Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 30.05.1997 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Миргородським міськвідділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 125. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем було припинено з 1994 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного, несумісність характерів, різних поглядів на життя и побут. Позивач просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити - [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи зайогої відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу зайогої відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв"язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 30.05.1987 року між [PERSON] та [PERSON] Миргородським міськвідділом ЗАГС Полтавської області був укладений шлюб, актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 1994 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved