Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом і просить визнати недійсним укладений між ним та Лізинговою компанією ТОВ "Укрком" Агрокарсмобіл"договір майнового лізингу з додатками № 888-787 від 18.08.2016 року з додатками (№№ 1, 2, 3, 4), стягнути з відповідача на його користь 56 000 грн. Посилався на те, що 18серпня 2016 року він уклав з відповідачем договір майнового лізингу з додатками № 888-787, за умовами якого Лізингова компанія ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» зобов'язалась придбати та передати йому на умовах майнового лізингу у користування майно (автомобіль KIA Sportage, вартістю 280 000 грн.), а він зобов'язався прийняти Предмет Лізингу та сплачувати Лізинговій компанії ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» лізингові платежі згідно з умовами цього Договору. Додатком №1 до Договору майнового Лізингу визначені: вартість предмета Лізингу у сумі 280000,00 грн. Додатком №2 до Договору майнового Лізингу визначені: вартість предмета Лізингу 280000,00 грн., відсоток платежів - 50%, сума виплат 140000,00 грн., щомісячний платіж - 11666,67 грн., вартість фінансування 20%грн. - 56000,00грн., платіж за передачу 3% - 8400,00 грн. Договір укладався в Харківському відділенні лізингової компанії «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ». Перед укладенням договору майнового лізингу представник відповідача попередив його про необхідність сплатити гарантійний платіж в розмірі 56000 грн., і лише після сплати гарантійного внеску йому надали письмовий договір. Консультант не надав можливості ознайомлюватись з договором, пояснюючи це тим, що він розповів йому про всі істотні умови даного договору усно.18.08.2016 року він сплатив за квитанцією на користь ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» 56000 грн. гарантійного платежу, згідно договору майнового лізингу № 888-787 від 18.06.2016 р. Представником відповідача йому було роз'яснено, що після сплати гарантійного внеску та підписання Договору йому протягом трьох днів буде передано автомобіль, а залишок-коштів можливо сплачувати після підписання акту-передачі. Отримавши вказану інформацію до підписання Договору, він вважав, що сплатив лізинговій компанії «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» на вказані ним банківські реквізити 56000,00 грн., так як був упевнений, що це самий перший платіж за Договором Лізингу. Детально ознайомитись із текстом Договору та Додатками до нього не зміг через його великий об'єм, але підписав його будучі впевненим, що в ньому містяться всі ті умови про які мені розповів представник лізингової компанії УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ». За межами офісу лізингової компанії «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» в нього з'явилася можливість ознайомитись з умовами вже підписаного ним Договору. Він зрозумів, що викладені у тексті Договору умови зовсім не відповідають тим, про які йому розповідав представник лізингової компанії «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ». Так, за умовами Договору, для отримання предмету Лізингу він повинен ще сплатити авансовий платіж у розмірі 50% вартості - 140000,00 грн.; комісію за передачу предмету лізингу в розмірі 3% вартості у розмірі 8400,00 грн.; та щомісячний платіж в розмірі 11666,67 грн. А сплачена ним сума 56000,00 грн., це не перший платіж, а вартість фінансування за організацію по оформленню Договору. Таким чином, він зрозумів, що якби працівником лізингової компанії УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» було надано правдиву, доступну інформацію щодо даного Договору та Додатків до нього, то він би не погодився на його підписання. Довіряючи професіоналізму і спеціалізації консультантів, під час укладання Договору та Додатків до нього, він повністю покладався на роз'яснення працівника лізингової компанії «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ», який не роз'яснив усіх положень Договору та Додатків до нього, чим сприяв не правильному сприйняттю ним Договору та Додатків до нього. Не одноразово він намагався зв'язатись з працівниками Харківського відділення лізингової компанії ТОВ «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» в м. Харкові, однак на його дзвінки ніхто не відповідав, тоді він подзвонив за номером, який був зазначений в Договорі до м. Києва, за яким йому один раз відповіли, та повідомили що ним було сплачено кошти у розміру 56000,00 грн. лише за організацію по оформленню Договору, а якщо він бажає отримати автомобіль марки «КІА Sportage», то повинен сплатити ще авансовий платіж у розмірі 50% вартості - 140000,00 грн. Більше на його дзвінки ніхто не відповідав. Вважає, що такий Договір та Додатки до нього було укладено під впливом обману та із застосуванням не чесної підприємницької практики лізингової компанії ТОВ «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ». Адже він отримав не чітку інформацію під час укладання Договору та Додатків до нього та не міг ознайомитись належним чином з тим, що підписує. Дії лізингової компанії ТОВ «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» підпадають під заборону п. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме діяльність, яка вводить споживача в оману. Діяльність лізингової компанії ТОВ «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» була спрямована на утворення пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Вважає, що лізингова компанія ТОВ УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» вводячи його в оману мала намір скористатися його внесками, а не з метою надання мені автомобіля.На його думку, лізингова компанія ТОВ «УКРКОМ»АГРОКАРСМОБІЛ» і не збиралася передавати йому автомобіль, адже Договір та Додатки до нього були складені таким чином, що нормами цього Договору передбачалась відсутність можливості отримати автомобіль. В Договорі відсутні істотні умови, які необхідні для дійсності цивільно-правової угоди, а саме: не зазначено характеристики предмету Лізингу, саме який автомобіль йому повинні були передати, відсутній строк Договору, обов'язки Лізингодавця та його відповідальність. Окрім того, вищевказаний договір не був нотаріально посвідчений. У зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини з приводу захисту прав споживача, визнання правочину недійсним, які регулюються Цивільним Кодексом України та Законом України «Про захист прав споживачів». Встановлено, що 18 серпня 2016 року між [PERSON] та Лізинговою компанією ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» укладено договір майнового лізингу з додатками № 888-787, за умовами якого відповідач зобов'язався придбати та передати [PERSON] на умовах майнового лізингу у користування майно (надалі Предмет Лізингу визначений у п. 3.1. цього Договору), а [PERSON] зобов'язався прийняти Предмет Лізингу та сплачувати відповідачу платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору. Строк користування Лізингоодержувачем Предметом Лізингу складається з періодів (місяців) згідно з Графіком сплати лізингових платежів (Додаток № 3 до Договору) та починається з дати підписання [PERSON] прийому - передачі Предмету Лізингу за формою, встановленою Лізингодавцем (а.с. 9-16). Предметом лізингу даного договору є автомобіль KIA Sportage. Додатком 4 до вказаного договору майнового лізингу визначена модель автомобіля марки KIA Sportage 2.0 D AT 4WD, та його вартість 280 000 грн. (а.с. 17). Предмет Лізингу є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на Лізингоодержувача згідно з умовами даного Договору (п. 3.1, п. 3.3 Договору). Згідно п. 4.4.2 договору Лізингоодержувач має право набути право власності на Предмет Лізингу в порядку, передбаченому даним Договором та чинним законодавством України. Додатком 3 до договору встановлений розмір щомісячних періодичних платежів в сумі 3185,43 грн. за користування Предметом Лізингу, протягом 60 місяців (а.с. 16). Згідно пункту 5.1 договору Предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше ста двадцяти робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Першого лізингового платежу, Платежу за Передачу Предмета Лізингу та витрат за послуги реєстрації у відповідних органах державної реєстрації транспортних засобів. Перший лізинговий платіж складається, у т.ч., і з вартості фінансування (п.п. 8.2.1 Договору). Вартістю фінансування згідно Договору є одноразова плата за організацію та оформлення даного Договору Лізингоодежувача Лізинодавцю при укладанні Договору (1.Розділ.ВИЗНАЧЕННЯ). 18серпня 2016 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» на рахунок № 26002608642500, код отримувача 34714286, банк отримувача АТ «Укрсиббанк», код банку отримувача 351005, 56000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-787 від 18.08.2016 року, що стверджується квитанцією № QS000132929301 (а.с. 18). Таким чином, позивачем внесено частину сплати Першого лізингового платежу, вимог щодо сплати його повністю відповідачем не надсилалось, у той час як повідомлено представником Лізингодавця, що автомобіль буде передано позивачу протягом трьох днів, що в межах строку, визначеного п. 5.1 договору. Доказів про відсутність такої обіцянки з боку працівника ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» відповідачем не надано у той час як обов'язок доказування по цій категорії справ покладений на відповідача. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Згідно ч. 5, ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Відповідно до ч. 2 ст. 18 вищевказаного Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. П.п. 2-4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору. За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобовязанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то пункт 3.6 Договору, згідно якого «Лізингодавець» не відповідає перед Лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності Предмета Лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає Продавець, суперечить положенням статті 808 ЦК України. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до п. 11-1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою. У Переліку фінансових установ, унесених до Державного реєстру фінансових установ, який ведеться Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відсутня інформація про Лізинговою компанію ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» як таку, що отримала ліцензію для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства. Згідно ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Така правова позиція міститься у справах № 6-2766цс15 та №6-330цс16. Проаналізувавши умови Договору у їх сукупності, суд приходить до висновку про їх несправедливість, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 56000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-787 від 18.08.2016 року. Відповідно до ст. 88ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 551,20 гривень у відшкодування судового збору.

Outcome: approved