Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 16 листопада 2010 року відповідач була прийнята на роботу до ВП «Шахтоуправління Ровеньківське», на посаду гірника поверхні. Відповідач, як робітник, яка проживає в будинку з пічним опаленням, була забезпечена побутовим паливом та отримала вугілля за 1 та 2 півріччя 2011 року у розмірі 5 900,00 кг. Наказом №1412/к від 30 вересня 2011 року відповідача було звільнено за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 22 вересня 2011 року. Таким чином, у зв'язку з тим, що у другому півріччі 2011 року відповідач не відпрацювала на підприємстві 100 днів, вона повинна сплатити вартість вугілля за невідпрацьований час у сумі 1117,21 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечував проти розгляду справу за відсутністю відповідача та ухвалення заочного рішення. Відповідач у зал судового засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що Наказом №1540/к від 15 листопада 2011 року відповідач булав прийнята на роботу до ДП «Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровеньківське», на посаду гірника поверхні (ар.с.9-11), і як робітник шахти, яка проживає в будинку з пічним опаленням була забезпечений побутовим паливом (вугіллям) за 1 та 2 півріччя 2011 року у розмірі 5 9000,00 кг. (ар.с.14). Також судом встановлено, що на підставі наказу №1412/к від 5 вересня 2011 року відповідач була звільнена з ДП «Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 22 вересня 2011 року (ар.с.8). Таким чином, у зв'язку з тим, що у другому півріччі 2011 року відповідач не відпрацювала на підприємстві 100 днів, вона повинна сплатити вартість вугілля за невідпрацьований час у сумі 1117,21 грн., яка складається з наступного: вартість 1000 кг вугілля у 2011 році складала 722 грн. 70 коп. (ар.с.13); не відпрацьовано у 2 півріччі 2011 року - 100 робочих дня; таким чином вартість вугілля за невідпрацьовані дні складає: (5900 кг х 722,70 грн.) : 365 днів х 100 днів = 1117,21 грн. Крім того судом встановлено, що 01 грудня 2011 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» був укладений концесійний договір. Згідно концесійного договору цілісний майновий комплекс Державного підприємства «Ровенькиантрацит» передано в концесію товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит». Згідно п. 33.8 концесійного договору від 01.12.2011 р. товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» є правонаступником державного підприємства «Ровенькиантрацит». Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку вугілля. Із Положення "Про порядок забезпечення паливом на побутові потреби в підрозділах ДП "Ровенькиантрацит", особи, які звільнились з підприємства та отримали норму побутового палива зобов'язані відшкодувати вартість вугілля по діючому на момент звільнення вартості за фактично невідпрацьований час у звітному. При обчисленні розміру вугілля, який підлягає оплаті звільненим працівником річну норму палива розподіляти щомісячно рівномірно. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до квитанції, що є у матеріалах справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (ар.с.1), тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved