Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» 19 червня 2017 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 лютого 2014 року станом на 03 травня 2017 року у розмірі 33093 гривні 79 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 1879 гривень 07 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом 25562 гривні 63 копійки; заборгованості за пенею та комісією 3600 гривень 00 копійок; штрафу (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) 1552 гривні 09 копійок, а також витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30 червня 2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату і час проведення попереднього судового засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2017 року цивільну справу за вказаною позовною заявою призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак у позові зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення по справі та розглянути справу за відсутності представника позивача. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Частинами 6,7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з отриманою судом відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (а.с.23) вбачається, що: [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO], однак 28.02.2017 року знятий з реєстрації на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси, інші відомості відсутні. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. Оскільки відповідач по справізареєстрованим чи знятим з реєстрації в місті Одесі та Одеській області не значиться, судом здійснювався виклик [PERSON] шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення судової повістки разом з рекомендованим повідомленням на адресу останнього зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням вищевикладеного, суд встановив, що відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, не повідомив про причини неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» з анкетою-заявою №б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана відповідачем, за умовами чого [PERSON] отримав від ПАТ «Акцент-Банк» кредит в сумі 1200 гривень 00 копійок, зі встановленим кредитним лімітом на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, однак не менше 50,00грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за звітнім. Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань по договору, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди банку. Згідно з п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, складає між ним та банком кредитно-заставний договір, про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» виконав прийняті на себе зобовязання в повному обсязі, надав кредитні кошти [PERSON] у відповідності до умов кредитного договору №б/н від 17.02.2014 року, що підтверджується інформацією наявною в наданому до суду розрахунку заборгованості. У звязку з чим, судом встановлено, що ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» виконані умови кредитного договору №б/н від 17.02.2014 року. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 03 травня 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 17.02.2014 року, складає у загальному розмірі 33093 гривні 79 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 1879 гривень 07 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом 25562 гривні 63 копійки; заборгованості за пенею та комісією 3600 гривень 00 копійок; штрафу (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) 1552 гривні 09 копійок. Невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеному договору, зумовило звернення ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договори, надано відповідачеві кредит. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, стягненню з відповідача [PERSON], у звязку з невиконанням умов кредитного договору №б/н від 17.02.2014 року, на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 33093 гривні 79 копійок. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 1600 гривень 00 копійок.

Outcome: approved