Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 05.07.2008 року Димитрівською селищною радою міста Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №12, оскільки на даний час шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спору з приводу визначення місця проживання дитини та поділу майна між сторонами немає. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить строк на примирення не надавати, судові витрати залишити по фактично понесеним, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 04.12.2019 року, №3231/159/16 відомості щодо реєстрації або зняття [PERSON] , [INFO] , в Реєстрі територіальної громади, відсутні. Судові повістки про виклик відповідача в судові засідання на 22.01.2020 року та 03.03.2020 року, які було направлено на адресу вказану в позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , повернулись на адресу суду з відмітками про їх невручення. Разом з тим, 17 грудня 2019 року та 27.01.2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України булирозміщеніоголошення про виклик [PERSON] на 11.00 год. 22.01.2020 року та на 09.00 год. 03.03.2020 року відповідно, на розгляд зазначеної цивільної справи. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 05.07.2008 року Димитрівською селищною радою міста Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Згідно позовної заяви спору з приводу визначення місця проживання та утримання дитини між сторонами немає. Відносини між подружжям не склалися, вони більше року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає. Відповідно до позовної заяви спору з приводу визначення місця проживання та утримання дитини та поділу майна немає. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати позивач просить залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved