Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

16 серпня 2017 року позивач [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] звернувся з позовом до [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просить: стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн., починаючи з моменту предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він перебував у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого має доньку [PERSON], [INFO]. Дитина страждає на синдром каудальної регресії, у зв`язку з чим перебуває під постійним медичним наглядом, їй необхідні додаткові курси лікування, проведення операцій. На теперішній час донька проживає разом із ним, зареєстрована за місцем його проживання. Мати дитини, відповідач по справі, є приватним підприємцем, має додаткові підробітки, своє житло, хоча і має іншу родину, чоловіка та доньку, але родина матеріально забезпечена, тому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини. З цих підстав позивач і звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що позивач не в змозі надавати матеріальну допомогу у визначеному у позові розмірі на утримання їх спільної з відповідачем доньки, має можливість лише сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на підставі клопотання кожної із них про це. Вислухваши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щопозивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /л.с.2/ У відповідності до довідки, виданої виконкомом Шабівської сільської ради № 115 від 07.04.2016 року, [PERSON], [INFO], дійсно є мешканцем с. Біленьке, вул. Весела,10. Склад сім`ї: донька [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження від 05.04.2016 року дитина знаходиться біля батька на повному його утриманні /л.с.3/. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, місце реєстрації [PERSON], [INFO] є Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Біленьке, вул. Весела, буд.10 з 13.06.2017 року по теперішній час. /л.с.4/ Відповідно до акту обстеження побутових умов проживання від 19.06.2017 року, [PERSON] мешкає разом із донькою в будинку матері, де створені всі необхідіні умови для дитини. Зі слів сусідів дитина мешкає та знаходиться на повному утриманні батька з 12.09.2015 року /л.с.5/. Також, в обгрунтування позовних вимог, позивач додав до матеріалів справи, виписки із історії хвороби [PERSON], з яких вбачається, що дійсно дитина страждає на синдром каудальної регресії. Менингоцеле. Нижнія вялий парапарез. Паралитичний вивіх бедер. Регідні комбіновані деформації стоп /л.с.6-7/. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач надала до суду свої письмові заперечення, у яких вказувала на те, що на її утриманні перебуває інша малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS]. 18 серпня поточного року дитині сповнилось три роки. Закінчилась відпустка по догляду за дитиною до трьох років, разом із тим і закінчилась виплата державної допомоги. На сьогодняшній день вона не працевлаштована, знаходиться у пошуках роботи. [PERSON] не є приватним підприємцем, як того зазначав позивач у своєму позові. Ростить дитину одна. Тож, на сьогодняшній день вона не має матеріальної можливості сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 1500 грн. на утримання [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог відповідач надала до суду довідку, видану виконавчим комітетом Сергіївської селищної ради № 657 від 11.10.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає та зареєстрована в [INFO]. Зі слів заявника не працює /л.с.24/. Згідно довідки, виданої ЖКГ смт. Сергіївка від 26.07.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Склад сім`ї: донька - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться при матері /л.с.25/. Згідно довідки, виданої з Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради від 02.11.2017 року вбачається, що дійсно відповідач отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда загального захворювання 3 групи включно до 31.03.2018 року. На підставі наданих вище доказів, відповідач просила суд урахувати дані обставини та стягнути з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття у розмірі 500 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вказаною нормою чинного законодавства встановлено рівність прав і обов'язків жінки і чоловіка в сім'ї (ч. 6 ст. 7 СК). Коментована стаття кореспондує Закону України від 8 вересня 2005 року "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", який проголошує принцип ґендерної рівності, тобто рівний правовий статус жінок і чоловіків та рівні можливості для його реалізації, що дозволяє особам обох статей брати рівну участь у всіх сферах життєдіяльності суспільства. Турбота про дітей, їх виховання покладається на матір і батько в рівній мірі. Мова йде не лише про моральний обов'язок кожного з батьків, але й про нормативно закріплений обов'язок. Принцип рівності у здійсненні цього обов'язку не пов'язано з такими обставинами як: - наявністю чи відсутністю шлюбу між батьками; - проживання разом з дитиною чи окремо; - вік матері і батька, стан їх фізичного здоров'я, рівень матеріального забезпечення. За таких обставин, кожен з батьків незалежно від того, чи він проживає разом з дитиною або окремо від неї зобовязаний піклуватися, виховувати, допомагати матеріально, утримувати дитину. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. [PERSON] повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 1860 грн. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прийнявши до уваги усі викладені позивачем та відповідачем обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги,суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року та до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 10.05. 2025 року, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач не надав доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному ним розмірі 1500 грн., що є порушенням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В зв"язку з частковою обгрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог позивачу відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial