Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , на яку вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) на дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Крім того, просить стягнути судовий збір з відповідача на її користь. Позивач та відповідач надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Іванівською сільською радою Славутського району Хмельницької області 07 червня 2003 року, серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2003 року, актовий запис №5. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, то суд виходив з такого. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Статтею 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач не заперечував проти обраного позивачкою способу стягнення аліментів, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб стягнення аліментів в частці від заробітку. На підставі ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1\~ст.183 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує положення\~ст.182 СК України, позицію сторін та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти\~\~на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення\~ст.185 СК України\~щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до\~ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~\~ Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн за позовну вимогу розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн. При пред"явленні позову в частині про стягнення аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved