Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 26 лютого 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2013 року на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] з ј частки до 2000 гривень щомісяця з усіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Свої позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач обґрунтовує тим, що на даний час її матеріальне становище змінилось так як дитина з досягненням певного віку стала мати більше потреб, син досяг шкільного віку і в даний час навчається в 6 класі, а тому потребує додаткових коштів, дитині необхідне відповідне харчування, одяг, оздоровлюючий відпочинок, крім того збільшилися комунальні та інші платежі. Відповідач щомісячно виплачує аліменти на її користь в розмірі 500 гривень, але вказана сума аліментів є дуже мізерною та менше ніж мінімальний розмір аліментів встановлений для дитини відповідного віку та цих коштів на гідне утримання дитини не вистачає. З метою забезпечення належних умов життя дитини, необхідних для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 2. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. 3. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Пояснив, що він не має змоги виплачувати аліменти у сумі 2000 гривень, так має мінливий заробіток, але зможе сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень. ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] року народження , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 2) 5. Відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 5) 6. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] року народження в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. (а.с. 4) ІІІ. Оцінка Суду. 7. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 8. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 9. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 10. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 11. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 12. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 13. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 14. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 15. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 16. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 17. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 18. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 19. Суд надає оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому ч. 2 ст. 183 СК встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 20. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 500 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. 21. Суд при визначенні розміру аліментів на утримання дитини з врахуванням матеріального стану відповідача доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, прав яких стосуються розгляд цієї справи, буде задоволення позовних вимог частково. 22. Тому, діючи в найвищих інтересах дитини, суд робить висновок про те, що розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто починаючи з дня набрання рішенням законної сили, у твердій грошовій сумі - 1500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. 23. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 24. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 25. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial