Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на той факт, що згідно кредитного договору № К-5049068 від 16.05.2013 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 240.000 грн. строком до 15.05.2020 року зі сплатою 18,99 % річних, за умови виконання належним чином позичальником умов договору, та зі сплатою 23,99 % річних у випадку порушення будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п.5.8, 5.9, 5.10 договору. Для забезпечення виконання зобов'язання, між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2013 року був укладений договір поруки. Відповідачі належним чином умови договору не виконують, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 271.698 грн. 96 коп., а тому вони вимушені звертатись з вказаним позовом до суду. Представник позивача - Маляр М.В. до судового засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив, що просить суд розглядати справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать довідка адресного бюро, копії листів-сповіщень, поштове повідомлення та розписка (а.с.42, 43, 44, 45, 49, 53). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідачів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № К-5049068 від 16.05.2013 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 240.000 грн. строком до 15.05.2020 року зі сплатою 18,99 % річних, за умови виконання належним чином позичальником умов договору, та зі сплатою 23,99 % річних у випадку порушення будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п.5.8, 5.9, 5.10 договору (а.с.6-11, 12-13, 14-16). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору № К-5049068 від 16.05.2013 року повернення кредиту здійснюється згідно графіку платежів наведених у додатку №1 до договору. Згідно з п. 1.1.1 кредитного договору № К-5049068 від 16.05.2013 року нараховані проценти сплачуються відповідачем у розмірі 18,99 % річних, за умови виконання належним чином позичальником умов договору, та у розмірі 23,99 % річних у випадку порушення будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п.5.8, 5.9, 5.10 договору. Для забезпечення виконання зобов'язання, між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2013 року був укладений договір поруки, яка несе солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору згідно договору поруки (а.с.17-20). Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків... Відповідно до розрахунку, заборгованість позичальників перед банком за кредитним договором № К-5049068 від 16.03.2013 року станом на 14.08.2014 року становить 271.698 грн. 96 коп., яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 219.926,13 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 2.650,92 грн., суми пені у розмірі 49.121,91 грн. (а.с.30) Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п.9.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків сплати платежів по поверненню кредиту та/або сплати процентів, відповідач зобов'язаний сплатити банку пеню. Відповідно до вимог ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачі добровільно не виконують свої обов'язки за договором, однак враховуючи той факт, що розмір нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків значно перевищує розмір заборгованості за відсотками, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача пеню - 2.650 грн. 92 коп., відповідно до вимог п.3 ст.611 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред'явлений ПАТ „ Дельта Банк" позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2.252 грн. 28 коп., а саме по 1.126 грн. 14 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial