Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. 01 липня 2011 року [PERSON] залишила на ім'я позивача заповіт, який посвідчений Фронтівською сільською радою Оратівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 67, згідно якого заповіла житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області позивачу [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. До осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову долю у спадщині належить [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився написавши відповідну заяву. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається: з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. На даний час нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлена можливості, на звернення до нотаріальної контори нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючого документу на житловий будинок та кадастровий номер земельної ділянки зазначений в державному акті, не збігається з кадастровим номером внесеним до Державного земельного кадастру, та роз'яснено звернутись до суду з позовом для вирішення вказаного питання. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області. Справу розглянути без її участі. Представник відповідача Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Онищук М.М., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.09.2012 року [PERSON] померла [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області. Згідно із заповітом від 01.07.2011 року, посвідченого секретарем Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстрованим в реєстрі за №67 [PERSON] заповідає житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. До осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову долю у спадщині належить брат позивача [PERSON], [INFO], який згідно заяви від 15.10.2012 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Коцюбою М.С. та зареєстрованої в реєстрі за №83 від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] відмовився. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.1956 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON]. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2016 року вбачається, що після укладення шлюбу 22.04.1978 року позивачу [PERSON], [INFO], присвоєно прізвище [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Відповідно до довідки №200 від 19.04.2016 року виданої виконавчим комітетом Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно погосподарської книги №4, особовий рахунок [NUMBER] станом на 15.04.1991 року житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] відносився до розряду колгоспного двору в якому проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO] 20.10.2015 року Гайсинським МБТІ Вінницької області виготовлено безіменний технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Згідно із копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.04.2003 року [PERSON] належить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1205 га, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Кадастровий номер: [NUMBER]. Відповідно до витягу №НВ-0503482602015 від 02.11.2015 року з Державного земельного кадастру земельної ділянки земельна ділянка площею 2,1205 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Кадастровий номер: [NUMBER]. Документ, що посвідчує право - державний акт серії [NUMBER] від 24.04.2003 року. Згідно інформаційної довідки №686 від 04.11.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.04.2003 року допущена помилка у кадастровому номері. Кадастровий номер [NUMBER] є невірним. Вірним є кадастровим номером земельної ділянки є [NUMBER]. Відповідно до витягу №686 від 04.11.2015 року виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 21205 кв.м., яка розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 64167 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті [INFO] становить 82317 грн. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №203/02-31 від 22.04.2016 року виданої в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,1205 га відмовлено, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.04.2003 року зазначений кадастровий номер [NUMBER], який не співпадає з кадастровим номером [NUMBER] зазначеним в Держгеокадастрі. Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлений можливості, так як за життя спадкодавця не було виготовлено технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями, та державний акт не відповідає вимогам закону, нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і на даний час, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України неможливо зареєструвати за позивачем право власності, тому позивач змушена звернутися в суд для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК України (2004 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Оскільки у державному акті зазначено невірний кадастровий номер земельної ділянки, за життя спадкодавця не було виготовлено технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями, тому нотаріально оформити прийняття спадщини [PERSON] позбавлена можливості, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України,

Outcome: approved