Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У червні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2002 року до початку 2013 року [PERSON] проживала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] яке видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. На теперішній час позивач та відповідач мешкають окремо. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі №331/10107/13-ц від 19.12.2013 року з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в твердій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 06.12.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повнолліття. На теперішній час здоров'я позивача значно погіршилось, позивач просить суд збільшити розмір аліментів до 1 500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах [PERSON] наполягає в повному обсязі та у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, просила суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи за його відсутності до суду не надходило. Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності відповідача не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до увагу заяву представника позивача та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі та ухвалою від 10 серпня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяву представника позивача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 2002 року до початку 2013 року вона проживала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя. (а.с. 14) [INFO] у них народилася донька - [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] яке видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 15) На теперішній час позивач та відповідач мешкають окремо. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі №331/10107/13-ц від 19.12.2013 року з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в твердій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 06.12.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повнолліття. (а.с. 6-7). На теперішній час стн здоров"я [PERSON] значно погіршився, внаслідок чого вона потребує систематичного лікування, профілактичного нагляду, постійного застосування медичних препаратів за показаннями лікарів, витрати на які значними та позбавляють її можливості належним чином матеріально утримувати дітей. Так, згідно Виписного епікризу неврологічного відділення КП «Міська лікарня №7 м. Запоріжжя» від 12.12.2013 року поставлено діагноз: церебральний судинний криз. Артеріальна гіпотензі, вестибуло-атактичний виражений астено-невротичний синдром. Аутоімунний тиреодит, аутериоз. Показано курси лікування 1-2 рази на рік. (а.с. 16) Відповідно до Виписки з історії хвороби від 27.03.2014 року, виданої неврологічним відділенням Університетської клініки Запорізького Державного медичного університету, підтверджено діагноз: начальні прояви недостатності мозкового кровообігу з вегетативно-судинним синдромом, перманентно-пароксизмальна течія, цефалгічний та астенічний синдроми, атеросклероз церебральних артерій, дискогенна лівостороння люмбоішалгія, рецидивуюча течія, стадія загострення, мишечно-тонічний та больовий синдром, пролапс дисків. (а.с. 17-18) Випискою з історії хвороби від 17.06.2016 року, видана неврологічним відділенням Університетської клініки Запорізького Державного медичного університету, підтверджено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія І ст., цефалгічний, астенічний синдроми, атеросклероз церебральних артерій, дискогенна лівостороння радикулопатія, хронічна рецидивуюча течія, стадія загострення, больовий та мишечно - тонічний синдроми, пролапс дисків. (а.с. 19) Згідно Виписного епікризу з історії хвороби від 07.04.2017 року, виданого терапевтичним відділенням Університетської клініки Запорізького Державного медичного університету, підтверджено діагнози: гострий бронхіт, затяжна течія. Первинний остеоартроз з переважним ураженням колінних суглобів, дискогенна цервикалгія, радикулопатія, хронічна рецидивуюча течія, стадія загострення, больовий та мишечно- тонічний синдроми, грижа диска, протрузії дисків, дисциркуляторна енцефалопатія І ст., вестибулярний, цефалгічний, астенічний синдроми.(а.с. 20) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1500 грн. але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved