Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] просить встановити факт її постійного проживання за адресою: [INFO], разом з спадкодавцем [PERSON], померлою 28.08.2014 р., на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що 28.08.2014 р. померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на її користь. На день її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельні ділянки, які належали їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 109051 від 15.12.2003 р. 10.10.2016 р. вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22.11.2016 р. нотаріус постановою відмовив їй у видачі вказаного свідоцтва, оскільки вона у встановлений законом строк спадщину не прийняла і не надала у нотаріальну контору документи, які б підтверджували, що вонає такуою, що спадщину прийняла. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для неї юридичне значення, оскільки дасть змогу оформити її спадкові права. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що вона від народження проживала зі своєю бабцею у її будинку. У 1996 році після одруження вона переїхала проживати до свого чоловіка. Коли вони побудували власний будинок, забрали бабусю проживати до себе у [INFO], де вона проживала до своєї смерті. Встановлення факту її постійного проживання з бабцею стало необхідним для прийняття спадщини та оформлення спадкових прав. Представник заінтересованої особи Великотур'янської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] за адресою: вул. Голятинська, 58 в с. Велика Тур'я Долинського району Івано-Франківської області, разом з спадкодавцем [PERSON], померлою 28.08.2014 р., на час відкриття спадщини. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть І-НМ № 191453 від 01 вересня 2014 року [PERSON] померла 28 серпня 2014 року, актовий запис № 27 (а.с. 6). На випадок своєї смерті [PERSON] зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, чи на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 14 грудня 1998 року (а.с. 7). Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі, про що свідчить копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 24235003 від 16.07.2010 р. (а.с. 8). На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 0,769 га, яка розташована на території Великотур'янської сільської ради Долинського району, та належала [PERSON] на праві власності, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 109051 від 15 грудня 2003 р. (а.с. 9). Як зазначила в судовому засіданні заявниця, вона постійно проживала зі своєю бабцею до її смерті по вул. Голятинська, 58, підтвердженням чого є акт від 28 листопада 2016 року, згідно якого [PERSON] дійсно фактично проживала з 2007 року з [PERSON] до дня її смерті, зокрема на день смерті [PERSON] 28.08.2014 р., за адресою вул. Голтинська, 58 (а.с. 11). У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як пояснила заявниця, після смерті [PERSON] у 2016 році вона звернулася у нотаріальну контору з метою оформити спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2016 р. державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідотцва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,769 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великотур'янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Відмова мотивована тим, що спадкоємець у встановлений законом строк спадщину не прийняла і не надала документів у нотаріальну контору, які б підтверджували, що вона є такою, що спадщину прийняла. Інші спадкоємці, які б могли дати згоду на притняття нею спадщини, у нотарільну контору за прийняттям спадщини не звертались (а.с. 10). Пунктом\~ 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. роз"яснено, що якщо постійне проживання особи зі\~ спадкодавцем\~ на\~ час відкриття\~ спадщини\~ не\~ підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус\~ відмовив\~ особі\~ в\~ оформленні\~ спадщини, спадкоємець\~ має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного\~ проживання\~ зі\~ спадкодавцем\~ на\~ час\~ відкриття спадщини. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено,\~ що у судовому порядку можуть бути встановлені також\~ інші факти, від яких\~ залежить\~ виникнення, зміна або припинення особистих\~ чи майнових\~ прав фізичних\~ осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON], має для заявниці суттєве юридичне значення, так як необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті бабці, і в інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту у судовому порядку, вона не може, суд приходить до висновку, що дана заява є підставна, доводи, зазначені в ній знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України,\~

Outcome: approved