Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

24 березня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 8192 грн. 04 коп. за кредитним договором № 005-16951-070308 від 07 березня 2008 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку представник позивача просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду , що отримав у «Дельта Банку» кредитну картку , з якої знімав кредитні кошти, проте боргу у нього немає, кредит давно погашений. Просить суд застосувати строки позовної давності, про що подав письмову заяву. (а.с. ) Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносинами. 07 березня 2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" , було укладено Договір № 005-16951-070308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 7, 8). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 вказаного договору, на ім'я відповідача Банк відкрив картковий рахунок № [NUMBER] та здійснює його обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що є додатком до Договору, та Правилах надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки. Банк надав відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт Кредитної лінії 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією у розмірі 29,90% на рік, при цьому залишив за собою право змінювати розмір цього ліміту. Відповідно до Договору, держатель картки - відповідач - зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та / або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та / або овердрафтом.(а.с. 7-11) На підставі розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] порушено договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 15 січня 2014 року його заборгованість по кредиту склала 8192 грн. 04 коп., а саме: тіло кредиту - 3191 грн. 17 коп., заборгованість за відсотками - 1944 грн. 95 коп., заборгованість за комісіями - 3055 грн. 92 коп. (а.с. 15, 16). Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. В законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому, встановлений п.5.2 договору строк його дії з дня підписання сторонами і до повного виконання Позичальником зобов'язань за договором є лише строком дії договору, а не строком виконання зобов'язань за ним. Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Правова позиція про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14). Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Із заявою про поновлення позовної давності банк до суду першої інстанції не звертався. Відповідач, у своїй заяві від 26 червня 2014 року, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Пункт 1.4 Кредитного договору передбачає, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод. Таким чином, строк позовної давності за даним позовом слід відраховувати з 11 лютого 2011 року, тобто з дати внесення відповідачем останнього платежу за кредитною карткою, строк дії якої закінчився. (а.с. 15) Оскільки банк вправі був звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості у строк до 11 лютого 2014 року , а звернувся 19 березня 2014 року (а.с.23), пропустивши встановлений законом строк позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі, у зв"язку зі спливом строків позовної давності. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed