Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за кредитним договором, заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, посилаючись на такі обставини. 02 липня 2007 року сторони уклали кредитний договір № 014/83122/82/77479, відповідно до якого позивач надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 71400,0 доларів США строком до 02 липня 2017 року із розрахунку 13,5 % річних із цільовим використанням: на споживчі цілі та сплату комісій Банку за цим договором, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 3.5 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір іпотеки (земельна ділянка, площею 0,180 га., в тому числі: під забудовою - відсутня; ріллі - 0,180 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2629, та договір поруки № 014/83122/82/77479/1. Відповідно до договору поруки поручитель [PERSON] поручився за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 04 серпня 2011 року року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором на загальну суму 100738,63 доларів США, що на день НБУ складає 803007,77 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором, та суму судових витрат. У наступному судовому засіданні позивачем були збільшені позовні вимоги, та станом на 18 жовтня 2013 року прострочена заборгованість за кредитним договором № 014/83122/82/77479 від 02 липня 2007 року складає на загальну суму 282847,71 доларів США, що на день НБУ складає 2260801,75 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 59531,70 доларів США, що станом на день НБУ становить 475836,88 грн.; - заборгованість за відсотками - 30844,88 доларів США, що станом на день НБУ становить 246543,13 грн.; - пеня - 192471,13 доларів США, що станом на день НБУ становить 1538421,74 гривень, на підставі цього позивач вимагає стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, та стягнення в рівних частках судових витрат. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на позов, в якому просив відмовити позивачу у стягненні з відповідачів 803007,77 гривень, зазначивши, що 15 червня 2007 року була подана заява про отримання споживчого кредитного договору. 02 липня 2007 року був укладений кредитний договір № 014/83122/82/77479 на отримання 71400,0 доларів США строком по 02 липня 2017 року. Згідно заяви на отримання готівки за №856/797-103 відповідачем отримано 70000,0 доларів США, що на день НБУ складало 353500,0 гривень. Щомісячні платежі були встановлені у розмірі 595 доларів США. Оскільки [PERSON] мав успішний бізнес, кредит ним погашався певний час згідно графіку. Станом на 01 грудня 2011 року відповідачем погашено 50% від суми кредиту, тобто він погасив 35000,0 доларів США. Тому незрозуміло, чому станом на 29 серпня 2011 року його борг складав вже 803007,77 грн., що більше 100000,0 доларів США. Тобто, він повинен сплатити Банку, недобросовісному надавачу фінансових послуг, на 449507,77 грн. більше, ніж отримав за умовами договору від 02 липня 2007 року. Кредит ним отримувався для використання на споживчі цілі. На період укладання споживчого кредитного договору він займався як приватний підприємець з 2006 - 2010 р.р. перевезенням вантажів за договорами з портом. Бізнес був успішний, тому він розраховував на те, що зможе без будь-яких перешкод погашати кредит. Однак, у зв'язку з дійовою світовою фінансовою кризою, яка триває на Україні та офіційно наголошена рішенням держав СНД від 12 грудня 2008 року з червня 2007 року по даний час, бізнес перестав приносити прибуток, підприємницька діяльність була ним припинена у 2010 році. Тому вина з боку відповідача у настанні форс-мажорних обставин немає, також немає його вини у тому, що відповідач не зміг належним чином виконувати зобов'язання щодо погашення суми споживчого кредиту у значно збільшеній сумі, начебто удвічі, що є порушенням балансу в договірних правовідносинах та є несправедливими умовами, порушуючи права саме споживача фінансової послуги, тобто відповідача. 15 грудня 2010 року [PERSON] зустрічався з представником Банку та сторони домовились, що відповідач передає Банку для реалізації з метою погашення на той час заборгованості земельну ділянку, яка була предметом застави за кредитним договором. 16 лютого 2011 року була проведена зустріч з представником Банку, на якої сторони домовились, що відповідач згоден з ціною земельної ділянки у розмірі 234222,0 грн., яку Банк брав на реалізацію. З метою реалізації Банком земельної ділянки усі оригінали правовстановлюючих документів були передані представнику Банку. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяву про скасування неустойки, посилаючись на п. 27 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року та вимог ст. 551 ЦК України, з урахуванням майнового стану відповідачів, наявності неповнолітніх дітей, наявності у відповідача [PERSON] інвалідності 2-ої групи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову із наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року [PERSON] звернувся до ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (зараз - Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль") із заявою про надання кредиту в сумі 71500,0 доларів США, що підтверджується заявою № 797 від 15 червня 2007 року. 02 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (зараз - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/83122/82/77479, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 71400,0 доларів США строком до 02 липня 2017 року із розрахунку 13,5 % річних із цільовим використанням: на споживчі цілі та сплату комісій Банку за цим договором, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором, згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами (додаток №1 до Договору). В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 3.5 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2629, та договір поруки № 014/83122/82/77479/1. Згідно із п. п. 1.1, 1.2. договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: земельна ділянка, площею 0,180 га., в тому числі: під забудовою - відсутня; ріллі - 0,180 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідно до договору поруки поручитель [PERSON] поручився за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, відповідно п. п. 1.2, 2.1, 3.1 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 18 жовтня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 014/83122/82/77479 від 02 липня 2007 року на загальну суму 282847,71 доларів США, що на день НБУ складає 2260801,75 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 59531,70 доларів США, що станом на день НБУ становить 475836,88 грн.; - заборгованість за відсотками - 30844,88 доларів США, що станом на день НБУ становить 246543,13 грн.; - пеня - 192471,13 доларів США, що станом на день НБУ становить 1538421,74 гривень. По справі призначалася судова експертиза документів фінансово-кредитних операцій за клопотанням [PERSON] У зв'язку з неоплатою експертизи вона не була проведена. В поашому [PERSON] відмовився від проведення експертизи. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору, позичальник зобов'язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені Кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів,що забезпечують погашення кредиту. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 30 банківського дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. Згідно з п. 10.1. Кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, інвалідом 2-ої групи, на його забезпечені перебуває малолітня дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить посвідчення [NUMBER] від 02 червня 2004 року, довідка до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД №032025 від 12 серпня 2009 року, свідоцтво про народження [NUMBER] від 20 грудня 2011 року, запис №1185. На забезпеченні [PERSON] перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08 червня 2000 року, запис №367. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати частково позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 100376,58 доларів США, що на день перерахунку заборгованості складає за курсом НБУ 802008,87 гривень, зменшивши неустойку до 10000,0 доларів США, що складає 79900,0 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках судові витрати в розмірі 1820,0 грн. = (1700,0 грн. + 120,0 грн.). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial