Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

27.12.2017 року Міністерство оборони України, Військова академія (м.Одеси) звернулись до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачі послались на те, що 30.07.2014 року наказом Військової академії [PERSON] зараховано курсантом до учбового закладу на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 10.03.2017 року відповідача відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання», виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення. Станом на 10.03.2017 року заборгованість відповідача перед учбовим закладом завитрати, пов'язані з її утриманням у вищому навчальному закладі становить 80 856, 51 грн. Окрім задоволення позовних вимог позивачі просили присудити на користь Військової академії (м.Одеса) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача - Міністерства оборони України в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник позивача - Військової академії (м.Одеса) в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504514983119), про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Згідно письмових пояснень по суті позовних вимог відповідач позов визнана частково, не заперечувала проти наявної заборгованості в частині грошового та медичного забезпечення, заперечуючи при цьому проти стягнення з неї заборгованості за продовольче забезпечення, речове забезпечення та спожиті комунальні послуги. Дослідивши матеріали цивільної справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2014 року наказом Військової академії [PERSON] зараховано курсантом на 1й курс навчання до Військової академії на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Вищевказані обставини підтверджуються витягами із наказів начальника Військової академії від 30.07.2014 року за №24-ПМ, №229, №154, контрактом про проходження військової служби (навчання) у ЗБС України. 10.03.2017 року наказом начальника Військової академії від 10.03.2017 року №16-РС на підставі заяви [PERSON] про небажання продовжувати навчання відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» ( у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовця). Станом на 10.03.2017 року заборгованість відповідача перед учбовим закладом завитрати, пов'язані з його утриманням становить 80 856, 51 грн. (довідка - розрахунок від 10.03.2017 року №1/59/143. Вказана заборгованість згідно довідки складається з: грошового забезпечення, продовольчого забезпечення, речового забезпечення, медичного забезпечення, спожитих комунальних послуг та енергоносіїв. Фактичне надання витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі підтверджується довідками від 10.03.2017 року за №1/59/143, від 01.03.2017 року за №2/5, довідкою щодо вартості наданих комунальних послуг за період з 30.07.2014 року по 10.03.2017 року, довідкою розрахунком вартості харчування за період з 30.07.2014 року по 24.12.2014 року, з 05.01.2015 року по 11.03.2015 року, з 28.03.2015 року по 30.03.2015 року, довідкою про отримання грошового забезпечення за період з 2014 року по 2017 рік. Добровільно заборгованість відповідачем не сплачена та шляхом надання доказів із дотриманням Глави 5 Розділу І ЦПК України не спростована. Суд критично оцінює заперечення відповідача про те, що обмундирування було пошито нею самостійно за власні кошти, а після відрахування її з учбового закладу повернуто академії, їжа яка надавалась академією була незбалансованою, тому кілька разів на тиждень мати переказувала їй харчування, в інші рази відповідач їла за межами навчального закладу, а електроенергію періодично вимикали. Так, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано, зокрема, доказів про її відмову від харчування в учбовому закладі, не проживання в казармі, придбання обмундирування за власні кошти та відмову від наданого академією. Більш того, розмір спірних витрат був погоджений 10.03.2017 року між навчальним закладом та відповідачем [PERSON] шляхом підписання довідки - розрахунку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 36 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Так, за Постановою КМУ «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 12.04.2017 року відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія). У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Оскільки [PERSON]через небажання продовжувати навчання фактично достроковорозірвала контракт із Військовою академією, її відраховано з учбового закладу, відповідач зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з її утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Такі витрати становлять 80 856, 51 грн. та пов'язані з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Судові витрати, документально підтверджені позивачами в розмірі 1600 грн. підлягають стягненню на користь Військової академії в порядку ст. 141 ЦПК України, якою фактично сплачені за платіжним дорученням №2366 від 20.12.2017 року.

Outcome: approved