Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права власності. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачу - [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Однак, у даній квартирі є зареєстрована й відповідач [PERSON], [INFO], остання за вищезазначеною адресою не проживає більше чотирьох років, оскільки проживає за іншою адресою, з другим чоловіком де саме позивачу невідомо, у добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовляється знятися із реєстраційного обліку. Відповідач по справі - [PERSON] була дружиною сина позивача - відповідно невісткою останнього, у зв'язку з чим, позивач в той час надав згоду для її місця реєстрації у його власній квартирі. Уже понад чотири роки вони розлучені й відповідач не проживає у квартирі в якій є зареєстрованою, а її прописка створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні такою. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] немає ніякого відношення до його нерухомого майна, оскільки вищевказану квартиру він придбав за свої кошти. На звернення позивача до Ужгородського міського відділу ГУ ДМС в Закарпатській області про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. А отже враховуючи вищенаведене позивач просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON], [INFO] права користування та розпорядження своїм майном, шляхом виселення [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] та позбавити її права користування житловим приміщенням й зняти [PERSON], [INFO] із реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS]. 27.03.2014 р. позивач надав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить позовні вимоги зазначені в позові від 13.02.2014 року змінити, і зазначити в наступній редакції: усунути перешкоди у здійсненні [PERSON], [INFO] права користування та розпорядження своїм майном, шляхом визнання втрати правом користування [PERSON], [INFO], квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалі справи доказів. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Представник Ужгородського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не заявився, надано лист згідно якого просять розглянути вищевказану справу без їх участі. Враховуючи наведене та беручи до уваги ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» за № 12171562 від 16 жовтня 2006 року, встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3805 на праві приватної власності в цілому (1/1 частка) належить вищевказана квартира. Відповідно до довідки № 5218 від 26.12.2013 року, виданою Ужгородською міською радою народних депутатів, а саме Комунальним підприємством ЖРЕР № 5 м. Ужгород Закарпатської області встановлено, що разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS], зареєстрована [PERSON]. Відповідно до довідки №669 від 27.02.2014 року, виданою Ужгородською міською радою народних депутатів, а саме Комунальним підприємством ЖРЕР № 5 м. Ужгород Закарпатської області встановлено, що разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрована його невістка [PERSON]. Окрім цього у даній довідці вказано, що згідно заяви від основного власника [PERSON], [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає з 01.11.2008 р. За відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області громадяни [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 382 від 01.12.2008 року. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна у відповідача відсутнє. Відповідач [PERSON] знаходиться на реєстраційному обліку не за своїм місцем мешкання, чим створює перешкоди в реалізації права власності позивача. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ч.1, 2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачам майна, відповідач створює позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Як вбачається із позовної зави та матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], і не проживає по даній адресі з 01.11.2008 р., однак не дивлячись на те, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою у добровільному порядку відмовляється знятися із реєстраційного обліку, дана реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє конституційного права позивача, як власника квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано відомостей, які б спростовували твердження позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved