Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" (далі Банк) у жовтні 2013 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 20.03.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір на підставі якого [PERSON] отримала кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого існує заборгованість за кредитним договором у сумі 24758,06 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 2440,01 гривень; заборгованість за процентами по користуванню кредитом - 9812,90 гривень. заборгованість по комісії за користування кредитом - 10850,00 гривень штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф ( процентна складова ) - 1155,15 гривень. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 20.03.2008 року та судові витрати у сумі 247, 58 гривень. Представник позивача за довіреністю - Фольварчук В.М. у судове засідання надав заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.03.2008 року укладено договір про надання банківських послуг за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 9-14). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 4-8), проти якого відповідач не надав своїх заперечень, станом на 06.10.2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 20.03.2008 року на суму 24758,06 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 2440,01 гривень; заборгованість за процентами по користуванню кредитом - 9812,90 гривень. заборгованість по комісії за користування кредитом - 10850,00 гривень штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф ( процентна складова ) - 1155,15 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 20.03.2008 року укладено кредитний договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконані. Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору, а отже підлягають повному задоволенню. Відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову та доказів, якими б обґрунтовувалися такі заперечення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved