Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON] на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20 березня 2018 року №0000000055, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій. Ухвалою від 05 липня 2018 року відкрито провадження у справі. В обгрунтування позову зазначено, що позивач визнаний інвалідом І групи загального захворювання. В січні 2016 року у аптечному кіоску "Калина", що розташований в м.Рогатині по вул.Чорновола,9 в приміщенні Рогатинської ЦРЛ та який належить [PERSON] придбав лікарський засіб "Емсеф" у двох флаконах вартістю 130 грн. Після того, як вийшов з кіоска, виявив відсутність одного флакона лікарського засобу в упаковці. Повернувся у аптечний кіоск з проханням повернути кошти за одн флакон, однак отримав відмову. Внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 65 грн. (вартість одного флакона лікарського засобу). Крім того, йому заподіяно відповідачем моральну шкоду внаслідок психічних переживань через протиправну поведінку відповідача, а саме зайво сплачені кошти за лікарський засіб. Порушився звичний спосіб життя позивача. Моральну шкоду оцінює в сумі 5000 грн. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснив, що надати рецепт на придбання лікарського засобу його довіритель немає можливості, оскільки цей препарат відпускається без рецепта. Чек (квитанція), які були видані позивачу після придбання лікарського засобу не збереглися. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав. Направив на адресу суду відзив щодо позову. У судовому засіданні пояснив, що його довіритель не здійснює продаж лікарських засобів, оскільки немає ліцензії на здійснення такої діяльності. Дана обставина підтверджується витягом з реєстру місць провадження діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Крім того позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували придбання лікарського засобу (договору купівлі-продажу, касового чи товарного чека, розрахункової квитанції чи ін.). Просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки у судове засідання,хоч апро день. час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законмо порядку. Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] отримує пенсію по інвалідності І групи загального захворювання по зору, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER] серія [NUMBER], виданим 14 червня 2017 року Пенсійним фондом України. [PERSON], [INFO], уродженець с.Юнашків Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно реєстру місць провадження діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарських засобів за параметрами пошуку [PERSON] за адресою аптечного закладу м.Рогатин Івано-Франківська область інформації не знайдено. Діяльність з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами регулюється спеціальним законодавством, а саме Законами України "Про захист прав споживачів", "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про лікарські засоби". Оптова та роздрібна торгівля лікарськими засобами здійснюється на підставі ліцензій, одержаних суб'єктами господарювання відповідно до законодавства. Законом України "Про лікарські засоби", який регулює правовідносини, пов'язані зі створенням, реєстрацією, виробництвом, контролем якості та реалізацією лікарських засобів, визначено права та обов'язки підприємств, установ, організацій і громадян, а також повноваження у цій сфері органів державної виконавчої влади і посадових осіб. У ст. 19 Закону вказано, що оптова закупівля, оптова і роздрібна реалізація лікарських засобів на території України здійснюються підприємствами, установами, організаціями та громадянами на підставі спеціального дозволу (ліцензії), який видається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Правилами роздрібної реалізації лікарських засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 N 1570, визначено, що "аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі. Функціонує з дозволу і під контролем державних органів, що зазначено в паспорті аптечного закладу. Паспорт аптечного закладу (його структурного підрозділу) - складений суб'єктом господарювання при створенні або реконструкції аптечного закладу і погоджений з територіальними органами державної санітарно-епідеміологічної служби, державного контролю якості лікарських засобів і місцевими органами виконавчої влади документ, який засвідчує відповідність наявних приміщень та устаткування аптечного закладу (його структурного підрозділу) встановленим вимогам і можливість використання для оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами. За ст.21 закону України "Про лікарські засоби" реалізація (відпуск) лікарських засобів громадянам здійснюється за рецептами та без рецептів лікарів. Забороняється реалізація (відпуск) громадянам неякісних лікарських засобів або таких, термін придатності яких минув або на які відсутній сертифікат якості, що видається виробником. Реалізація (відпуск) громадянам лікарських засобів за рецептом лікаря здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Правила приписування лікарських засобів, а також перелік лікарських засобів, які можуть реалізовуватись без рецептів лікарів, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. За ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Правові наслідки, передбачені вказаною нормою, наступають тоді, коли покупець знайшов у придбаному товарі недоліки, про які він не був попереджений продавцем. В разі знаходження в товарі недоліків, не застережених продавцем, покупець має право на власний вибір пред'явити одну з вимог, передбачених пунктом 1 статті 708 Цивільного кодексу України, скориставшись своїм правом протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі, які перебувають на території України, під час придбання, замовлення або використання товарів /робіт, послуг/ для задоволення своїх побутових потреб мають право на відшкодування збитків, завданих товарами /роботами, послугами/ неналежної якості, а також майнової та моральної /немайнової/ шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'єя людей товарами /роботами, послугами/ у випадках передбачених законодавством. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", за наявності у роботах /послугах/ істотних відступів від умов договору або інших істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договіру та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни товарів /робіт, послуг/, що придбаваються /замовляються/, демонстрацію безпечного та правильного їх використання. На вимоги споживача продавець /виконавець/ у цих випадках зобов'язаний надати йому контрольно - вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну товарів /робіт, послуг/. Відповідно до ст. 12 - 14 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на належну якість товару; у разі виявлення недоліків або фальсифікації товару споживач має право протягом гарантійного строку вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожен учасник судового процесу зобов'язаний довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, в супереч зазначених вимог, позивачем не надано жодних відповідних доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив протиправні дії щодо позивача шляхом продажу неукомплектованого лікарського засобу. Відповідачем на спростування позовних вимог надано витяг з реєстру місць провадження діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed