Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.11.2007 року [PERSON], 24.12.2007 року отримав кредит 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору кредитний ліміт було змінено, а саме: 27.06.2008 року позивач збільшив кредитний ліміт до 3500 грн.; після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 10.07.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 5500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 06.10.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 6500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 06.12.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 8500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 10.02.2011 року позивач збільшив кредитний ліміт до 10500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 13.04.2011 року позивач збільшив кредитний ліміт до 13500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. Останні погашення до договору відповідачем були здійсненні 03.03.2015 року, 02.04.2015 року та 08.05.2015 року по 150,00 грн. Відповідачу пропонувалося укласти договір про реструктуризацію заборгованості, але відповіді банк не отримав. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». При укладанні Договору сторони керувалися ч.І ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.6.5 Правил надання банківських послуг-позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував належним чином. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому законом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також порушенням ст.ст.509,626,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав і станом на 30.09.2014 року відповідач має заборгованість в розмірі 20217,90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 12549,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5767,12 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 700,00 грн. а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 950,85 грн. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 20217,90 грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що сплачувати кредит перестав, так як втратив роботу. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2007 року між ПАТ „ПриватБанк" та [PERSON], була укладена кредитна угода, згідно якої відповідач отримав 24.12.2007 року кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.10-17). 27.06.2008 року позивач збільшив кредитний ліміт до 3500 грн.; після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 10.07.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 5500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 06.10.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 6500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 06.12.2010 року позивач збільшив кредитний ліміт до 8500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 10.02.2011 року позивач збільшив кредитний ліміт до 10500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. 13.04.2011 року позивач збільшив кредитний ліміт до 13500 грн., після чого відповідач скористався кредитним лімітом. Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи на а.с.6-9, станом на 30.09.2014 року у відповідача, виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 20217,90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 12549,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5767,12 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 700,00 грн. а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 950,85 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив умови Кредитного договору б/н від 27.11.2007 року, укладеного між ним та ПАТ „ПриватБанком", розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ „ПриватБанк" документально підтверджені платіжним дорученням судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved