Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 20227 грн. 20 коп. заборгованості за договором №2890801444-026368 від 27 липня 2018 року, з якої: 4300 грн. заборгованості за кредитом, 7284 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, 8643 грн. пені. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] 27 липня 2018 року укладено Договір №2890801444-026368 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] була надана позика в розмірі, встановленому договором та перераховано на картковий рахунок відповідача,-4300 грн.. Вказана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19 лютого 2018 року, зі строком 31 день. 01 листопада 2018 року між позикодавцем та позивачем - ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0111/2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Крім того, до фактора перейшли всі пов`язані з кредитними договорами права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених відповідачем [PERSON] відсотків, неустойки у повному обсязі. Оскільки позикодавцем зобов`язання за договором від 27 липня 2018 року виконані в повному обсязі, внаслідок укладання Договору про надання фінансових послуг факторингу №0111/2 від 01 листопада 2018 року, відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за вищевказаним договором, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню позики та відсотків за користування нею, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 01 листопада 2018 року складає 20227 грн. 20 коп.. Представник позивача [PERSON] просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якій вручена ухвала про відкриття провадження у справі шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є останньою відомою адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення 01 березня 2019 року інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. \~ \~ \~ \~Представник позивача згідно клопотання до позовної заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~За таких\~обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність його заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,-наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія Є Гроші» та фізичною особою [PERSON] в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com було укладено договір №2890801444-026368 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, предметом якого є споживча позика у розмірі 4300 грн., сума процентів за користування позикою за 31 день становить 1522 грн. 20 коп, проценти за користування позикою-2% за кожний день користування позикою, дата повернення позики-не пізніше 26 серпня 2018 року. Сторонами погоджена відповідальність за невиконання умов договору, зокрема, в разі невиконання позичальником договірних зобов"язань позикодавець має право додатково, крім процентів, на пеню за кожен день прострочення у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення. Згідно копії платіжного доручення №5113 від 27 липня 2018 року відповідачем [PERSON] на виконання умов вказаного договору отримано 4300 грн., що підтверджується також і повідомленням від 14 грудня 2018 року щодо видачі займу на карту клієнта, номер транзакції 6359542. У відповідності до ст.13\~Закону\~України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зокрема, згідно ст.12 вищезгаданого Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності до ч.1 ст.202\~ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст.1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1055\~ЦК\~України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За таких обставин договір №2890801444-026368 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27 липня 2018 року, є письмовим правочином, який відповідає нормам, передбаченим ст.ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягненням всіх істотних умов договору, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 01 листопада 2018 року по вказаному договору має заборгованість: заборгованість за кредитом-4300 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 7284 грн. 20 коп., заборгованість за пенею-8643 грн.. 01 листопада 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія Є Гроші» та ТОВ «Фінансова Компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0111/2, згідно якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані божниками щодо заборгованості, стали дійсними та вважаються наданими фактору, а також до фактора перешли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойки у повному обсязі і по договору №2890801444-026368 від 27 липня 2018 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] .. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності договору позики від 27 липня 2018 року та договору факторингу від 01 листопада 2018 року,-станом на час розгляду справи відсутні. Докази на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору від 27 липня 2018 року відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, остання не виконує умови кредитного договору ні первинному, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надала\~суду у\~встановленому порядку\~заяву із\~запереченнями щодо\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~відзиву,\~заперечення,\~у зв`язку\~з чим\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 1921 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved