Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У червні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 09 квітня 2017 року в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У зв`язку з чим автомобіль «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 34088,74 грн., що було виплачено потерпілій [PERSON] , тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. Розмір витрат за послуги аварійного комісара склали 1300,00 грн. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 35388,74 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками [PERSON] отримав 17 червня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяви від відповідача до суду не надходило на час прийняття рішення. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 09 квітня 2017 року об 12 год. 55 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21101» д.н.з. [NUMBER] , по вул. Центральна, 161 в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, не був уважним, перед початком маневру обгону не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, здійснив обіг на перехресті, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Opel» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3.б, 14.6 ПДР України. Таким чином, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 12 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 28 вересня 2016 року було отримано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/1504188, а саме автомобіля «Opel», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно звіту №41008/1 від 09 квітня 2017 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 64478,91 грн. 15 червня 2017 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON] про відшкодування їй завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. [PERSON] було виплачено відповідно до наказу № 8713 від 27 вересня 2017 року МТСБ України - 34088,74 грн., платіжне доручення №1260017 від 27 вересня 2017 року. Також МТСБУ було сплачено ПрАТ «АСК «Інго Україна» за послуги аварійного комісара у розмірі 1300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1259328 від 07 вересня 2017 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплата страхового відшкодування в розмірі 34088,74 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1300,00 грн., всього 35388,74 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2102,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved