Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь: аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини; а також аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] року народження, трирічного віку, тобто до [INFO] року; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 183 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з"явилася. Надала суду заява з проханням про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився. Надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони від проживання у зареєстрованому 20 серпня 2011 року виконкомом Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області шлюбі, мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з позивачкою в даній справі. Відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання та утримання позивачки (матері його дитини) не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов"язку по матеріальному утриманню своєї дитини, так і від обов"язку чоловіка по матеріальному утриманню своєї дружини - матері дитини, на утриманні якої перебуває дитина, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка на даний час не працює, дитина проживає з матір'ю. Відповідач аліменти нікому не сплачує, є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти як на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, так і на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/4 частини його доходів. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved