Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач за первісним позовом Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі- ПАТ «Дельта Банк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши наступне. На підставі кредитного договору № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року ,укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , остання отримала кредит в сумі 15000 грн. та зобов`язалася сплачувати вказану грошову суму щомісячно, а також проценти за користування кредитом. Станом на 20.10.2014 року відповідачем не виконуються умови погашення кредиту і заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» становить 24704,53 грн. Позивач за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк»просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією ,яка складається з наступного : тіло кредиту : 4853 грн., прострочене тіло кредиту - 10147 грн.,заборгованість за відсотками -9704,53 грн.,заборгованість за комісіями-0,00 грн. та судові витрати в сумі 247,05 грн. Відповідач за первісним позовом звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON],[PERSON] ,вказавши наступне. Відповідач [PERSON],заволодівши її паспортом , в злочинній змові з відповідачем ПАТ «Дельта Банк» уклали на її прізвище кредитний договір. Відповідач [PERSON] підробила її підпис ,отримала кредитні кошти і зникла. 17.12.2012 року відповідач [PERSON]- мати [PERSON] , віддала їй її паспорт і три кредитних угоди з банками ,оформленими на її прізвище. Вона перебувала в шоковому стані з цього приводу. Зверталася до різних організацій, до прокуратури , до відповідача з заявами про недобросовісну угоду . Вона ніяких грошей не отримувала ,кредитні угоди не укладала. Просить «визнати заяву № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року з відповідачем АТ «Дельта Банк» не укладеною, розірваною та недійсною. Відмовити АТ «Дельта Банк» в позові за необгрунтованістю і відсутністю доказів передачі їй і отримання нею кредитних грошей в сумі 15000 грн.». В судове засідання представник позивача за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк» не з»явився, не зважаючи на те, що його явка в судове засідання була визнана обов»язковою, просив розглядати справу в його відсутності, первісний позов задовольнити. Також надав заперечення проти зустрічного позову, в задоволенні якого просив відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON]відмовилася в судовому засіданні від надання пояснень. Представник відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги за первісним позовом не визнав , посилаючись на обставини,які зазначені в зустрічному позові. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги,остаточно просила «визнати заяву з відповідачем АТ «Дельта Банк» не укладеною,стягнути з відповідача ПАТ «Дельта Банк» в якості відшкодування матеріальної шкоди 6904,6 грн.та 25000 грн. моральної шкоди,перевести погашення кредитних коштів в сумі 24704,53 грн. ПАТ «Дельта-Банку»,кредитну суму 20190,77 грн., «Банку Російський Стандарт»,кредитні гроші в сумі 16971,29 грн. «Платінум Банку» на відповідачів [PERSON] та [PERSON]. і поручителів -довірителів : [PERSON] ,[PERSON],стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON]. в якості відшкодування моральної шкоди 6090 грн. на її користь». Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з"явився,надав заперечення в яких вимоги за первісним позовом не визнав , посилаючись на обставини,які зазначені в первісному позові. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона не має ніякого відношення до кредитів ,які оформлювала [PERSON], їй нічого про це невідомо . Ухвалою суду від 13.05.2015 року провадження у справі щодо [PERSON] було закрито в зв»язку з її смертю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, оцінивши докази ,які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог,суд дійшов до наступного Позивач за первісним ПАТ «Дельта Банк» подав до суду наступні докази укладення кредитного договору № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] ,а саме : заяву № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року відповідно до якої [PERSON] запропонувала ПАТ «Дельта Банк» укласти з нею кредитний договір в рамках якого відкрити поточний рахунок з використанням платіжної карти і встановити їй ліміт кредитної лінії у сумі ,яка не перевищує 50000 грн. , погодилась ,що складовою та невід»ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи банку ,з якими вона попередньо ознайомлена повністю згодна та розуміє їх . Суд не бере до уваги пояснення представника [PERSON] про те,що підпис на зазначеній заяві не є їпідписом [PERSON] оскільки цей факт не підтверджений належними та допустимими доказами. Представнику [PERSON] в порядку виконання принципу повного та всебічного розгляду справи ,неодноразово роз»яснювалося його право на подання клопотання судової почеркознавчої експертизи ,але він відмовився не заявив його,вважаючи це недоцільним . Крім того він наполягав на тому,що [PERSON] не отримувала грошових коштів по зазначеному договору ,натомість їх отримала [PERSON] Постановою про закриття кримінального провадження від 09.09.2013 року встановлено,що 28.12.2012 року до прокуратури м.Рубіжне Луганської області надійшла заява [PERSON] щодо шахрайських дій відносно неї з боку [PERSON] 29.12.2012 року за даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 42012030330000010 за ч.1 ст.190 КК України. В ході проведення розслідування встановлено,що [PERSON]на своє ім»я оформила кредити в трьох банках, в тому числі і в ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 15000 грн. Особисто [PERSON] кредити не отримувала ,їх отримала [PERSON] В ході слідства не було знайдено доказів того,що [PERSON] умисно,шляхом обману примусила [PERSON]оформити на своє ім.»я кредити та не збиралась їх сплачувати. [INFO] [PERSON] померла .В її діях відсутній склад злочину ,передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ч. 3 вказаної статті встановлюється, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, обов'язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Підставу позову повинен довести саме позивач. Отже ,на думку суду ,немає різниці хто саме отримував грошові кошти з карткового рахунку ,оскільки може мати місце ситуація при якій власник банківської картки передає її іншій особі для отримання грошових коштів . Але, в будь-якому випадку повертати кредит банку мусить сторона кредитного договору ,в даному випадку [PERSON] Разом з тим ,суд вважає,що позивачем за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того,що кредитні кошти в сумі 15000 грн . були переведені ПАТ«Дельта Банк» на картковий рахунок [PERSON] Тому, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] не доведеними ,а тому такими,що не підлягають задоволенню. Суд також приходить до висновку ,що позивач за зустрічним позовом [PERSON] також не надала жодного доказу про те,що на її картковий рахунок відкритий відповідно до договору № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року не надходили грошові кошти. Таким чином позовні вимоги зустрічного позову про визнання зазначеного договору неукладеним також не доведені і тому задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог зустрічного позову про стягнення в якості відшкодування матеріальної шкоди 6904,6 грн. та 25000 грн. моральної шкоди з ПАТ» Дельта Банк» на користь [PERSON] ,суд вважає,що вони також задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає,що в результаті дій ПАТ «Дельта Банк» загострились всі її хвороби ,вона потребує лікування в Ізраїлі ,яке коштує 15000 доларів США. На медикаменти вона витратила 3877 грн.,поштові витрати ,які вона здійснила в зв»язку з перепискою з прокуратурою,СБУ та іншими організаціями в сумі 313 грн.,судовий збір в сумі 243,60 грн.,послуги адвоката -2470 грн,а всього-6904,60 грн Для відшкодування шкоди відповідно до ст.1166 ЦК України необхідно довести наступні факти: 1.Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та полягає в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. г) Вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Отже позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не доведено ,що хвороби, на які вона страждає,виникли у неї внаслідок неправомірних дій ПАТ «Дельта Банк» і що дії ПАТ «Дельта Банк» взагалі є неправомірними , не надано доказів причинного зв»язку між діями ПАТ «Дельта Банк» та хворобами позивача за зустрічним позовом [PERSON]Отже ці позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ,суд зазначає наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано доказів завдання їй моральної шкоди протиправними діяннями ПАТ «Дельта Банк». Крім того, вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від основних позовних вимог, в задоволенні яких суд їй відмовив. Суд вважає,що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення витрат на поштову переписку,та на послуги адвоката,тим більше,що адвокат не брав участь в розгляді справи . Суд вважає безпідставними вимоги зустрічного позову про «переведення погашення кредитних коштів в сумі 24704,53 грн. ПАТ «Дельта Банк»,кредитної суми 20190,77 грн. «Банк Російський Стандарт»,кредитних грошей в сумі 16971,29 грн. «Платінум Банку» на відповідачів [PERSON] та [PERSON]. і поручителів -довірителів : [PERSON] ,[PERSON].» оскільки «Банк Російський Стандарт» та «Платінум Банку»(як зазначає їх позивач ) не є сторонами у справі .Громадяни [PERSON],[PERSON] взагалі не є поручителями,а зазначені в анкеті позичальника як -третя особа([PERSON].) та чоловік( [PERSON].) та також не є сторонами в даній справі . Підстави для переведення боргу на [PERSON] та стягнення з неї на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] моральної шкоди також відсутні оскільки не надано доказів і не доведено [PERSON].,що [PERSON] має відношення до кредитного договору № 002-12009-081112 від 08.11.2012 року. Крім того не надано жодного доказу завдання [PERSON] будь-якої шкоди [PERSON] Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем за зустрічним позовом позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Outcome: dismissed