Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

20.07.2016 року до Городоцького районного суду Львівської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи- Нечипоренко [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов обгрунтовує тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS], що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.1994р. Вказаний будинок складається з шести кімнат, житловою площею 127,1 м. кв. та підсобних приміщень, загальна площа складає 269,5 м.кв. У цьому будинку окрім позивача проживають і зареєстровані: [PERSON] [INFO] (дружина), [PERSON] [INFO]. (син), [PERSON] [INFO]. (донька), а також значиться зареєстрованим, але не проживаючим [PERSON], (відповідач у справі) [INFO]. Між тим, [PERSON] вибув із власної волі з будинку позивача ще в квітні 2000р., не навідується до нього, забрав одяг, інші особисті речі та документи, будь-яких витрат по утриманню будинку, в т.ч. по оплаті комунальних послуг не несе, втратив будь-який зв'язок із спірним житлом. Та обставина, що відповідач більше п'ятнадцяти років залишив спірний будинок має підтвердження вктами обстежень спірного житла від 14.12.2015р., 19.02.2016р., 20.04.2016р. На даний час позивачу невідомо, куди відповідач вибув на постійне місце проживання. Разом з тим, прописка [PERSON] у будинку позивача обмежує його права як власника, оскільки він не може оформити субсидію на комунальні послуги, змушений переплачувати комунальні послуги за відповідача, а тому позивач не бажає щоб відповідач був зареєстрований чи проживав в належному його будинку по [ADDRESS] Позивач та його представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в суд не явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.47-50). Треті особи- Нечипоренко Н.Ю., [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справ у їх відсутності та вказали, що підтримують позовні вимоги позивача, оскільки відповідач з 2000р. не проживає у вищевказаному будинку (а.с.41-43) Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюються Житловим та Цивільним законодавствами України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 107 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Згідно даних будинкової книги в житловому будинку зареєстровані - [PERSON].(позивач), [PERSON] [INFO] (дружина), [PERSON] [INFO]. (син), [PERSON] [INFO]. (донька) та [PERSON] (а.с.12-14). Свідок -[PERSON] (сусідка позивача) вказала, що [PERSON] є братом дружини позивача, не проживає у вищевказаному будинку більше 10 років (як був дитиною, забрала його тітка після смерті матері) З актів обстеження житла (а.с.19-21), яким є будинок в [ADDRESS]., що належить [PERSON], вбачається, що [PERSON] не проживає в будинку за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла або законом. Оцінюючи зазначені докази, та те, що відповідач у спірному будинку не проживає з 2000 року, участі в його утриманні не приймає, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved