Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 1984 року, Жденіївською селищною Радою народних депутатів Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №8, та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилися син [PERSON] , який на теперішній час вже є повнолітнім. Вимоги позивач мотивує тим, що подальше спільне життя не складається, втратилися взаємопорозуміння та спільні інтереси, зявилися різні погляди на сімейне життя, відповідач не бажає будувати сімейні відносини на почуттях взаємної поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюбні відносини фактично вже припинені, оскільки сторони вже більше десяти років проживають окремо. На примирення позивач не погоджується, шлюбні відносини продовжувати не бажає, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке носила в шлюбі « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з"явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання повторно\~не зявився,\~про час і місце розгляду справи\~був належним\~ чином повідомлений,\~ що підтверджується\~ рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відміткою вручено особисто за № 8911400030423. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Так, судом зясовано, що сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 1984 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованому Жденіївською селищною Радою народних депутатів Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 8. Від спільного сімейного життя у сторін народився син, який на теперішній час є повнолітнім. Проживання спільним подружнім життям та збереження сім`ї стало неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає, сім`я існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати та за її вибором залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved