Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі за заповітом, посвідченим Печеніжинською селищною радою 24.02.2010 року за реєстровим № 63. З метою оформлення прав на спадщину позивач звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори. Однак, остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з проведенням спадкодавцем добудови господарських будівель без відповідної дозвільної документації. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта стан несучих та огороджуючих конструкцій будинковолодіння споруджені господарським способом та рекомендуються для визнання на них права власності. Тому позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказане будинковолодіння. Позивач в підготовче засідання не з`явився. 01.12.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 61). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, 24.11.2020 року надіслав на електронну адресу суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у відсутності представника селищної ради (а.с. 59). Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2010 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.03.2010 року (а.с. 14, 15). Згідно із копією заповіту, посвідченого секретарем Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області 24.02.2010 року, [PERSON] все належне їй на момент смерті майно заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2016 року (а.с. 9). З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, оскільки спадкодавцем здійснено добудову господарських будівель згідно із випискою "Коломийське МБТІ" без відповідної дозвільної документації (а.с. 45). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 67090 від 01.09.2020 року стайню, позначену літерою «Б», стодолу - літерою «В», вбиральню - літерою «Д» знесено, а літню кухню, позначену літерою «З», гараж - літерами «Л», «М», «О», побудовано без дозвільної документації (а.с. 19). Згідно з даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 15.09.2020 року, спірне нерухоме майно складається із: житлового будинку - літера «А» загальною площею 72,7 кв.м., основною площею 50,3 кв.м.; літніх кухонь - літери «Ж, З»; гаражу - літера «К»; сараїв - літери «Л, М, О»; вбиральні - літера «Д»; колодязя - «№1» ( а.с.16-18). Незаперечною є та обставина, що за життя [PERSON] як власник вказаного будиноковолодіння побудувала вказані літню кухні, гараж та три сараї без відповідної дозвільної документації та не отримала документів, що посвідчують право власності на добудовані господарські будівлі та споруди. Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджуючих конструкцій та інженерних мереж господарських будівель будинковолодіння за вказаною адресою на їх відповідність будівельним нормам та правилам від 07.09.2020 року щодо господарських будівель: літньої кухні, позначеної літерою «З», гаражу - літерою «К», сараїв - літерами "Л", "М", "О", встановлено можливість їх надійної експлуатації (а.с. 46-52). 13.11.2019 року вказаним державним нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівкель і споруд (присадибну земельну ділянку), що розташована в [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положенням ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з частинами 1-3 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 331, 375, 376, 1218, 1216, 1220, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved