Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що він з 01.02.1982 працює у Житомирському національному агроекологічному університеті, а з 03.09.2012 займає посаду завідувача кафедри технологій переробки та якості продукції тваринництва. Наприкінці серпня 2017 року йому стало відомо, що наказами від 25.05.2017 №229-к та 07.07.2017 №304-к йому оголошено догани за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці без поважних причин 23.05.2017 та 05.07.2017. Вважає вказані накази незаконними та просить суд їх скасувати, оскільки у вказані вище дати він брав участь в роботі ІІ Міжнародної науково практичної конференції «Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва: історія, проблеми, перспективи» та Українсько американському семінарі «Як одержати кукурудзяний силос з високою продуктивною дією. Досвід США». Участь позивача у роботі конференції та семінару була узгоджена з в.о. декана факультету. Також [PERSON] вважає, що вказаними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок винесення оскаржуваних наказів він терпить приниження, емоційне перенавантаження та моральні страждання, в зв»язку з чим змушений був неодноразово звертатися по медичну допомогу. Існування діючих наказів про оголошення догани підриває його авторитет серед студентів, викладачів та науковців, тому він просить стягнути з відповідача на свою користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач просить поновити строк на звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки з оскаржуваними наказами він був ознайомлений із значним запізненням, а саме 08.09.2017. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до суду не з»явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 55). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.02.1982 працює у Житомирському національному агроекологічному університеті, а з 03.09.2012 займає посаду завідувача кафедри технологій переробки та якості продукції тваринництва. Наказом від 25.05.2017 №229-к «Про оголошення догани [PERSON]П.» та наказом від 07.07.2017 №304-к «Про оголошення догани [PERSON]П.» позивачу оголошено догани за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці без поважних причин 23.05.2017 та 05.07.2017, з цими наказами, як вказує представник позивача, його ознайомлено 08.09.2017, оскільки з 24.07.2017 по 11.08.2017 він перебував на лікарняному (а.с. 9, 13, 16). При ознайомленні із оскаржуваними наказами відповідач зажадав від позивача письмових пояснень, як того вимагає норма Закону (ст. 148 КЗпП України) та позивач надав письмові пояснення, з яких вбачається, що 23.05.2017 він був відсутній на робочому місці в зв"язку із участю в роботі ІІ Міжнародної науково практичної конференції «Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва: історія, проблеми, перспективи», яка проводилася у Сумському національному аграрному університеті в зв"язку із святкуванням 40-річчя університету (а.с. 10-12), на яку його, доктора с-г наук, професора, члена кореспондента НААУ [PERSON], було запрошено персонально, про що надіслано лист на ім"я ректора ЖНАУ (а.с. 17); 05.07.2017 позивач перебував на Україно американському семінарі «Як одержати кукурудзяний силос з високою продуктивною дією. Досвід США», який проводився у м.Києві (а.с. 14-15), участь у семінарі підтверджено повідомленням директора ТОВ «Агро Експерт» [PERSON] №76 від 15.09.2017 та копією реєстраційного бланку на участь в семінарі (а.с. 89, 90). Як вказує позивач у позовній заяві, а його представником підтверджено в судовому засіданні, позивач погоджував свої поїздки на дані заходи з в.о. декана факультету [PERSON] Однак, на підтвердження цих тверджень будь-яких належних доказів позивачем та його представником не надано, клопотань про виклик та допиту у якості свідка в.о. декана факультету [PERSON] не заявлено, а тому суд не бере до уваги вказані пояснення. Як вбачається з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у строки та в порядку, встановленими статтями 148 - 149 цього ж Кодексу. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон (затвердженою наказом Міністерства фінансів України 13.03.98 № 59 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17.03.2011 № 362)) направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником (направлення у відрядження державного службовця здійснюється керівником державної служби) і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник строку й мети відрядження. Цією ж Інструкцією встановлено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98. Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця постійної роботи, що зараховуються як два дні. При відрядженні працівника строком на один день або в таку місцевість, звідки працівник має змогу щоденно повертатися до місця постійного проживання, добові відшкодовуються як за повну добу. Сума добових визначається згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами. У власноручному поясненні [PERSON] вказав, що їздив на конференцію 23.05.2017 за власний рахунок, відрядження не оформляв (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23.05.2017 та 05.07.2017 у відповідача були робочі дні; на ці дні [PERSON] у відрядження не відряджався, оскільки наказів про це відповідачем видано не було, а тому суд приходить до висновку, що позивач у вказані робочі дні був відсутній на роботі без поважних причин. При цьому, доводячи поважність своєї відсутності на робочому місці 23.05.2017 та 05.07.2017, [PERSON] посилається на те, що на конференцію 23.05.2017 його було запрошено особисто ректором Сумського національного аграрного університету (а.с. 17), а на підтвердження перебування на семінарі 05.07.2017 надав повідомлення про участь в роботі семінару та реєстраційний бланк (а.с. 89, 91). Однак, оскільки вказані поїздки відбувалися в робочі дні та не були оформлені належним чином як відрядження, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] був відсутній у вказані дні на робочому місці без поважних причин, тобто, мало місце порушення трудової дисципліни, а тому оскаржувані накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності винесені на законних підставах. Враховуючи, що у судовому засіданні позивачем у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведено належними доказами відсутність факту порушення трудової дисципліни, а надані відповідачем докази свідчать про те, що [PERSON] дійсно був відсутній 23.05.2017 та 05.07.2017 на робочому місці без поважних на те причин, при цьому відповідачем було дотримано вимог Закону при накладенні дисциплінарного стягнення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконними та скасування оскаржуваних наказів, а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині за необгрунтованістю. Враховуючи, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від первісних позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено повністю, в цій частині суд також відмовляє в задоволенні.

Outcome: dismissed