Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоцаричанської сільської ради, Білгород-Дністровської районної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи, що він відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) має право земельну частку (пай) у землях КСГП "Іскра" с. Нова Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області. В 2006 році позивач звернувся до Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з проханням виготовити на його ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку замість вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак, в період розробки державного акту на право на земельну ділянку оригінал сертифікату був загублений. В зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набути на неї право власності, через що був змушений звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача - Новоцаричанської сільської ради надав до суду письмову заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог позивача, просить розгляд справи здійснити у відсутності представника ради. Представник Б-Дністровської районної державної адміністрації у судове засідання також надав письмову заяву, відповідно до якої просить здійснити розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 26.05.1997 р. Білгород-Дністровською райдержадміністрацією та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №163, має право на земельну частку (пай) розміром 4,0 у.к.га у землях колективного сільськогосподарського підприємства „Іскра" с.Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області. В 2006 році позивач звернувся до Новоцаричанської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області з проханням виготовити на його ім'я державний акт на право на земельну ділянку, замість вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак, в період розробки державного акту на право на земельну ділянку позивачем був загублений оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 25.06.1997р. Білгород-Дністровською райдержадміністрацією. На даний час виготовлена технічна документація по передачі позивачу земельної частки (паю) в натурі, з усіма необхідними документами для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Однак, надалі для реєстрації за позивачем права власності на земельну ділянку необхідний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Той факт, що позивач дійсно отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та має право на земельну частку (пай) КСГП «Іскра» підтверджується довідкою Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 28.10.2016 р., в якій зазначено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСГП «Іскра» наявної у Відділі, на ім'я [PERSON] за №163 від 26.05.1997 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,0 умовних кадастрових гектарів, серії [NUMBER], сертифікат зареєстрований на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №127 від 17.03.1997 року (а.с. 7). В зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набуття ним права власності. Вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що позивачем було опубліковано повідомлення в районну газету «Слово Приднестровья» від 27.10.2016 року за №43 ( а.с.8). Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. З огляду на викладене, права позивача, як власника земельної частки (паю), у зв'язку із втратою позивачем оригіналу сертифікату, який посвідчує право позивача на спірну земельну частку (пай) , підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved