Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, вказавши в обґрунтування позову наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 550, виданого 27.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] На даний час у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не є її власниками. Позивач не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки відповідачі в добровільному порядку не звільняють належну позивачу квартиру та чинять позивачу перешкоди у її користуванні, що обмежує права позивача як власниці квартири. Тому Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів із вказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікуванні, однак доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання суду не надав, письмових заперечень проти позову суду не надав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, письмових заперечень проти позову суду не надали. Представник третьої особи Орджонікідзевського районного відділу у м. Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва, виданого 27.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 550. Зазначене свідоцтво видано на підставі акту № 69/6 про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 26.03.2013 року. Право власності Позивача на зазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 27.03.2013 року за № 28946223101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1672321 від 27.03.2013 року. З матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2013 року прилюдні торги з продажу предмета іпотеки - квартири [ADDRESS], що проводилися 11.03.2013 року Запорізькою філією Приватного підприємства „Спеціалізоване підприємство „Юстиція" визнано недійсними та скасовано протокол проведення прилюдних торгів від 11.03.2013 року № 05/306/12/1-6. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.11.2013 року, яке набрало законної сили, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2013 року скасовано та в частині задоволення позову ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно довідки МКП „ОСНОВАНІЄ" від 25.04.2013 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачем на адресу Відповідачів, 28.03.2013 року направлено вимогу про звільнення належної їй на праві власності квартири. Зазначена вимога Позивача від 28.03.2013 року була одержана відповідачами 02.04.2013 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Після отримання вимоги, відповідачі приміщення вказаної квартири не звільнили, з реєстрації за зазначеною адресою не знялись. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Оскільки позивач є власником квартири, вона має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їй користуватися та розпоряджатися її майном - квартирою. У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України „Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно ч. 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На підставі викладеного, беручи до уваги, що після отримання вимоги, Відповідачі у добровільному порядку не звільняють квартиру [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 114,70 гривень.

Outcome: approved