Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

22 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 1/4 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину. В своїй заяві посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 липня 2003 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 491. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач здоровий, не є інвалідом, працездатний, на теперішній час працює приватним підприємцем та має дохід у розмірі 15000-20000 гривень щомісячно. Його матеріальний стан дозволяє утримувати дітей, а тому, на її думку, він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти в розмірі по 1/4 частці його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (1286,0 грн) з подальшою індексацією, щомісячно на кожну дитину на її користь, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що вони з відповідачем не мешкають з квітня 2014 року, оскільки він пішов із сім'ї. Декілька років він матеріально сім'ю не забезпечує. Вона працює в школі та її зарплата становить 1600 грн. В них ще є дорослий син, який працює та отримує зарплату 1500 гривень, однак цього для утримання сім'ї недостатньо. У відповідача щомісячні доходи 15-20 тисяч гривень, які він приховує. Він займається сантехнічними роботами, а тому в нього постійно є робота. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що протягом 10 років позивачка не працювала, а весь цей час сім'ю утримував він. На теперішній час в нього доходи стали меншими, бо немає роботи, однак до 5 тисяч гривень щомісячно він заробляє. Зараз він купив собі чотирикімнатну квартиру. Також пояснив, що він дає дітям по 100 гривень на тиждень, а місяць назад купив сину одяг на 2 тисячі гривень. В подальшому погодився на сплату аліментів в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні цього обов'язку, кошти стягуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був 04 липня 2003 року зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 491. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою СКП "Гуртожиток" № 931 від 01.07.2014р. Батько дітей зареєстрований разом з дітьми, однак проживає окремо від них, про що сам відповідач не заперечував. Судом також встановлено, що матеріальну допомогу відповідач надає нерегулярно, що також сторонами не заперечувалося. Відповідачем до суду представлена довідка з Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва № 466/14-05-17-022 від 27.06.2014р. про те, що у період з 01.01.2013 року до 26.06.2014р. [PERSON] знаходився на загальній системі оподаткування та доходів не отримував. Однак в самому засіданні відповідач підтвердив, що доходи щомісячно в нього становлять до 5 тисяч гривень. Крім того суд вважає, що відповідач є працездатним та не позбавленим можливості збільшувати свій дохід, а отже і виплачувати аліменти. У зв'язку з тим, що відповідач має нерегулярні доходи, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку відповідача, як того просить позивачка. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є здоровим, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших утриманців в нього немає, а також враховує потреби двох малолітніх дітей і можливості батька та встановлює розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно для сплати позивачці, починаючи з дня звернення до суду- 22.05.2014 року і до повноліття дітей з урахуванням індексів інфляції. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень в зв'язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial