Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

До суду з названим позовом звернулася Антонюк Г.П.‚ посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], що належить їй на підставі ухвали Ставищенського районного суду та мирової угоди. Власником іншої частини житлового будинку є відповідач. Право власності зареєстровано 29.07.2008 року в КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі №1 за №390, реєстраційний номер 24166159. Житловий будинок загальною площею 95,8 м2, житловою площею 51,8 м2 складається з кімнат: 1-1 веранди площею 8,6 м2, коридору 1-2 площею 7,0 м2, житлової кімнати 1-3 площею 19,4 м2, житлової кімнати 1-4 площею 10,5 м2, житлової кімнати 1-5 площею 11,1 м2, житлової кімнати 1-6 площею 10,8 м2, кухні 1-7 площею 17,1 м2, ванни 1-8 площею 3,8 м2 та котельні 1-9 площею 7,5 м2. Біля будинку „А" розташовані господарські будівлі: сарай «Б», сарай-прибудова «б», погріб «Б/п», колодязь №1. Земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. Оскільки спільне користування будинком неможливе, вважає, що її частка в будинку має бути виділена в натурі. Добровільно укласти договір про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна відповідач відмовився. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 126-127), позивач просить суд: - визнати за нею в порядку поділу житлового будинку право власності на 46/100 частин вищевказаного житлового будинку, а саме: котельню 1-9 площею 7,5 м2, ванну 1-8 площею 3,8 м2, кухню 1-7 площею 17,1 м2, житлову кімнату 1-6 площею 10,8 м2, житлову кімнату 1-5 площею 11,1 м2 , ? коридору 1-2 площею 3,5 м2 , загальною площею 53,8 м2, житловою площею 21,9 м2,, погріб з шийкою «Б/п», сарай-прибудову «б», ? (одну другу) колодязя №1, ? огорожі №2, ворота №3, загальною вартістю 305691 гривня; - визнати за відповідачем в порядку поділу житлового будинку право власності на 54/100 частин житлового будинку, а саме: веранду 1-1 площею 8.6 м2, ? коридору 1-2 площею 3,5 м2 , житлову кімнату 1-3 площею 19,4 м2, житлову кімнату 1-4 площею 10,5 м2 , загальною площею 42,0 м2, житловою площею 29,9 м2 , навіс «в», сарай-літню кухню «Б», хвіртку №4, ? колодязя №1, ? огорожі №2, загальною вартістю 355714 гривень. - покласти на неї (позивача) виконання загально-будівельних робіт: демонтаж дверних блоків між кухнею 1-7 площею 17,1 м2 та коридором 1-2 площею 7,0 м2 , між коридором 1-2 площею 7,0 м2 та житловою кімнатою 1-3 площею 19,4 м2 , між житловою кімнатою 1-5 площею 11,1 м2 та житловою кімнатою 1-4 площею 10,5 м2 ; демонтаж кам'яної кладки стін для влаштування дверного прорізу між приміщеннями 1-4 площею 10,5 м2 та 1-3 площею 19,4 м2; між приміщеннями 1-1 площею 8,6 м2 та 1-3 площею 19,4 м2 ; монтаж дверного блоку між житловою кімнатою 1-4 площею 10,5 м2 та житловою кімнатою 1-3 площею 19,4 м2; приміщенням 1-1 площею 8,6 м2 та житловою кімнатою 1-3 площею 19,4 м2; замурування частини дверних прорізів між кухнею 1-7 площею 17,1 м2 та коридором 1-2 площею 7,0 м2; між житловою кімнатою 1-3 площею 19,4 м2 та коридором 1-2 площею 7,0 м2; замурування дверного прорізу між житловою кімнатою 1-5 площею 11,1 м2 та житловою кімнатою 1-4 площею 10,5 м2; - стягнути з відповідача на її (позивача) користь: 25011,50 гривень грошової компенсації різниці у вартості ідеальної частки в будинку; 13866 гривень відшкодування вартості загально-будівельних робіт; 6275,70 гривень витрат понесених на проведення експертизи; 821,87 гривень сплаченого судового збору. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, на які позивач посилається в позовній заяві позивач. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що запропоновані експертом варіанти поділу є технічно неспроможними, оскільки переобладнання будинку за такими варіантами потребуватимуть виконання будівельно-монтажних робіт з руйнуванням капітальних конструктивних елементів. Відзиву на позов відповідачем суду не надано. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що з 19 листопада 2000 року по 20 квітня 2016 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року (а.с. 12). Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 23 червня 2008 року, яка набрала законної сили 29 червня 2008 року, по справі № 2-304, 2008 року за позовом [PERSON], [PERSON] до ПСП „Гейсиське" було визнано мирову угоду, відповідно до якої за [PERSON] та за [PERSON] визнано право власності за кожним на ? частину житлового будинку в [ADDRESS] (а.с. 13-14). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за сторонами зареєстровано право власності, за кожним на ? частину, на вказаний житловий будинок (а.с. 16). Із витягу рішення Гейсиської сільської ради № 25 від 14 січня 2016 року судом встановлено, що [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок «А» загальною площею 95,8 м2 житловою площею 51,8 м2 складається з кімнат: 1-1 веранди площею 8,6 м2, коридору 1-2 площею 7,0 м2, житлової кімнати 1-3 площею 19,4 м2, житлової кімнати 1-4 площею 10,5 м2, житлової кімнати 1-5 площею 11,1 м2, житлової кімнати 1-6 площею 10,8 м2, кухні 1-7 площею 17,1 м2, ванни 1-8 площею 3,8 м2, котельні 1-9 площею 7,5 м2 (а. с. 107 - 113). В домогосподарстві, крім житлового будинку „А-1, (1998 року побудови) розташовані господарські будівлі: сарай «Б», сарай-прибудова «б», погріб «Б/п», колодязь №1 (2000 року побудови), огорожа №2, ворота №3, хвіртка № 4 (2011 року побудови), навіс „в" (2012 року побудови). З пояснень сторін встановлено, що в даному будинку після розірвання шлюбу фактично проживає позивач, відповідач в даному будинку зареєстрований, але в даний час не проживає. Сторони не можуть домовитися про порядок володіння та користування вищевказаним житловим будинком. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Заперечення відповідача з посиланням на те, що запропоновані експертом варіанти поділу є технічно неспроможними, оскільки переобладнання будинку за такими варіантами потребуватимуть виконання будівельно-монтажних робіт з руйнуванням капітальних конструктивних елементів, суд вважає необгрунтованим, оскільки на підтвердження цього відповідачем жодних доказів суду не надано, та таке твердження відповідача спростовується висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2017 року за № 12683/16-43/18289/18290/17-43. Висновком вказаної експертизи встановлено чотири варіанти поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд (1, 1а, 2, 2а), вказані варіанти згідно часток співвласників (по 1/2), викладені в дослідницькій частині висновку та зображені на схемах в додатках 1 та 2 до висновку. Листом від 23.01.2018 р. за № 1 Гейсиська сільська рада на звернення позивача повідомила, що роботи з переобладнання вищевказаного житлового будинку з одноквартирного в двоквартирний не потребують погодження до дозволу сільської ради, так як згідно експертного висновку вони є внутрішньобудинковими і не передбачають втручання в несучі конструкції (а. с. 128). Оскільки проведена по справі судова будівельно-технічна експертиза визначила можливі варіанти поділу будинку, обґрунтованим є вимога позивача про поділ належного їй та відповідачу на праві спільної часткової власності домоволодіння. Вирішуючи питання про найкращий для обох сторін варіант поділу будинку, суд вважає, що таким є другий запропонований експертом варіант (2) - (а. с. 101 зв.), оскільки при ньому відхилення від ідеальних часток по будинку є незначним (за цим варіантом коридор ділиться навпіл, що дасть змогу отримати Співвласнику № 2 більш раціонально використати житлову площу, зокрема буде лише одна кімната 1-7 прохідною, кімнати 1-6, 1-5 будуть відокремленими (непрохідними). Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку поділу спірного домоволодіння слід визнати: за позивачем [PERSON] право власності на 46/100 частин домоволодіння з виділенням їй у власність приміщень будинку: котельні 1-9 площею 7,5 м2, ванни 1-8 площею 3,8 м2, кухні 1-7 площею 17,1 м2, житлової кімнати 1-6 площею 10,8 м2, житлової кімнати 1-5 площею 11,1 м2 , ? коридору 1-2 площею 3,5 м2 загальною площею 53,8 м2,, та виділенням господарських споруд: погребу з шийкою «Б/п», сараю-прибудови «б», ? колодязя №1, ? огорожі №2, ворота №3 загальною вартістю 305691 гривня, а решту частину приміщень будинку та господарських будівель домогосподарства загальною вартістю 355714 грн. визнати за відповідачем із стягнення з останнього на користь позивача 25011,50 гривень грошової компенсації різниці у вартості ідеальної частки в будинку. При вирішення питання щодо виконання загально-будівельних робіт, спрямованих на створення ізольованих квартир, за вищевказаним другим (2) варіантом розподілу (а. с. 103), суд вважає за необхідне зобов'язати обидві сторони провести вказані роботи, оскільки покладення обов'язку провести ці роботи зі сплатою компенсації лише на позивача, як вона просить, суперечитиме інтересам відповідача, так як частина цих робіт має бути виконана безпосередньо у приміщеннях будинку, які виділяються відповідачу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 821,87 гривень. При вирішенні питання розподілу судових витрат по сплаті витрат понесених на проведення експертизи в сумі 6275,70 грн. (а. с. 83), сплачених попередньо позивачем, суд керується крім ч. 1 ст. 141 ЦПК України також пунктом 4 частини 3 даної статті, відповідно до якої при вирішенні даного питання суд враховує також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Зокрема, суд враховує ту обставину, що на підтвердження можливості реального поділу в натурі спірного домогосподарства до подачі позову в суд, до проведення експертизи та на підтвердження заходів, які фактично вживались позивачем до подачі позову, останньою суду жодних доказів не подано. Тому з урахуванням викладеного та виходячи із принципу справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути ? частину судових витрат, понесених на проведення вищевказаної експертизи, в сумі 3137 гривень 85 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial