Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, в якому просив суд відібрати у дідуся [PERSON] , та дядька, [PERSON] , малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та передати дітей їх батьку - позивачу. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07.08.2017р. розірвано шлюб позивачем та [PERSON] . Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. В подальшому [INFO] мати дітей померла, та на період хвороби і до смерті [PERSON] проживала з її рідним братом [PERSON] та з її батьком [PERSON] , які здійснювали догляд за нею та дітьми. Проте, як діти не мають відповідного догляду та не забезпечуються належними умовами проживання, а їх батько не позбавлений батьківських прав, позивач просить позов задовольнити та відібрати дітей у відповідачів. У позові зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести, в тому числі на професійну правничу допомогу - 5 000 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про відібрання дітей позивачем та представником позивача не подано та у судових засіданнях не зроблено. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечила щодо заявлених позовних вимог та у відзиві вказано, що з 2015 року [PERSON] , разом зі своїми дітьми, [PERSON] та [PERSON] , проживала в квартирі [ADDRESS] . Місце проживання дітей за вказаною адресою офіційно зареєстроване в 2017 році. На даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають за місцем своєї реєстрації разом з дідусем [PERSON] та дядьком [PERSON] . Позивач дітьми не цікавився, з нього примусово стягувалися аліменти на їх утримання, однією з головних причин розлучення з [PERSON] була його агресивна поведінка та фізичне насилля щодо дружини та старшої доньки, та вказав на відсутність спілкування дітей з батьком є наслідком усвідомленого небажання дітей йти до батька в противагу твердженням позивача про чинення перешкод. Діти доглянуті і забезпечені належними умовами проживання. У відзиві на позов представником [PERSON] - [PERSON] зазначено орієнтовний розрахунок витрат, які відповідач поніс і які очікує понести, а саме: на професійну правничу допомогу - 2 000 грн., які понесені та 2 000 грн. які очікує понести, залучення спеціалістів - 3 000 грн., поштові витрати - 200 грн. Надано квитанцію про оплату правової допомоги адвоката від 02.10.2020р. у сумі 2000 грн. за проведення попереднього аналізу обставин справи^ в тому числі ознайомлення з наявними у клієнта матеріалами, що можуть бути використані в якості доказів по справі №295/10265/20, вивчення поточного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, надання правової інформації і роз`яснень з питань, що стосуються спірних правовідносин, підготовка відзиву на позовну заяву, в тому числі формування пакету доказів на спростування вимог і доводів позовної заяви (а.с. 57т.1), надано копію ордера№062782 на надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 58,59 т.1). У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про відібрання дітей представником відповідача, відповідачем не подано та у судових засіданнях не зроблено. Одночасно, ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 18.11.2020 року відкрито провадження у справі №295/13270/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.12.2020 року справу №295/10265/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про відібрання у відповідачів дітей [PERSON] та [PERSON] , об`єднано в одне провадження зі справою №295/13270/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів. У позовній заяві [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, позивач просить суд: встановити опіку над малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; призначити опікуном дітей [PERSON] [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2020 року. У позові зазначено орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести, а саме: на професійну правничу допомогу - 6 000 грн., поштові послуги - 500 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про встановлення опіки, призначення опікуна, стягнення аліментів позивачем та представником позивача не подано та у судових засіданнях не зроблено. В обґрунтування позову вказує, що до і після смерті його сестри, а саме [INFO] , діти проживають з ним та дідусем, які здійснюють догляд і забезпечують дітей. Після розірвання шлюбу, батько дітей участі у їх вихованні і забезпеченні не приймає, аліменти стягувалися примусово, та на пропозицію [PERSON] діти [PERSON] та Єлисей категорично відмовились від переїзду до батька на постійне місце проживання та відповідач оформив дітям пенсію по втраті годувальника, якою розпоряджається самостійно та не в інтересах дітей. У письмових поясненнях (фактично відзиві) [PERSON] заперечив щодо позову, вказавши, що є батьком дітей, бажає піклуватися та проживати разом з дітьми. Зазначив орієнтовну суму судових витрат 10 000 грн., письмові пояснення - 1 000 грн., участь адвоката в с/з - 1000 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про встановлення опіки, призначення опікуна, стягнення аліментів відповідачем та представником відповідача не подано та у судових засіданнях не зроблено. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, вказав, що є батьком малолітніх дітей, які проживали з матір`ю, а після її смерті залишаються проживати з дідом та рідним дядьком, які без будь-яких законних підстав та без його дозволу утримують у себе дітей. Вирішити дане питання добровільне неможливо, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Відповідачі у судовому засіданні заперечили щодо позову, вказали, що розлучення було із-за агресивної поведінки позивача, агресії щодо старшої дитини, діти не бажають жити разом з їх батьком. Представник третьої особи вказав на недоцільність відібрання дітей через тривале не проживання дітей з батьком. Одночасно в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, вказав, що діти проживають з ним та дідусем, вони здійснюють догляд і забезпечують дітей, батько дітей проти позову заперечив. Заслухавши сторони, представників сторін, третю особу,свідків, психолога, дітей, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07.08.2017 по справі №278/1394/17 розірвано шлюб, однак між [PERSON] та [PERSON] . Корольовським районним судом м. Житомира видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного із дітей не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.10.2017р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 41,82). [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з 2017року зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстровані та проживають їх дідусь [PERSON] та рідний дядько [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.40 т.1). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після смерті матері, діти проживають з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Житомирської міської ради від 23.06.2020р. та не заперечується сторонами у справі. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05.11.2019 року визначено [PERSON] спосіб його участі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 165 т.1.). Одночасно судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] відсутні дружні стосунки, виникають суперечки з приводу місця проживання дітей, що підтверджується ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.05.2020р., (а.с. 71 т.1), листом нач. ГУНП в Житомирській обл.. від 21.01.2020р. (а.с. 14 т.1) 13.01.2021р. відбулася зустріч [PERSON] та [PERSON] щодо вирішення спірних питань з метою сприяння адаптації дітей [PERSON] , [PERSON] у процесі вирішення питання повернення їх до біологічного батька, що підтверджується довідкою Житомирського міського центру соціальних служб міської ради (а.с. 184 т.1.). Згідно висновку Органу опіки та піклування Житомирської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.04.2021р. за №398, фактично відібрання дітей на даний час є недоцільним і можливо лише після налагодження стосунків між батьком і дітьми та їх готовності проживати разом. Як вбачається з шкільної характеристики [PERSON] , дитина під час бесіди з психологом дитина уникає розмов про батька, пояснює тим, що він веде себе нетактовно і грубо, може вдаватися до фізичного насилля (а.с. 46 т.1). Згідно висновку приватного психолога [PERSON] . Перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у батька, без належного психологічного супроводу їх спілкування, може мати негативний вплив на формування психологічних особливостей та психологічно-емоційного стану дітей. (а.с. 48 т.1.) Згідно листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї,дітей та молоді від 20.06.2020р. [PERSON] та [PERSON] було надано ряд психологічних консультацій з метою визначення рівня стабільності їх психоемоційного стану та прихильності дітей до батька. Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України судом в присутності соціального педагога, психолога і за відсутності учасників справи була заслухана [PERSON] з пояснень якої суд дійшов висновку, що відносили між донькою та батьком в процесі побудови та дитина даний час ще неготова проживати разом з батьком. В даній ситуації суд звертає увагу, що з однієї сторони право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, в тому числі не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання охоплюються гарантіями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо права на повагу до сімейного життя. Так, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Отже, возз`єднання дітей з біологічним батьком є досить важливим позитивним обов`язком держави і право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя. Проте складним в даних правовідносинах є те, що негайне відібрання дитини може виявитися негативним для самої дитини, а тому можуть знадобитись попередні та поступові заходи. Необхідність вжиття попередніх заходів не заперечувалися сторонами у справі та вже здійснювалися. Зважаючи, що діти тривалий час проживали з матір`ю, та після її смерті з дідусем та рідним дядьком, продовжують проживати разом з ними, оцінюючи висновок Органу опіки та піклування Житомирської міської ради, доводи психолога, та саму розмову з дитиною, її прив`язаність та коло її близьких для неї людей з якими у неї встановлено міцні психологічні та соціальні зв`язки, суд дійшов висновку, що на даний час негайне відібрання малолітніх дітей не буде сприяти спокійному та стійкому їх стану, призведе до «емоційного стресу» і матиме негативні наслідки в тому числі для їх батька і його відносин з дітьми, тому в задоволенні позову про відібрання дітей слід відмовити. Одночасно судом встановлено, що після смерті матері, діти проживають з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Житомирської міської ради від 23.06.2020р., які разом з дітьми зареєстровані за даною адресою та дані обставини не заперечується сторонами у справі, таким чином діти проживають з дідусем та рідним дядьком разом більше чотирьох років. Згідно акту обстеження умов проживання від 13.05.2020р., який проводився за місцем проживання дітей, встановлено, що для дітей встановлено всі умови для проживання, в тому числі мають окрему кімнату для проживання. (а.с. 52 т.1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №266568055 Загальна площа квартири (кв.м): 57.75, Квартира складається з трьох житлових кімнат та службових приміщень та належить [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності. Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", з відповідними змінами та доповненнями,діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88). У відповідності до ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. З аналізу наведених правових норм вбачається, що перелік підстав призначення опікуна над малолітньою дитиною, визначений Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", "Про охорону дитинства", не є вичерпним. Виходячи з інтересів дітей, враховуючи наведені вище обставини даної справи та встановлені факти,

Outcome: approved