Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29 травня 1992 року вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована також відповідач - донька позивача, [PERSON], [INFO]. До червня 2016 року відповідач проживала в даній квартирі, а потім перестала проживати, забрала всі свої речі, однак з реєстраційного обліку не знялась. Наявність зареєстрованої доньки у квартирі позивача позбавляє останню отримати певні соціальні пільги, зокрема субсидію. Позивач ненодноразово пропонувала відповідачу знятися з реєстрації, однак остання дане прохання позивача ігнорує та знятись з реєстраційного обліку відмовляється. В зв"язку з чим позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]; виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області провести зняття з реєстраційного обліку відповідача за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач є її донькою та зареєстрованою в належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS], однак з червня 2016 року не проживає в ній без поважних причин. Позивач неодноразово просила доньку знятися з реєстраційного обліку з належної їй квартири, однак вона її прохання ігнорує. Зняття доньки з реєстраційного обліку необхідне позивачу для оформення субсидії. Просила визнати відповідача особою, що втратила право користування належною їй на праві власності квартирою, зобов"язати виконком Тульчинської міської ради провести зняття з реєстраційного обліку [PERSON] із квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору купівлі-продажу від 29 травня 1992 року судом встановлено, що позивач [PERSON] придбала у Тульчинської міської Ради народних депутатів державну квартиру [ADDRESS] (а.с. 4-5). Право власності на вказану вище вкартиру зареєстровано за позивачем [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 30 червня 2017 року (а.с. 7). З копії домової книги прописки громадян, які проживають в [ADDRESS], судом встановлено, що в даній квартирі відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована з 03 серпня 2009 року (а.с. 13-15). Відповідно до довідки голови квартального (вуличного, будинкового) комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 01 серпня 2017 року прописана за адресою: [ADDRESS] [PERSON] з 06 червня 2016 року не проживає за вказаною адресою (а.с. 18). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом статтей 156, 64 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать: дружина наймача/власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача/власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З досліджених в ході судового розгляду доказів суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування квартирою № [ADDRESS], оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що вона понад рік, а саме з червня 2016 року, не проживає без поважних причин у даній квартирі, яка є власністю позивача. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що в частині визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням позов підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про зобов'язання виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, то в цій частині вимоги позивача, на думку суду, задоволенню не підлягають як передчасні, оскільки є похідними від вимоги про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням. Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, не може бути зобов'язано до вчинення певних дій особу, яка не є стороною спору, а лише третьою особою без самостійних вимог. Отже, в разі набрання рішенням судової сили про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, саме воно і буде підставою для виконання уповноваженими органами, в тому числі виконавчими органами сільської, селищної, міської ради. При встановлених обставинах та досліджених доказах суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved