Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом, який було уточнено в ході розгляду, до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що подружжя із 10.02.2002р. перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак декілька років сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно до досягенням дитиною повноліття або у разі вступу до навчального закладу після закінчення школи до моменту закінченя навчального закладу, укладений між ними шлюб розірвати. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, проте заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 4 000,00 грн. щомясячно, мотивуючи тим, що [PERSON] , [INFO] , не є його сином, оскільки зовні не схожий на нього. Крім того, на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки, які є пенсіонерами. Також наголосив, що не має постійного, стабільного заробітку. Погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1 000,00 грн. щомясячно. Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно дослідивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 серпня 2002р. між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб за актовим записом № 904. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Сторони не ведуть сумісне господарство, шлюбні відносини фактично припинені. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сторони спільно вказують на необхідність розірвання шлюбу, оскільки той носить формальний характер, тому суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно шлюб - розірванню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За положенням ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Пpo Дepжавний бюджeт на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 липня 2019р. пo 30 листопада 2019р. становить 2118 грн. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а тому визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. При прийнятті вказаного рішення, зокрема в частковому задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів, суд враховує також і доводи відповідача на рахунок існування батьків пенсіонерів та відсутність у відповідача постійного та регулярного заробітку, у зв"язку з чим вважає достатнім та адекватним ситуації розмір аліментів у розмірі 2 000 грн. щомісяця. В частині позовних вимоги про присудження аліментів до закінчення дитиною навчального закладу, то такі в силу норм СК України є необгрунтованими, передчасними, з огляду на те, що на день розгляду справи дитина є непонолітньою та не навчається у відповідному навчальному закладі, що б могло стати правовою підставою для позитивного вирішення такої вимоги. Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12 грудня 2018 року. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 704 грн 80 коп., а також відповідна сума - на користь держави за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial