Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 10.06.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 131433 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року в сумі 15233 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2021 року з виконавчого провадження ВП №67336292 йому стало відомо про виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. зареєстрованого в реєстрі за №131433 від 10.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року в сумі 15233 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 3000 грн., заборгованість за відсотками та комісією 10683 грн., заборгованість за штрафними санкціями 1500 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50 грн. Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 10.06.2021 року про стягнення заборгованості за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року в сумі 15233 грн. є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Матеріалами виконавчого провадження ВП №6733629 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса не містять копій документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис та розрахунку суми, яка стягується за виконавчим написом нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис №36421 нотаріуса виданий 08.09.2020 року не підлягає виконанню, так як не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути, є боргом за кредитним договором. При цьому, не вказано нотаріусом, що він перевіряв законність переходу права вимоги від первісного кредитора до відповідача по справі, який і звернувся за вчиненням виконавчого напису. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків, а саме сплати судового збору. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. 08.11.2021 року на виконання ухвали суду до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву, яка зареєстрована судом 22.12.2021 року за вх. №11783 про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернуте повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчать повернутий конверт з відміткою «адреса відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі, пояснення, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. Третя особа приватний виконавець Городецька Ю.С., у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повернуті повідомлення про вручення поштового відправлення причини неявки суду не відомі, пояснення, будь-які клопотання, заяви чи докази, від неї не надходили. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 67336292 від 01.11.2021 року, відповідно до якого звернено стягнення з боржника [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ 40340222, реквізити ІBAN [NUMBER] відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250121 ФК від 25.01.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено правом вимоги на підставі Договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021 року ТОВ «ФК « БІЗНЕС КАПІТАЛ», на підставі Договору факторингу №30072019 від 30.07.2019 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №1-20181228-66201 від 29.12.2018 року укладений між ФК «БІЗНЕС КАПІТАЛ» та [PERSON] . Отже, ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" стало повним правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укргазбанк», у тому числі набуло в порядку правонаступництва всіх прав за усіма переданими йому активами включаючи (але не обмежуючись) права за договорами забезпечення (у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Ю.С., яким звернуто стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія» Еліт Фінанс», за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 включно суму в розмірі 15233,00 грн., відповідно до постанови приватного виконавця Городецької Ю.С. відкрито виконавче провадження ВП №67336292 від 01.11.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] 01.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С., на підставі виконавчого напису №131433, виданого 10.06.2021 року була винесена постанова про арешт коштів боржника, ВП №67336292, на підставі якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 02.11.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 02.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Окрім того, відповідно до пункту 6 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень\~\~Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 25.05.2021 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. А тому суд визнає, що заборгованість в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 1500,00 грн за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року є спірною. Оскільки оспорюваний виконавчий напис безпосередньо стосується інтересів позивача, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має право на оскарження зазначеної нотаріальної дії з підстав неправомірності вимог стягувача в частині стягнення заборгованості, яка є спірною. За правилом ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тобто, з викладеного вище вбачається, що виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, тому оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України в зв`язку з ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 08.11.2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За приписами ч.8 ст.158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та АО «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє керуючий партнер Усатенко Ю.Ю., який діє на підставі статуту, укладено договір про надання правничої допомоги від 03.11.2021 року, до позову додано квитанцію до прибуткового ордеру №183 від 03.11.2021 року на суму 2000 грн. В позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс зі складання позовної заяви. Вказані докази надані до суду позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги. Суд вважає,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~є співмірним\~із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг),\~розміром позовних\~вимог,\~при цьому,\~обов`язок\~доведення не\~співмірності витрат\~покладається на\~сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами допомоги\~(Постанова\~ВП\~ВС\~від\~08.06.2021\~№\~550/936/18\~(14-26цс21), та відповідачем не заявлялося таке клопотання, а тому, на підставі ст.\~137\~ЦПК\~України вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот) грн. 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved