Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з належного спадкодавцю на праві особистої власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Спадкодавцем 23.02.2016 року було складено заповіт в рівних частках на неї та брата [PERSON] . На сьогоднішній день вона утримує будинок, обробляє земельну ділянку, користується будинком, періодично проживає, сплачує комунальні послуги, не втратила інтересу до будинку та ніколи не втрачала, тобто фактично прийняла спадщину. Як спадкоємець за заповітом вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкового майна. [PERSON] нотаріусу була подана заява про те, що він на спадщину за заповітом не претендує. Нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок . В зв"язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Стремигородської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а.с.11 ). 23.02.2016 року сільським головою Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати їй на час смерті,а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповідає своїм дітям сину [PERSON] , [INFO] , дочці [PERSON] , [INFO] позивачці по справі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 7. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 12). Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України . Згідно довідки № 542 від 27.11.2018 року, виданої Стремигородською сільською радою слідує, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , дійсно була зареєстрована та постійно проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі № 125 за 2016 -2018 роки. Померла за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала одна. ( а.с. 14) Довідкою № 541 від 27.11.2018 року, виданою Стремигородською сільською радою доведено, що будинок, який знаходиться в [ADDRESS] згідно книги №3 погосподарського обліку за 2016 -2018 роки особовий рахунок №125 належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Рік побудови будинку 1975. ( а.с. 14) Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст.ст.100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернулась до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 190/2018 від 03.08.2018 року. 14.12.2018 року [PERSON] було подано заяву про те, що факт родинних відносин не доводить на спадщину за заповітом не претендує, встановлений законом шестимісячний строк ним пропущено відомо, звертатися в суд за продовженням даного строку не буде та не заперечує проти оформлення [PERSON] спадщини. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. ( лист відома а.с. 13) Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved