Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач, Державна іпотечна установа, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 380127,28 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10 жовтня 2007 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1713pv21-07 із Додатковою угодою №3 від 29.08.2008 року, право вимоги за яким відступлено Державній іпотечній установі на підставі Договору відступлення права вимоги за яким відступлено Державній іпотечній установі на підставі Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, про що відповідачі були належним чином повідомлені. Відповідно до пунктів 2.1., 3.2. Договору було надано Позичальнику грошові кошти в сумі 14000,00 Євро з оплатою по процентній ставці 16 процентів із строком погашення до 09 жовтня 2022 року. Відповідно п.3.2.1. Кредитного договору, починаючи з 01.11.2007 р. залишок по кредиту повинен щомісячно зменшуватись на 77,78 євро 78 центів. Додатком №1 до Кредитного договору сторонами погоджено Графік заниження розміру заборгованості, відповідно до якого позичальник має здійснювати погашення заборгованості за отриманими кредитними ресурсами до 10 числа кожного наступного місяця з дати отримання кредитних коштів. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 10.10.2008 року між Банком та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 1713pv21-07 від 10.10.2007р. Таким чином, починаючи з 22.10.2015 р. (після отримання повідомлення про відступлення права вимоги) відповідач [PERSON] був зобов`язаний щомісячно в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі ануїтентного платежу, розмір якого становить 2247,47 грн. на користь нового кредитора. В порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 20.01.2021 р. заборгованість за Кредитним Договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 р. становить 380127,28 грн., в тому числі: по сумі основного боргу 203494,26 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом (за період з 30.09.2015 р. по 01.01.2021 р.) 176633,02 грн. Просять стягнути солідарно з відповідачів на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором в сумі 380127,28 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду. 25 березня 2021 р. від відповідачів через канцелярію до суду надійшла заява про застосування наслідку спливу строку позовної давності. В даній заяві відповідачі вказують, що позовну заяву не визнають і просять врахувати те, що між банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року. 11 лютого 2015 р. право вимоги за вказаним кредитним договором Банком «Фінанси та Кредит» було відступлено Державній фінансовій установі. Також, між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1713pv21-07. Вказують, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за вимогами про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Зазначають, що з розрахунку заборгованості вбачається, що з 17.09.2015 року не було здійснено жодного платежу з метою погашення заборгованості. Таким чином, вважають, що банк дізнався про порушення умов договору 17.09.2015 року. Просять відмовити у задоволенні позову. Представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідачів проти позовних вимог заперечила. Вказала, що в позові слід відмовити повністю застосувавши строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно положень\~статті 610 вказаного кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша\~статті 530 ЦК України). Відповідно до\~статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Як вбачається з положень\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року (а.с 7-14), згідно якого Банк відкриває позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, терміновості, платності у розмірі 14000,00 Євро по відсотковій ставці 13,5 відсотків річних. Згідно додаткової угоди від 29 серпня 2008 року № 3 до кредитного договору№ 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, встановлено, що з 29 серпня 2008 року процентна ставка була збільшена до 16%.( а.с.18) Про те, що відповідач отримав кошти згідно вищевказаного кредитного договору, свідчить заява на видачу готівки №1 від 10.10.2007 року (а.с.17), а також цей факт визнається сторонами. Договір поруки № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року (а.с. 19-21) підтверджує, що [PERSON] зобов`язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року, укладеним між Державною іпотечною установою та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 616 та Додатком № 1 до цього договору (а.с. 31-36), первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги за договорами, вказаними в додатку, в тому числі і за догоровом, укладеним з [PERSON] . Про те, що позивач повідомив відповідача [PERSON] про факт відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, іпотечним договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року та договором поруки № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, свідчить його лист від 15.10.2015 року № 7359/11/2, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, реєстр згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів), список згрупованих поштових відправлень, реєстр рекомендованих відправлень (а.с. 42-43). Також встановлено, що 09.12.2020 року Державна іпотечна установа направила [PERSON] вимогу №5224/15/2 від 09.12.2020 року про дострокове повернення кредитних ресурсів: по сумі основного боргу - 263149.12 грн., прострочені відсотки за користування кредитом ( за період 01.05.2020 року по 25.11.2020 року) - 20288.94 грн. ( а.с.44-45). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року за період з 11.02.2015 року, станом на 17.09.2015 року (а.с 41), залишок заборгованості у валюті кредиту станом на 17.09.2015 року становить 8305,07 Євро; (у гривневому еквіваленті станом на 17.09.2015 р. становить 203494,26 грн.). Згідно наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, станом на 20.01.2021 р. заборгованість становить: 380127,28 грн., в тому числі: сума основного боргу 203494,26 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 176633,02 грн. (а.с 49). При цьому суд вважає, що звернувшись до суду з даним позовом 01.02.2021 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, яким позовна заява направлена до суду (а.с. 56), позивач без поважних причин пропустив встановлений законом 3-річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення відсотків за період з 01.02.2018 року до 17.09.2015 року, а тому в задоволенні вимог в цій частині , слід відмовити , в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №1713 pv21-07 від 10.10.2007 року (а.с. 49), сума заборгованость [PERSON] складає : [NUMBER] сума основного боргу, 176663, 02 грн прострочені відсотки за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 08.02.2018 року по 08.02.2021 року, така заборгованість складає 99214.76 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно у встановлений договором строк вказаний кредит не погашав та не повернув позичені кошти, заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь Державної іпотечної установи слід стягнути 203494,26 грн. - заборгованості за кредитом (основного боргу); 99214,76 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом за несвоєчасне виконання зобов`язань по кредитному договору № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, що в загальній сумі становить 302709,02 гривень. Оскільки [PERSON] у відповідності до договору поруки № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року (а.с. 19-21) зобов`язався відповідати за своєчасне повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про відкриття кредитного договору № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, то вказану суму боргу слід стягнути з двох відповідачів в солідарному порядку. При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідачів на те, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення в суд з вимогою про стягнення основного боргу за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1713pv21-07 від 10.10.2007 року, оскільки встановлено, що вказаний договір діє до «09» жовтня 2022 року, а тому у відповідності до ч.5\~ст. 261 ЦК України\~строк виконання зобов`язання за цим договором ще не настав і перебіг позовної давності не розпочався. Крім того, пред`явлення кредитором вимоги про повернення кредитних ресурсів за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Такі висновки містить Правова позиція ВСУ від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16: Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 5701,91 гривню, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 4540,43 грн., тобто по 2 270,21 грн. з кожного, на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 256-258, 261, 267, 526, 536, 610, 625, 638, 639, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial