свою законну силу і відповідачеві слід звернутись до суду із клопотанням про перенесення судового засідання у зв`язку із пандемію корона вірусу, яке буде грунтуватись на чинній станом на дату судового засідання Постанові КМУ. Представник позивача акцентував увагу на тому, що відповідач на попередні засідання подавав заяви, в яких зазначав, є гіпертоніком, інвалідом та має поганий стан здоров`я, але до суду інформацію, яка б підтверджувала будь-яку з цих заяв не надав Додатково повідомив, що [PERSON] та [PERSON] фактично не перебувають у шлюбних відносинах з 2014 року та їх шлюб як такий був не більш ніж формальним приводом співпроживання. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що є довідка про доставку смс-повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи 29.04.2020 у його відсутності до суду не надходило, відзиву на позовну заяву також подано не було. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Частиною 3 статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 30 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.09.2005 зроблено відповідний актовий запис за №585 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 17.12.2008 зроблено відповідний актовий запис за №5645 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції. Батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач та відповідач мають різні погляди на сім`ю та шлюб, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо, та з урахуванням поданих стороною позивача доказів - суперечить інтересам позивачки. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved