Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості розмірі 36777 грн. 40 коп. та витрат з оплати судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03.08.2017 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 637521133 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 10460 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 29 днів. Позивач своє зобов"язання по перерахуванню кредитних коштів виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, за захистом свого порушеного права. 24.09.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва, від предсваника відповідача надійшли письмові пояснення до позову, в яких останній заперечував щодо задоволення позовних вимог.(а.с.42-43) Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.(а.с.68-69) Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання». (а.с.67) Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив та у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 03.08.2017 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 637521133 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 10460 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 29 днів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, встановлено, що сторони дійсно уклали кредитний договір, в письмовій формі, тобто з додержанням вимог закону. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст.526 ЦК України. Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума кредиту станом на 24 квітня 2018 р. складає 10460 грн. 00 коп., а саме: сума заборгованості по процентам в розмірі 1213 грн. 40 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 25104 грн. 00 коп., сума заборгованості, сплачено добровільно 0 грн. 00 коп. та судовий збір 1762 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов`язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved