Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 24 січня 1981 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Стебницької міської ради Львівської області, актовий запис № 5. Причиною розірвання шлюбу вказує на різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я. З відповідачкою спілкувався з приводу розірвання шлюбу, але остання ігнорувала його всі прохання. Примирення між ними є неможливим. Подальше спільне життя позивача із відповідачкою та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Спроби налагодити сімейне життя та знайти спільну мову виявилися невдалими. Подружні відносини між ними припинені ще 15 років назад. Спільного господарства не ведуть. Учасники справи в судове засідання не з»явились. Від позивача поступила заява про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про слухання справи як по останньому відомому місцю проживання та реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема у п.п. 10, 14, 15 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я сторін по справі - [PERSON] та [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки вони на протязі останніх п"ятнадцяти років спільно не проживають. Сім"я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що їхній шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704.80 грн., що підтверджується квиитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved