Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

23.04.2021 позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на період навчання по 30.06.2023 у розмірі ј частини пенсії батька щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач - це його батько. Батьки не проживають разом майже 15 років і позивач проживає з матір`ю. За рішенням суду батько сплачував аліменти на користь матері до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Вказує, що з 01.09.2020 він навчається та є студентом 2 курсу Харківського національного автомобільно-дорожного університету, факультет «Дорожно-будівельний», форма навчання - денна, умови фінансування - бюджет. Період навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023. Зазначив, що йому потрібні кошти на навчання, на дорогу, на харчування, одяг, навчальну літературу та інше. Мати одна невзмозі в повній мірі забезпечити позивача коштами на все необхідне, тому позивач вимушений звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів з батька на період навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 справа передана на розгляд судді Садовському К.С. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 13.05.2021 отримано відповідну довідку. Ухвалою судді від 31.05.2021 відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.11.2021 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду з Малостаросільського психоневрологічного інтернату, у якому проживає відповідач, надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] [PERSON] зазначив, що його стан здоров`я дозволяє надати письмові пояснення з приводу позову [PERSON] . Так, вказує, що з 2013 року та по даний час він щомісячно перераховує готівку з пенсії, яку він отримує на руки, на потреби його сім`ї. У 2018 та 2019 роках він перераховував щомісячно по 800,00 грн. на ім`я сестри в [ADDRESS] , а вона передавала кошти сім`ї [PERSON] . У 2020 році [PERSON] підвищили пенсію і він почав перераховувати щоміісячно на картку ощадного банку його сина [PERSON] по 1000 грн. добровільно, робить це і по даний час. Просить суд розглянути справу без його присутності та не стягувати з нього аліментів, а він продовжуватиме допомагати синові матеріально добровільно. У судове засідання позивач не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його присутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданих до суду письмових поясненнях просив розглянути справу без його присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони сповіщені про день розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін. Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [PERSON] з 12.09.2019 зареєстрований у [ADDRESS] . Відповідно до довідки Харківського національного автомобільно-дорожного університету від 28.12.2020 №34/550, [PERSON] є студентом 2 курсу дорожньо-будівельного факультету денної форми навчання на підставі Наказу.№128/4 від 01.08.2019, навчається на бюджетній основі, закінчення навчання 30.06.2023. Відповідно до довідки від 27.01.2021 №3/05-07 за підписом директора Малостаросільського психоневрологічного інтернату Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , є інвалідом загального захворювання ІІ (друга) група довічно. Проживає в Малостаросільському психоневрологічному інтернаті з 30.08.2014 на підставі наказу №64/05-07 від 29.08.2014 та знаходиться на повному державному утриманні. Відповідно до довідки від 03.11.2021 №40/05-07 за підписом лікаря-психіатра Малостаросільського психоневрологічного інтернату Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , інвалід ІІ групи загального захворювання, проживає в Малостаросільському психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має діагноз: F 06.2. На момент огляду, 03.11.2021, стан здоров`я [PERSON] дозволяв надати йому пояснення з приводу позову про стягнення аліментів з [PERSON] на користь його сина [PERSON] на період навчання по 30.06.2023 в розмірі ј частини пенсії [PERSON] , щомісячно, згідно цивільної справи №953/7725/21. Адміністрація Малостаросільського психоневрологічного інтернату в особі в.о. директора у листі від 03.11.2021 №211/02-08 зазначила, що не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача [PERSON] по цивільній справі №953/7725/21 з підопічного Малостаросільського психоневрологічного інтернату [PERSON] , інваліда ІІ групи загального захворювання. [PERSON] , [INFO] , проживає в Малостаросільському психоневрологічному інтернаті з 30.08.2014 по даний час та знаходиться на повному державному утриманні, що підтверджується довідкою за підписом в.о.директора інтернату від 03.11.2021 №35/05-07. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] є студентом Харківського національного автомобільно-дорожнього університету та проживає у гуртожитку, тобто потребує оплати пов`язаних з цим витрат, зокрема, на проживання, проїзд до місця навчання, підручники тощо. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При цьому, судом встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу добровільно, належними та допустимими доказами в ході розгляду справи не підтверджено. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оскільки законодавство України передбачає обов`язок батьків утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та визначає розмір стягнення аліментів - 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 23.04.2021, і до закінчення навчання 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років Обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на період навчання [PERSON] саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. Згідно до ч. 1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved