Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Представник Національної академії внутрішніх справ - [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 26 042, 55 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому подав через канцелярію заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність (а.с.8,77). Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином (а.с.65,66,69,70,81,85,86). Направлену кореспонденцію відповідачу не було вручено, оскільки листи повернулись на адресу суду із відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.5 ст. 77 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені навдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до послужного списку, [PERSON], накозом ЗІОІ ДДУСВ № 99 о/с від 06.08.2010 року, було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання до Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (а.с. 10-15). Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ № 622 від 06.08.2011 року, [PERSON] було зараховано на навчання до академії по переводу із Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (а.с. 16). Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ № 341 від 15.03.2014 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавр права за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра (а.с. 19). Згідно з довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, виданою Начальником відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку - головним бухгалтером підполковником міліції С.А. Гуцелюк та Начальником відділу юридичного забезпечення майором міліції Д.О. Сухомлином, у молодшого сержанта міліції [PERSON] розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі становить 26 042, 60 грн. (а.с. 20). Як зазначено в довідці про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON], видана 24.09.2014 року Начальником відділення ОНСФ А.Є. Крамаренко та Начальником комунально - експлуатаційного відділення старшим лейтенантом міліції О.А. Гомоляко, фактичні витрати пов'язані з грошовим забезпеченням, продовольчим забезпечення, речовим забезпеченням, оплатою комунальних і вартості спожитих енергоносіїв (а.с. 21). Відповідно до розрахунку витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв [PERSON], видана 24.09.2014 року Начальником комунально - експлуатаційного відділення старшим лейтенантом міліції О.А. Гомоляко та економістом відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Д.В. Дарнопихом, загальна сума, що підлягає відшкодуванню складає 7 487,05 грн. (а.с. 22-23). Відповідно до довідки про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв [PERSON], видана 24.09.2014 року Начальником комунально - експлуатаційного відділення старшим лейтенантом міліції О.А. Гомоляко та бухгалтером О.В. Шепетько, сума боргу складає 2 368,27 грн. (а.с. 24). Відповідно до довідки - коригування про забезпечення речовим майном перемінного особового складу академії за період навчання з 01.09.2010 року по 16.03.2014 року рядовий міліції [PERSON] був забезпечений речовим майном на загальну суму 3 033, 24 грн. (а.с. 25). Як зазначено у довідці щодо витрат коштів на харчування [PERSON] під час навчання на факультеті початкової та спеціальної підготовки НАВС в період з 01 вересня 2010 року по 31 липня 2011 року, використано на суму 158,60 грн. (а.с. 26). Відповідно до довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні по ФПККМ ННІПККМ НАВС молодшого сержанта міліції [PERSON] за період з 10.01.2012 року по 31.08.2013 року становить на суму 2 759,97 грн. (а.с. 27). Відповідно до довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні по ФПККМ ННІПККМ НАВС молодшого сержанта міліції [PERSON] за період з 01.09.2013 року по 15.03.2014 року становить на суму 1 565,35 грн. (а.с. 28). Заборгованість відповідача [PERSON] складає 26 042 грн. 55 коп. Згідно ст. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Згідно ст. 25 п. 10 Закону України Про військовий обов'язок і військову службу курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який порушив зобов'язання, відповідно до ст. 623 ЦК України, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що відповідач здійснював оплату згідно з умовами договору. На підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати позивача щодо сплати судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved