overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

13.02.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 20.10.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 101. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені в січні 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 20.10.2007 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 101. (а.с.6). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 04.02.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

13.02.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року. Від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON] - [INFO]. Станом на час звернення до суду їх з відповідачем шлюб розірвано рішенням суду від 26.12.2014 року. Малолітня дочка зареєстрована та проживає за її місцем проживання та перебуває на її ж утриманні. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дочки регулярно та у необхідному розмірі, а тому просила стягнути з останнього аліменти на її користь для утримання дочки у примусовому порядку в розмірі ? частини його доходів щомісячно і до повноліття дочки, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов щодо стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, однак просила стягнути аліменти з 01.04.2015 року, оскільки відповідач у добровільному порядку надавав їй матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дочки в зазначеному позивачем розмірі, посилаючись на те, що позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду, незважаючи на те, що він приймає участь у матеріальному забезпеченні дочки. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року і по 26.12.2014 року (а.с.3,4-5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що народилася [INFO] року (а.с.5). Неповнолітня дочка проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS], знаходиться на її ж утриманні (а.с.4). Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу останнього на утримання дочки і до її повноліття, починаючи з 01.04.2015 року, оскільки відповідач надавав матеріальну допомогу позивачу на утримання дочки, розмір якої визнала достатнім остання. За таких обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

13.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що між сторонами 26.02.2000 року Виконкомом Ямпільської селищної ради м.Красний Лиман Донецької області був зареєстрований шлюб по актовому запису № 3 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини у вересні місяці 2011 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

13.02.2017 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2010 року сторони проживали разом у незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся неодноразово, причини неявки не повідомив Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 31 травня 2011 року народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] (а.с.3). Як вбачається з довідки Скаржинецької сільської ради № 73 від 10.02.2017 р., малолітній [PERSON] проживає та знаходяться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує внатурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з тим, що відповідач записаний батьком дитини. тому він зобовязаний утримувати дитину. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду заперечень проти позову, а також доказів про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. В зв"язку з викладеним, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

13.02.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 5). Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 23). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі (а.с. 24). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.1994 Рідкодубівською сільською радою Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 1 (а.с. 8). Від сумісного життя сторони мають двох дітей, які є повнолітніми. Сторони припинили шлюбні відносини у червні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 жовтня 2009 року в відділі РАЦС м. Ізюма Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 313. Від подружніх стосунків дітей не мають. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 15 квітня 2012 року , не проживають разом вже два роки , підставою припинення стосунків явилось відсутність взаємопорозуміння, зловживання відповідачем алкоголем. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, але зявлятися до органів державної реєстрації актів цивільного стану не бажає. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 27 жовтня 2009 року в відділі РАЦС м. Ізюма Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між подружжям [PERSON] , актовий запис № 313. Сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин. Сім"я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням з врахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] в якому вказала, що вона з відповідачем з 07.04.2007 р. до 08.07.2013р. перебували у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в її вихованні, працює, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. У зв"язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала, просила суд справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, що підтверджується довідками поштового відділення від 01.04.2014р. та від 11.04.2014р. про повернення конверту за закінченням терміну зберігання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] та [PERSON] з 07.04.2007 р. до 08.07.2013 р. перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.04.2007р., заочним рішення №328/1168/13-ц від 17.06.2013 р., яке набрало законної сили 08.07.2013р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2008 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідка квартального комітету№22 м.Токмак Запорізької області від 13.03.2014 року підтверджує, що [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

13.03.2017 року заявник звернувся до суду з названою заявою. Посилався на те, що 11.03.1971 року зареєстрував шлюб з [PERSON] в свідоцтві про шлюб вказано дата народження заявника [INFO] в свідоцтві про народження також вказана дата народження [PERSON] « [INFO]» , але відповідно до паспорта громадянина України датою його народження є [INFO] Дані протиріччя у правовстановлюючих документах не дозволяють йому реалізувати своє право власності на нерухоме майно та довести свої родинні зв'язки, тому просив встановити в судовому порядку факт належності йому свідоцтва про народження серія [NUMBER]; виданого 05 березня 1965року (повторно), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06 березня 1971 року. В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, на позвних вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з*явився, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що 11.03.1971 року зареєстрував шлюб з [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 06 березня 1971 року Волноваським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області (а.с.5). Свідоцтвом про народження в якому вказана дата народження [PERSON] «[INFO]", що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]; виданого 05 березня 1965року, Волноваським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області (а.с.5). В паспорті громадянина України [PERSON], серія [NUMBER]; виданого 05 вересня 1996року, Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області, датою народження є [INFO].(а.с.3). У вищевказаних документах зазначено дату народження « 29 февраля», що не збігається з датою народження яка вказана в паспорті громадянина України [PERSON] датою народження є [INFO] Таким чином, існують розбіжності в написанні дати народження в паспорті громадянина України заявника [PERSON] -[INFO] року в свідоцтві про шлюб -" 29 февраля 1949року та в свідоцтві про народження вказана дата народження " [INFO] Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження серія [NUMBER]; виданого 05 березня 1965року( повторно), та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06 березня 1971 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

13.04.2017 року [PERSON] звернувсядо суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його братом [PERSON], який помер [INFO] року. Заявлені вимоги мотивовані тим, що після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] Заявник, являючись спадкоємцем за законом, звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримав відмову у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв"язок між ними. Заявник зазначає, що це позбавляє його можливості встановити факт родинних відносин між ним та її покійним братом, який в іншому порядку, окрім як судовому, встановити неможливо. У зв'язку з наведеним заявник просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], який помер [INFO] року та доводився йому рідним братом. Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному розмірі та просить суд слухати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази. П. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року помер [PERSON]. Письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8), засвідченими секретарем Шамраївської сільської ради підтверджено, що померлий [INFO] р. [PERSON] та [PERSON] були рідними братами. Окрім того, факт родинних відносин між заявником та померлим не заперечується і заінтересованою особою, що вбачається з наданої довідки. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Цей факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved