Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище заявою і просила ухвалити рішеня, яким встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Троїцьк Челябінської області, громадянина України, який помер [INFO] року на тимчасово окупованій території України у м.Перевальськ Луганської області. Обгрунтовуючи вимоги тим, що вироком Конотопського міськрайонного суду від 22 травня 2013 року син був визнаний винним і засуджений за ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Покарання відбував у виправній колонії м. Перевальск Луганської області.З розмов по телефону знала, що тяжко захворів - цероз печінки. 08 грудня 2015 року по телефону із Сумської філії ПАТ "Укртелеком" була передана телефонограма про те, що син [INFO] року помер в Перевальській виправній колонії. У зв"язку з тим, що має похилий вік, отримує пенсію в розмірі 1250 грн, потяги до м. Перевальска не ходять, тому поїхати на непідконтрольну України територію не змогла. Заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON], який помер на тимчасово окупованій території України у м. Перевальск Луганської області, адже неможливість отримання свідоцтва про смерть створює перешкоди у реалізації її прав У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала. Заінтересовані особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Конотопський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Сумській області, Конотопский міський відділ Управління державної міграційної служби України в Сумській області надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, а при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.(а.с.26-28) Свідок [PERSON], пояснила, що на прохання заявниці телефонувала до Перевальської виправній колонії, де і підтвердили факт смерті [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з наявних матеріалів справи, із заявою про встановлення факту смерті звернулася [PERSON] мотивуючи тим, що на тимчасово окупованій території України в м. Перевальськ Луганської області помер її син, [PERSON], який відбував покарання у виправній колонії м. Перевальск Луганської області призначене вироком Конотопського міськрайонного суду від 22 травня 2013 року за ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Перевальськ Луганської області. За змістом частин 1-2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 вказаного Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Чинне законодавство (ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану») передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940 (далі - Правила) підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.( п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України) Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів у справі, достовірно встановлено факт смерті [PERSON], який [INFO] року на тимчасово окупованій території України у м.Перевальськ Луганської області У своїх поясненнях [PERSON] і свідок [PERSON] підтвердили факт смерті [PERSON] Копія медичного свідоцтва про смерть у заявниці відсутня Як вбачається із копій свідоцтва про народження і паспорта [PERSON], [INFO], народився в м. Троїцьк Челябінської області Російської Федерації, є громадянином України і значится зареєстрованим в [ADDRESS].(а.с.5,9,13,15,30) Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті її сина, що має юридичне значення, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до Правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. За змістом частин 3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved