Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивачем як органом опіки та піклування подано до суду позов в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 14 лютого 2019 року прибула до м.Прилуки Чернігівської області з Кіровоградської області з двома малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких залишила на сторонніх осіб. На даний час [PERSON] проживає у бабусі по батьковій лінії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 14 лютого 2019 року знаходиться в педіатричному відділенні КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради. При цьому, за час перебування дитини в медичному закладі, мати жодного разу не телефонувала, не приїздила, не цікавилася життям, розвитком та станом здоров`я дитини. Оскільки, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей позивачем, тому позивачем і подано до суду позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явилася через невручення рекомендованих поштових відправлень, які було повернуто до суду Укрпоштою за адресами зареєстроного місця проживання: [ADDRESS] та фактичного місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Місце ж проживання відповідача [PERSON] , [INFO] згідно з довідкою Комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області від 06 вересня 2019 року за №024/01-09, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає. Крім того, відповідач про дату, час та місце судового засідання 13 вересня 2019 року повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989р.), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також інших нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, ..дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..». Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2016 року, [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю записана [PERSON] (а.с.6). [INFO] народилася [PERSON] та її матір`ю записана [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2018 року (а.с.5). У відповідності до копій Довідки про склад сім`ї від 12 березня 2019 року за №024/1-09 та довідки від 06 вересня 2019 року за №024/1-09 Комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає. Остання має дочку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою. Вихованням даної неповнолітньої дитини займається бабуся [PERSON] . Зі слів сусідів, батьки дитини не займаються її вихованням взагалі, оскільки батько [PERSON] на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, а місце знаходження матері [PERSON] не відомо. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває в Комунальному некомерційному підприємстві «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради, з 14 лютого 2019 року по теперішній час. За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] та інші родичі дитину не відвідували та станом її здоров`я і розвитку не цікавилися, що підтверджується довідками КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» від 20 березня 2019 року за №191, від 06 вересня 2019 року за №447 та Актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 20 березня 2019 року. 11 квітня 2019 року за №02-16/1534 Прилуцькою міською радою як органом опіки та піклування складено Висновок, згідно якого вбачається, що за інформацією Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, [PERSON] прибула до міста Прилуки з Кіровоградської області і залишила на стронніх осіб двох малолітніх дітей, веде бродячий спосіб життя, не має постійного місця проживання, на даний час місце її перебування не встановлено. ЇЇ дочка [PERSON] , [INFO] , з 14 лютого 2019 року знаходиться в педіатричному відділенні КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради, за час перебування в якому мати не телефонувала, не приїздила, не цікавилася життям, станом здоров`я та розвитком дитини. [PERSON] , [INFO] проживає у бабісі по батьковій лінії. Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення соціального захисту прав дітей, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с.4). Крім того, судом встановлено, що згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , внесено відомості про батька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 02 травня 2019 року за №16/2165, [PERSON] , 1997 року народження з 27 лютого 2018 року утримується в установі як особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини [PERSON] внесено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я) (а.с.24-25). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] як мати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дітей, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає допомоги на їх матеріальне утримання. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки остання за зареєстрованим місцем проживання не проживає, веде бродячий спосіб життя та її фактичне місце перебування не відомо, за час перебування дітей в медичному закладі та у бабусі по батьковій лінії, не телефонувала, не приїздила, не цікавилася їх життям, розвитком та станом здоров`я дитини. Відповідач має реальну можливість допомагати дітям, утримувати та належним чином їх виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю. Таким чином, у суду є всі підстави вважати що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей в розумінні положень Сімейного кодексу України, а тому позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам малолітніх дітей. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved