Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просить суд визнати відмову [PERSON] від договору постачання кормів укладеного із ФОП [PERSON] та стягнути з вказаної особи на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 339 067 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач [PERSON] посилався на те, що він провів переговори із відповідачем ФОП [PERSON] щодо умов і особливостей закупівлі кормів для годування курей (бройлерів). Крім того відповідачем позивачу було повідомлено про пільгову ціну на постачання необхідної йому крупи ПК 5-4 та іншої продукції, і що для цього укладання письмового договору із відповідачем не потрібно та достатньо буде лише усних домовленостей між сторонами. На даний час договір не виконаний і проплачені ним кошти відповідачем не повернуті. Позивач вважає, що відповідачем порушені його права як споживача, а тому просив суд також звільнити його від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів". Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, а до суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність та при вирішенні справи враховувати позицію його представника. На початку розгляду справи у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі , та прохав суд їх задовольнити з підстав викладених в позові та поясненнях даних ними в судовому засіданні. При цьому заявив клопотання про залучення відповідача ФОП [PERSON] як співвідповідача по справі, так як вона, як фізична особа отримувала кошти, які їй перераховував позивач з метою в подальшому отримати як товар корма для годування курей (бройлерів). Також представник позивача повідомив суд, що позивач не є підприємцем і будь-які належні та допустимі докази щодо укладання договору постачання кормів з фізичною особою підприємцем [PERSON] відсутні. Під час подальшого розгляду справи по суті, представник позивача [PERSON] заявив клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог позивача, а саме про його відмову від договору постачання кормів, укладеного із фізичною особою підприємцем [PERSON] підтвердивши тим самим, що вказаний договір відповідно до чинного законодавства укладений не був. Ухвалою суду від 07.12.2016 року заявлене клопотання представника позивача було задоволено та залишено без розгляду позовну вимогу позивача [PERSON] про його відмову від договору постачання укладеного із фізичною особою- підприємцем [PERSON] Представники відповідача ФОП [PERSON] у відкритому судовому засіданні повністю заперечували проти позовних вимог позивача, мотивуючи це тим, що в суді представляють відповідача фізичну особу підприємця [PERSON], яка здійснює підприємницьку діяльність в галузі виробництва кормів для курей, інших птахів. Інформація про будь-які договірні відносини відповідача з позивачем по справі відсутня. Їхній довіритель про будь-які кошти, отриманні нею як фізичною особою - підприємцем за договірними відносинами від позивача [PERSON]М не повідомляла. Представники відповідача ФОП [PERSON] вважають позовні вимоги позивача [PERSON] є надуманими і такими що не підлягають задоволенню. Позивачем та його представником не надано взагалі суду інформації коли і при яких обставинах позивачем був укладений усний договір про постачання кормів з відповідачем ФОП [PERSON], бо відповідно до чинного законодавства вказаний договір повинен бути укладений в письмовій формі. В цьому договорі повинно бути вказано місто, дата, час його укладення, предмет та порядок надання послуг, оплата цих послуг. Представником позивача факт укладення договору не доказано. Стосовно сплачених коштів позивачем на користь фізичної особи [PERSON] представники відповідача вважають, що спір з цього питання може бути вирішений шляхом звернення позивача з позовними вимогами за місцем проживання фізичної особи [PERSON], як це передбачено ЦПК України. За вказаних вище обставин вважають, що позовні вимоги позивача в порядку захисту прав споживача не відповідають дійсності, а заявлені позивачем з метою ухилення від сплати судового збору, а тому суду подали письмове клопотання про залишення позовної заяви позивача [PERSON] без розгляду. Також вони просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю. З приводу подання представником позивача заяви про залишення частини позовних вимог позивача без розгляду, а саме його відмови від договору постачання укладеного із фізичною особою - підприємцем [PERSON] її представники заперечували так як, на їх думку, представник позивача таким чином намагається ввести суд в оману, змінити суть позовних вимог з метою стягнення з ФОП [PERSON] коштів позивача, які повинні стягуватися в іншому порядку який визначений ЦПК України зі сплатою відповідного судового збору. Представники відповідача вважають, що позовні вимоги позивачем [PERSON] в порядку захисту прав споживачів не відповідають дійсності, а заявлені ним лише з метою ухилення від сплати судового збору, а тому до суду подали письмове клопотання про залишення позовної заяви позивача [PERSON] без розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та дослідивши наявні допустимі докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В суді було встановлено, що позивач [PERSON] з метою повернення коштів в сумі 339 067 грн., які ним добровільно, без будь-якого примусу через банківську установу ПАТ КБ ПриватБанк перераховані на картковий рахунок фізичній особі [PERSON], звернувся з цивільним позовом до суду про захист прав споживачів та повернення безпідставно отриманих коштів в якому задоволення вказаних вище позовних вимог, просив суд звільнити його від сплати судового спору посилаючись на п. 3 ст. 22 Закону України Про захист справ споживача та на ч.5 ст. 110 ЦПК України, де зазначено, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. В ході розгляду справи, не знайшла свого підтвердження позовна вимога позивача [PERSON] Ю, щодо його відмови від договору постачання укладеного із фізичною особою підприємцем [PERSON], так як такий договір відповідно до чинного законодавства між вказаними особами укладений не був, а тому його взагалі не існує в природі, даного факту в суді не заперечував представник позивача [PERSON], бо в підтвердження цього він до суду надав письмову заяву про залишення вказаної позовної вимоги позивача без розгляду. Дії представника позивача підтверджує той факт, що позовна заява позивача [PERSON] не відноситься до категорії позовних заяв, що стосуються захисту прав споживачів, як це визначає Закон України Про захист справ споживачів . Так згідно ч. 1 ст. 10 цього Закону, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За вказаних вище обставин позивач [PERSON] такою особою не являється. На думку суду, позовна вимога позивача [PERSON] до відповідача по справі про стягнення із фізичної особи-підприємця [PERSON]П на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 339 067 грн. є вимогою майнового характеру, яка повинна розглядатися відповідно до правил підсудності визначених Розділом ІІІ, Глави 1 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України Підсудність справ за місцем знаходження відповідача позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. А відповідно до ч. 2 цієї статті, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їх місцем знаходження. Як встановлено в суді місцем проживання фізичної особи - підприємця [PERSON] є [ADDRESS]. За вказаних обставин суд оцінивши в сукупності наявні в справі докази дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] не ґрунтуються на Законі України «Про захист прав споживачів», а тому задоволенню не підлягають, так як розгляд цивільної справи проводиться в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Крім того , суд вважає, що позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами майнового характеру повинен бути сплачений судовий збір відповідно до Закону України Про судовий збір з розрахунку 1 відсоток ціни позову але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивач [PERSON], розуміючи, що його позовні вимоги носять майновий характер, бо саме він просив стягти на його користь грошові кошти з відповідача в сумі 339 067 грн., та до суду за місцем свого проживання подав позовну заяву, посилаючись на п. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав позивачів , згідно якої споживачі звільняються від вказаного збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав, але суду допустимих та належних доказів про це не надав, таким чином, на думку суду, він мав намір ухилитися від сплати судового збору, як це вимагає Закон України «Про судовий збір». Так як позивачем [PERSON] та його представником в судовому засіданні не було доведено свої позовні вимоги належними та допустимими доказами, то за вказаних обставин в задоволенні його позову слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача по справі в доход держави слід стягти судовий збір за подачу позовної заяви до суду, так як ним в суді не було доведено, що він звільнений від його сплати відповідно до діючого законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved