Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

До Ульяновського районного суду з позовом про визнання недійсними рішень та договору оренди земельної ділянки звернувся прокурор Ульяновського району в інтересах держави. Позов вмотивовано тим ,він , виконуючи обов"язок щодо представництва інтересіх громадянина та держави в суді , виявивши порушення законодавства про землю з боку Великотроянівської сільської ради було допущено ряд порушень закону при укладенні договору оренди земельної ділянки водного фонду з [PERSON] Зокрема в позові він зазначив , що таттею 84 Земельного кодексу України встановлено, що право державної власності на землю надувається і реалізовується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України. Об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, Таким органом, відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 за № 459/2011, є Державна інспекція сільського господарства України. Враховуючи викладене, органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області Повноваження Державної інспекції сільського господарства України передбачені ст.ст. 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», п. 5 Указу Президента України 13.04.2011 за №459/2011. Однак, вищезазначеними положеннями чинного законодавства не передбачено повноважень Державної інспекції сільського господарства України щодо звернення до суду з позовами про визнання недійсними (незаконними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, а також визнання недійсними правочинів щодо передачі у власність земельних ділянок державної та комунальної власності. Зважаючи на викладене та враховуючи при цьому вимоги ст. 45 ЦПК України у даному випадку прокурор набуває статусу позивача у справі. Прокуратурою Ульяновського району встановлено, що рішенням 14-ї сесії Великотроянівської сільської ради 24-го скликання за № 222 від 10.12.2004, надано згоду гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду терміном на 25 років земельної ділянки водного фонду Великотроянівської сільської ради, для рибогосподарських потреб. У подальшому рішенням 4-ї сесії Великотроянівської сільської ради 5-го скликання за № 97 від 30.11.2006 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду Великотроянівської сільської ради [PERSON] на умовах оренди, для рибогосподарських потреб, та передано останньому в оренду строком на 25 років земельну ділянку загальною площею 112744,55 кв. м, в тому числі: під ставками - 98380,75 кв. м, гідротехнічними спорудами - 6374,06 кв, м, болота низинні - 5848,05 кв. пасовища -2141,70 кв. м, за рахунок земель водного фонду в межах населенс пункту с. Великі Трояни на території Великотроянівської сільської ради. На підставі рішень сесії Ведикотроянівської сільської ради від 10 .12.2004 року №222, від 30.11.2006 №97 між вказаним органом місцевого самоврядування [PERSON] 24.05.2011 укладено договір оренди землі, предметом якої земельна ділянка водного фонду на території Великотроянівської сільської ради. Відповідно до п. 2 вказаного договору, в оренду передається земелі ділянка загальною площею 11,2745 га, у тому числі по угіддях: під пасовищ - 0,2142 га, під гідротехнічними спорудами - 0,6374 га, болота низинні 0,5848,05 га, під ставками - 9,8381 га. Згідно з п. п. 15,16 договору, земельна ділянка передається в оренду цільовим призначенням - для рибогосподарських потреб. Рішення сесії Великотроянівської сільської ради від 10.12.2004 №222, 30.11,2006 №97, укладений на їх підставі договір оренди землі від 24.05.20 підлягають визнанню недійними з наступних підстав. У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до плі. «а», «в» ст. 12 Земельного кодексу України (в редаї яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земель ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ці Кодексу. Частиною 1 ст. 122 ЗК України (в редакції, яка була чинною на мол виникнення спірних правовідносин), передбачено право сільських рад надаз земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із зел комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції, яка була чинно» момент виникнення спірних правовідносин), передача в оренду земелі ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснює на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місце самоврядування, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду водних об'єктів на момент виникнення спірних правовідносин регулювалась ст. 51 Водного кодексу України (далі - України) та ч. 4 ст. 59 ЗК України, в редакціях, які діяли на момент приЙБ відповідних рішень сесії Великотроянівської сільської ради та уклад оспорюваного правочину. Так, відповідно до ст. 51 ВК України (в редакції яка, була чинної момент виникнення спірних правовідносин) водні об'єкти (їх част місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватись, у користування на умовах оренди, водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях. Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Згідно з ч. 4 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватись на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Категорія водного об'єкту визначається відповідно до ст. 5 ВК України та наказу Державного комітету України по водному господарству за Хе 41 від 03.06.1997 «Про затвердження Переліку річок та водойм, що- віднесено до водних об'єктів місцевого значення». До водних об'єктів загальнодержавного значення, відповідно до ч. 1 ст. 5 ВК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), належать, у тому числі поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків. Крім того, наказом Державного комітету України по водному господарству за № 41 від 03.06.1997, затверджений перелік річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення. Відповідно до вищезазначеного переліку, водні об'єкти місцевого значення на території Кіровоградської області, у тому числі Ульяновського району, відсутні. Вказане підтверджується листом Кіровоградського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України за № 359/01-12 від 19.03.2015, зі змісту якого вбачається, що на території Кіровоградської області, в тому числі І на території Ульяновського району, поверхневі водні об'єкти місцевого значення відсутні. Таким чином, земельна ділянка загальною площею 11,2745 га, у тому числі по угіддях: під пасовищами - 0,2142 га, під гідротехнічними спорудами - 0,6374 га, болота низинні - 0,5848 га, під ставками - 9,8381 га, що передана в оренду [PERSON] за договором від 24.05.2011 є земельною ділянкою водного об'єкту загальнодержавного значення, а тому, відповідно до ст. 51 ВК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) повноваження щодо розпорядження даним об'єктом належали Кабінету Міністрів України та Ульяновській районній державній адміністрації. Щодо передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки водного фонду необхідно зазначити, що відповідно до п. «г» ч. З ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать землі під водними об'єктами загальнодержавного значення.Крім того, повноваження щодо розпорядження землями держш власності, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України (в редакції, яка б чинною на момент виникнення спірних правовідносин), належало місце державним адміністраціям в межах визначених Кодексом, Згідно з ч. З ст. 122 ЗК України (в редакції, яка була чинною в мом виникнення спірних правовідносин) районні державні адміністрації на території надають земельні ділянки із земель державної власності у пості користування у межах сіл для всіх потреб. Враховуючи, що спірна земельна ділянка, являється державі власністю, знаходиться в адміністративних межах Великотроянівської сільсі ради Ульяновського району Кіровоградської області, в межах населен пункту, відноситься до земель водного фонду та знаходиться під воді об'єктом загальнодержавного значення, тому з урахуванням вимог ст.ст. 17, 122, 124 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент виникне: спірних правовідносин) повноваження щодо розпорядження даною ділянкою належали виключно Ульяновській районній державній адміністра а рішення сесії Великотроянівської сільської ради від 10.12.2004 №222, ЗОЛ 1.2006 № 97 прийняті з перевищенням наданих законом повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконав влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються пр особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної вла органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцеві самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства порушує цивільні права або інтереси. Підставою недійсності правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є недодержання в момент вчинеї правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам; особа з вчиняє правочин повинна мати, необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсність правочину не створ юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Одночасно, ст. 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо недійсним правочином права та обов'язки передбачались лише на майбуп можливість настання їх у майбутньому припиняється. Зважаючи на те, що рішення сесії Великотроянівської сільської ради і 10.12.2004 №222, від 30.11.2006 №97 прийняті з перевищенням повноважеі всупереч вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 17, 84, 122, 124 ЗК України Відповідно до ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про витребування майка визначається вартістю майна. Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки наданої в оренду строкрояни Велиом на 25 років [PERSON] для рибогосподарських потреб на території с. Великі Ткотроянівської сільської ради Ульяновського району, проіндексованої станом на момент укладення договору, складає 717 059,74 грн., що становить ціну позову. Спірна земельна ділянка була незаконно передана Великотроянівською сільською радою в оренду [PERSON] всупереч волі належного розпорядника земельної ділянки (Ульяновської районної державної адміністрації), чим порушені права Ульяновської районної державної адміністрації та спричинено шкоду інтересам держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що є підставою для звернення органів прокуратури з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так як, спірна земельна ділянка розташована на території Великотроянівської сільської ради Ульяновського району, позов пред'являється до Ульяновського районного суду Кіровоградської області. Враховуючи те, що про наявність порушень вимог вищезазначеного законодавства прокуратурі Ульяновського району стало відомо в лютому 2015 року, тому строк звернення до суду з даним позовом не пропущено. Прокурор просить суд Ввзнати недійсним рішення 14-ї сесії Великотроянівської сільської ради 24-го скликання від 10.12.2004 №222 «Про надання згоди [PERSON] на розробку Проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду терміном на 25 років земельну ділянку водного фонду Великотроянівської сільської ради для рибогосподарських потреб». Визнати недійсним рішення 4-ї сесії Великотроянівської сільської ради 5-го скликання від 30.11.2006 №97 «Про затвердження проекту землеустрою.щодо відведення земельної ділянки водного фонду на умовах оренди для рибогосподарських потреб [PERSON]». Визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі від 24.05.2011. укладений між Великотроянівською сільського радою У льяновського району та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему в Ульяновському районі 24.05.2011 за №352558084000185. В судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному обсязі. Просить його задовольнити. Відповідач -представник Великотроянської сільської ради поозов не визнав та пояснив , що вважає позов безпідставним. Сільська рада діяла в межах скоєї компетенції. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечив та надав суду наступні пояснення . Він дійсно , як підприємець уклав договір оренди з Великотроянівською сільською радою на спірну земельну ділянку. При цьому він в жодному випадку не порушував закон. До нього жодних вимог не заявлено . Вважає , що прокурором порушено строки звернення до суду. Просить в позові відмовити . Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , суд дійшов до висновку про можливість задовольнити поозов частково. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.12.204 року Великотроянівською сілською радою прийнято рішення 14-ї сесії Великотроянівської сільської ради 24-го скликання від 10.12.2004 №222 «Про надання згоди [PERSON] на розробку Проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду терміном на 25 років земельну ділянку водного фонду Великотроянівської сільської ради для рибогосподарських потреб». Аналізуючи дане рішення суд дійшов висновку , що дане рішення прийнято відносно фізичної особи підприємця [PERSON] Однак в судовому засіданні прокурор наполягав , що рішення прийнято відносно фізичної особи, а отже стосується вирішення прав [PERSON] суд вважає дане твердження безпідставним та в даній позовній вимозі відмовляє. Щодо визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі від 24.05.2011року, укладеного між Великотроянівською сільського радою Ульяновського району та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему в Ульяновському районі 24.05.2011 за №352558084000185,суд приходить до слідуючих висновків.Аналізуючи договір оренди землі водного фонду від 24.05.2011 року , суд приходить до нступного6 даний договір укладени з фізичною особою -підприємцем [PERSON], атому вимога прокурора про розірвання договору [PERSON]С.є безпідставною . Жодних доказів укладення угоди з [PERSON] прокурор не надав, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо рішення 4-ї сесії Великотроянівської сільської ради 5-го скликання від 30.11.2006 №97 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду на умовах оренди для рибогосподарських потреб [PERSON]» суд зазначає наступне. Суд не погоджується з твердження представника відповідача щодо порушення строків позовної давності щодо звернення до суду з вимогою про визнання недійсним рішення 4-ї сесії Великотроянівської сільської ради 5-го скликання від 30.11.2006 №97 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду на умовах оренди для рибогосподарських потреб [PERSON]», оскільки в силу ч.4 ст.268 ЦК України , на дану категорію спорів позовна давність не розповсюджується. Однак аналізуючи дан рішення, суд дійшов до висновку про його незаконність. Свою позицію суд обгрунтовує тим , що за даним рішенням вирішувалися права фізичної особи . однак як з"ясовано в судовому засіданні , даним рішенням на меті було вирішення прав фізичної особи -підприємця [PERSON] Скасовоючи дане рішення з підстав його незаконності суд виходить з наступного . Дане рішення прийнято з порушенням , оскільки сторони в судовому засіданні визнали , що даним рішенням вирішувалися права особи -підприємця [PERSON], звертався до сессії з заявою підприємець [PERSON], а отже і рішення має стосуватись прав та обв"язків підприємця. Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Згідно з частиною девятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Частиною десятою статті 59 Закону №\~280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Тобто за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обовязковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є субєктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування. Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону №\~280/97?ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Окрім цього, в Рішенні №\~7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Такі рішення можуть бути скасовані або змінені в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial