Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 03 грудня 2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбу. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, так як відповідач не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання. Позивачці одній важко утримувати дітей, забезпечувати їх всім необхідним. Відповідач здоровий, працездатний, працює на будівництві приватних будинків у Російській Федерації і його доходи на місяць в середньому складають близько 2500-3500 грн. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до їх повноліття. Позивачка звернулась до суду із заявою, де просила розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в справі даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 03 травня 2017 року на підставі ст. 224 ЦПК України постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 03 грудня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 3, що підтверджується даними свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER], виданого Сковородківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 грудня 2011 року. Від спільного сумісного проживання мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 17 січня 2012 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Сковородківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 13 грудня 2013 року). Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. За змістом ч. 8 ст. 7 , ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дітей, а тому аліменти на дітей підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дітей та перекладання батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дітей на позивачку, хоча зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобов'язань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей, які потребують регулярної батьківської матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved