Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

в червні 2013 року позивач Автопідприємство господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України звернулося в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Лафорд", [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Моторне (транспортне) Страхове Бюро України про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 2 липня 2012р. на перехресті вул. Братиславська - Шолом-Алейхема в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] і який на праві господарського відання належить позивачу. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.08.2012р. винним у скоєнні ДТП визнано водія [PERSON], який керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху та допустив наїзд на автомобіль позивача. Згідно звіту розмір шкоди заподіяний позивачу в результаті ДПТ становить 154201,30 грн. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована у ПрАТ «СК «Лафорд», то страхове відшкодування в розмірі ліміту відповідальності в розмірі 50000,00 грн. має бути виплачено страховиком ПрАТ «СК «Лафорд», а решта суми має бути відшкодована відповідачем [PERSON] Просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Лафорд» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 50000.00 грн., а з винуватця ДТП [PERSON] решту розміру заподіяної шкоди, а саме 104201,30 грн. та судовий збір в розмірі 1542,02 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача ПрАТ «СК «Лафорд» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні подали заяву про часткове визнання позову у розмірі 29448,36 грн. та зазначили, що відповідно до висновку за результатами проведеної судової авто товарознавчої експертизи ринкова вартість дорожнього транспортного засобу автомобіля «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER] та його складових після ДТП на дату оцінки 23 квітня 2013 року складає 74752,94 грн. Тому відшкодуванню відповідачами підлягає шкода у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 79448,36 грн. Третя особа представник Моторно (транспортно) Страхового Бюро України в судовому засіданні при вирішенні даного спору покладається за розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що 2 липня 2012 року на перехресті вул. Братиславська - вул. Шолом-Алейхема в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі водія [PERSON], який керував автомобілем «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], що належить на праві господарського відання Автопідприємству господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та водія [PERSON], який керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів та є страховим випадком. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року винним у скоєнні ДТП визнано водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП України.(а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорд», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6292504 від 22.02.2012 року (а.с.90). 02.07.2012 р. позивач звернуся до відповідача ПрАТ «СК «Лафорд» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була залишена без відповіді. На підтвердження розміру заподіяної шкоди позивачем надано Звіт № 8085 від 23.04.2013р., відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], внаслідок ДТП становить 154201,30 грн., який вважається фізично знищеним. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник заявили клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи ринкової вартості дорожнього транспортного засобу - легкового автомобіля «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], та його складових після ДТП на дату оцінки 23 квітня 2013р. Відповідно до висновку за результатами проведеної судової авто товарознавчої експертизи № 1-22/04 від 22 квітня 2014 року ринкова вартість дорожнього транспортного засобу -легкового автомобіля «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], та його складових після ДТП на дату оцінки 23 квітня 2013р. складає 74752,94 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відшкодуванню відповідачами підлягає шкода у розмірі різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Отже з урахуванням Звіту №8085 про оцінку автомобіля «Вольксваген Джетта», державний номер [NUMBER], а також Висновку за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи №1-22/04 складеної 22 квітня 2014 року реальні збитки завдані позивачу складають 154 201,30 грн. - 74 752,94грн. = 79 448,36 гривень. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ», державний номер [NUMBER] [PERSON]. була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорд» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6292504 від 22.02.2012 року, з лімітом відповідальності за пошкодження майна потерпілого в розмірі 50000,00 грн. з нульовою франшизою. Отже, з відповідача ПрАТ «СК «Лафорд» на користь позивача підлягає до стягнення страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., а з винуватця ДПТ відповідача [PERSON] різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 29448,36 грн. =(79448,36 - 50000,00 грн). Суд вважає, що судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Лафорд» в розмірі 518,12 грн., а з відповідача [PERSON]. 229,40 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial