Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради про встановлення порядку користування приміщенням квартири та поділ особових рахунків. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є співвласниками двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 07.08.1996р. № 11730, видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому. Вказана квартира має загальну площу 52,1 кв.м., складається з двох кімнат, житловою площею 29,2 кв.м., у тому числі: перша кімната - 12,0 кв.м., друга кімната - 17,2 кв.м., кухні, площею 8,6 кв.м., ванної кімнати, площею 2,8 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., коридору - 8,8 кв.м. Квартира обладнана лоджією - 3,6 кв.м. Згідно довідки КП «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради в [ADDRESS] зареєстровано три особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На даний час фактично склався наступний порядок користування спірною квартирою: - [PERSON], [PERSON], разом зі своєю дружиною - [PERSON], [INFO], користуються житловою кімнатою, площею 17,2 кв.м. (в технічному паспорті № 6) та лоджією, площею 3.6 кв.м.; - [PERSON], [PERSON] займають житлову кімнату, площею 12,0 кв.м. (в технічному паспорті № 5); - підсобні приміщення коридору, кухні, ванни і вбиральні знаходяться у спільному користуванні співвласників. Протягом останніх п'яти років [PERSON] та [PERSON] квартирою не користуються, оскільки кожен з них має окрему сім'ю і користується житловою площею своїх членів сім'ї. Не проживаючи в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не сплачують за житло, не оплачують комунальні платежі, не підтримують належний технічний стан та не виконують всі інші дії, які повинні виконувати співвласники квартири. Позивачі не можуть узгодити питання з [PERSON] та [PERSON] стосовно користування двохкімнатною квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та компенсації сплачених ними комунальних послуг. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі та ухиляються від сплати комунальних послуг, а платежі комунальні служби нараховують однією сумою в одному платіжному документі як на відповідачів, так і на позивачів, виникає необхідність у поділі особових рахунків по оплаті квартирної плати і комунальних послуг. Тому, просять суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: - виділити в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату, площею 17,2 кв.м (№ 6 на плані технічного паспорта) та лоджію, площею 3,6 кв.м.; - виділити в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату, площею 12,0 кв.м.(№ 5 на плані технічного паспорта); - у спільному користуванні співвласників залишити коридор (№ 1 на плані технічного паспорта), площею 8,8 кв.м, кухню (№ 4 на плані технічного паспорта), площею 8,6 кв.м, ванну кімнату (№ 2 на плані технічного паспорта), площею 2,8 кв.м., вбиральню (№ 3 на плані технічного паспорта), площею 0,9 кв.м. - розділити особовий рахунок між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], виділивши відповідачам окремий особовий рахунок по квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що протягом останніх п'яти років [PERSON] та [PERSON] квартирою не користуються. Не проживаючи в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не сплачують за житло, не оплачують комунальні послуги, не підтримують належний технічний стан та не виконують всі інші дії, які повинні виконувати співвласники квартири. Також зазначив, що між сторонами був встановлений порядок користування квартирою, оскільки відповідачі фактично зайняли кімнату №5, де зробили ремонт і ця кімната є зачиненою. Вважає, що права відповідачів щодо розділу особових рахунків, порушені не будуть, оскільки кімнати №№6, 5 є окремими і можливо сплачувати кошти за комунальні послуги за окремі кімнати. Позивачі доступу до кімнати №5 не мають. Просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], зазначений у позові і розділити особовий рахунок та стягнути понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомила та не скористалася правом надання заперечень проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову. Представник КП «Служба утримання будинків «Митниця» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи. До початку судового засідання подано заяву з проханням проводити розгляд справи без представника КП «СУБ «Митниця», не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачів, враховуючи думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.08.1996р. №11730, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, двохкімнатна квартира [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на праві власності. Крім того, відповідно до даних довідки №2661 від 23.11.2013 року, виданої КП «СУБ «Митниця», у квартирі за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч.1 ЦК України). Також ст. 322 ЦК України встановлює, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК). Відповідно до ст. 369 ч.1ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 389 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Суд вважає, що порядок користування квартирою, запропонований позивачами, є справедливим і таким, що максимально забезпечить права і інтереси позивачів та відповідачів у користуванні приміщеннями квартири. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі та ухиляються від сплати комунальних послуг, а платежі комунальні служби нараховують однією сумою в одному платіжному документі, як на відповідачів, так і на позивачів, є необхідність у поділі особових рахунків по оплаті квартирної плати і комунальних послуг, враховуючи, що кімнати №6 та №5 ізольовані. Згідно із п.п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв'язуються судом. Таким чином, встановивши обставини справи та оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що необхідно встановити між сторонами по даній справі порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме, - виділити у користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату №6, площею 17,2 кв.м. та лоджію, площею 3,6кв.м.; виділити у користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату №5, площею 12,0кв.м.; у спільному користуванні залишити коридор №1, площею 8,8кв.м., кухню №4, площею 8,6кв.м., ванну кімнату №2, площею 2,8кв.м., вбиральню №3, площею 0,9кв.м. та розділити особовий рахунок на окремі особові рахунки між [PERSON], [PERSON] - з одного боку та [PERSON], [PERSON] - з іншого боку по [ADDRESS]. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] слід солідарно стягнути судові витрати в сумі 229грн. 40коп., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору №2696.175.1 від 25.11.2013р. На підставі викладеного та

Outcome: approved