Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 14724, вчинений 08.12.2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем та стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» в її користь судовий збір в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.06.2008р. між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»), було укладено кредитний договір № 236134-CRED. Згідно п. 1.4 вказаного договору, термін повного погашення кредиту - 25.06.2010р. вона належним чином виконувала умови договору і достроково погасила вказаний кредит. В лютому 2018 р. на її адресу надійшов виклик державного виконавця з Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби. 11.03.2018р., у відділі ДВС вона ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження № 55825046. Згідно постанови про відкритгя вказаного виконавчого провадження від 19.02.2018р. на підставі виконавчого напису № 14724 виданого 08.12.2017р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, з неї стягнуто на користь відповідача заборгованість в сумі 23423,83 грн. З даною заборгованістю, вона категорично не погоджується, оскільки, належним чином виконала взяті на себе зобов'язання, які існували ще в 2008-2010 роках. У зв'язку із цим, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису № 14724 від 08.12.2017р. таким, що не підлягає виконанню виходячи із наступного. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до положень ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно розрахунку заборгованості, який слугував підставою для вчинення виконавчого напису станом на 17.03.2010р. залишок простроченої заборгованості складав 798 доларів США. Наступною датою у так званому, розрахунку вказано 28.08.2017р., при цьому розмір заборгованості складає та ж сама сума - 798 доларів США, що свідчить про відсутність будь-яких правовідносин між нею та відповідачем впродовж семи років. З вищевикладеного слідує, що приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович вчинив виконавчий напис за спливом семи років після виникнення права вимоги у банку, а відповідачем пропущено строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. Більше того, ще однією умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Проте, до неї відповідач не звертався з вимогою сплатити, вказану, заборгованість та не надавав жодного розрахунку з яким би вона погодилась. Відповідно, нотаріусу Завалієву А.А. не було надано документів, які би підтверджували безспірність вимоги. Отже, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, що є підставою для визнання його судом таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача Жарський І.Р. в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечував, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов. Третя особа - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено 27.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір № 236134-CRED, згідно зазначеного договору позивач отримала кредит у розмірі 9000.00 доларів США, на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 25.06.2010 року. У зв'язку з невиконанням позивачкою зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, відповідно до умов Кредитного договору, позивачці було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором. Зазначена вимога була надіслана 17.02.2010 року на адресу позивачки рекомендованим листом. 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієв А.А., на підставі ст.87-89 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06:1999р. за № 1172, на підставі документів ПАТ КБ «Приватбанк», був вчинений виданий виконавчий напис за № 14724 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 236134-CRED від 27.06.2008 року, в сумі 21624,83 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення приватний нотаріус Київського MHO Швець P.O. керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою KM України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 4 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено зміст виконавчого напису. Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження". При вчиненні виконавчого напису Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., керувався Закону України «Про нотаріат», в статті 88 зазначеного визначено умови вчинення виконавчих написів. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Як вбачається з представленого суду виконавчого напису, останній містить всю необхідну інформацію. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Позивач у своїх мотивах, посилається на те, що нотаріусом, проведено стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності, що також не відповідає дійсності. Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що не виконання боржником зобов'язань, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу і повернення отриманої позики, як це передбачено ст.1049 ЦК України. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed