Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, 07 липня 2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року матері [PERSON], в рівних частках по 1/3 частині кожен, на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 3,840 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області, яка належала померлій згідно Державного акта на право приватної власності на землю на бланку серії [NUMBER] виданого 18 червня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №218 від 16.03.2004 року та зареєстрованого 18 червня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1137. 22 квітня 2016 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому на підставі виданого 07 липня 2010 року за р. №1373 Ставищенською районною державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки їй (позивачці). У вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом помилково внесли невірний кадастровий номер земельної ділянки, а саме: [NUMBER], площею 3,840 га, тоді як вірний кадастровий номер [NUMBER], площею 3,8403 га. 30 січня 2017 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відомості щодо земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру. [INFO] року [PERSON] помер. 20 березня 2017 року право власності [PERSON] та [PERSON] на належні їм 1/3 частини земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 3,8403 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 18.10.2017 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку та нездійснення за життя спадкодавцем державної реєстрації свого права, відповідно до законодавства, яке діяло на момент його виникнення. Вказана земельна ділянка, внесена до Державного земельного кадастру і може у відповідності до статті 79-1 ЗК України бути об'єктом цивільних прав. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки, вартістю 41209, 97 грн.. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Ставищенської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув. Ставищенська районна державна адміністрація направила до суду лист, в якому позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі її представника. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 07 липня 2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року матері [PERSON] в рівних частках по 1/3 частині кожен, на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 3,840 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю на бланку серії [NUMBER] виданого 18 червня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №218 від 16.03.2004 року та зареєстрованого 18 червня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1137, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 17). 22 квітня 2016 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому на підставі виданого 07 липня 2010 року за р.№1373 Ставищенською районною державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 3,840 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області, [PERSON], що підтверджується вказаним заповітом (а.с. 32). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 11), копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 8), довідок відділу в Ставищенському районі Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області (а.с. 14,15), до Державного акта на право приватної власності на землю на бланку серії [NUMBER] виданого 18 червня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №218 від 16.03.2004 року та зареєстрованого 18 червня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1137 та відповідно у вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом внесли невірний кадастровий номер земельної ділянки, а саме: [NUMBER], площею 3,840 га, тоді як вірний кадастровий номер [NUMBER], площею 3,8403 га. 20 березня 2017 року право власності [PERSON] та [PERSON] на належні їм 1/3 частини земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 3,8403 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією вказаного реєстру (а.с. 9-10). 18.10.2017 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність у неї правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку та нездійснення за життя Спадкодавцем державної реєстрації свого права, відповідно до законодавства, яке діяло на момент його виникнення. (а.с. 34). Вказана земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру і може у відповідності до статті 79-1 ЗК України бути об'єктом цивільних прав. Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 123629,90 гривень (а.с. 36). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220, 1223 частини 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1297 ЦК України на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, покладається обов'язок звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. У відповідності із п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України (від 25.10.2001 року) громадяни набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно п. „а" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] в силу прийняття спадщини після смерті [INFO] року матері [PERSON] за життя набув права на спадщину на 1/3 частину вказаної земельної ділянки і це право в силу статті 1218 ЦК України увійшло до складу його спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього, а позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті останнього на 1/3 частку даної земельної ділянки, і оскільки відповідачем Ставищенською районною державною адміністрацією позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки, Ставищенська районна державна адміністрація до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved