Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

24 жовтня 2018 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 22.03.2017 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] Степановичем було підписано договір ВВ4-37543-Ф/17-DОМ на приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. Банк, діючи на підставі ст. 641 та ст. 644 Цивільного кодексу України, взяв на себе зобов'язання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до договору № ВВ4-37543-Ф/17-DОМ банк встановив на картковому рахунку клієнта максимальний ліміт дозволеного овердрафту, в сумі 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок), процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту встановлена на рівні 30,0% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,0% річних. Дія ліміту дозволеного овердрафту встановлена на 12 місяців з дати підписання договору, тобто з 22.03.2017 року по 21.03.2018 року. Відповідно до п. 2.2.2.1 Правил банк відкриває картковий рахунок та видає платіжну картку на підставі підписаної клієнтом заяви на приєднання та відповідно до умов цих Правил, законодавства України та правил відповідної платіжної системи. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Факт користування відповідачем овердрафтом підтверджується випискою по договору. Відповідно до п. 2.2.3.5 Правил клієнт щомісячно, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому клієнт користувався кредитними коштами (дозволеним овердрафтом), а також в день розірвання договору, клієнт зобов'язаний сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом та несанкціонованим овердрафтом (кредитом) (в разі наявності). Якщо останній день для сплати процентів за користування дозволеним овердрафтом та несанкціонованим овердрафтом (кредитом) (в разі наявності) припадає на вихідний або святковий день, то сплата нарахованих процентів здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Відповідно до п. 2.2.3.8 погашення суми основного боргу (тіло кредиту) за дозволеним овердрафтом здійснюється у розмірі мінімального платежу (визначено в термінах та визначеннях) до 25 числа (включно) кожного місяця протягом строку дії ліміту дозволеного овердрафту, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому на картковому рахунку клієнта був встановлений ліміт дозволеного овердрафту та за умови наявності заборгованості на день розрахунку мінімального платежу, за рахунок надходження коштів на картковий рахунок клієнта. Якщо останній день для сплати мінімального платежу припадає на вихідний або святковий день, то сплата суми мінімального платежу здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Повне погашення суми основного боргу (в т.ч. мінімального платежу) за дозволеним овердрафтом здійснюється в кінці строку дії ліміту дозволеного овердрафту, визначеного в заяві на приєднання у повному обсязі. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Однак, взятті на себе зобов'язання відповідач не виконував у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 11262,12 грн. Відповідно до п. 2.2.3.9 - 2.2.3.10 Правил у разі повного або часткового непогашення клієнтом суми мінімального платежу, в строки згідно з п. 2.2.3.8. цих правил, сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переносяться на рахунок простроченої заборгованості. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за несанкціонованим овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі, визначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, а саме 48 % річних. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на 12.04.2018 року сума заборгованості відповідача перед банком за договором становить: заборгованість по кредиту поточна - 4526,13 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 4169,15 грн.; заборгованість по процентах поточна - 166,96 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 2399,88 грн. Всього підлягає стягненню з відповідача 11262,12 грн. Відповідно до п. 8 ст. 175 ЦПК України ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» повідомляє, про відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, також про наявність у банку оригіналів всіх документів копії котрих додані до позовної заяви. Заходи досудового врегулювання не вживалися. Також, відповідно до рішення КСУ від 09.07.2002 р. №1-2/2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) встановлено, що положення частини другої статті 124 Конституції України (254к/96-ВР) щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 11262,12 грн. та судового збору в розмірі 1762,00 грн. (а.с. 2-4). Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39-40). В судове засідання представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Приходько Дмитро Сергійович, який діє на підставі довіреності (а.с. 32) не з'явився, надіслав до суду заяву, отримана судом 20.03.2019 року за вх. № 10557 про розгляд справи у відсутність представника позивача та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Також, з боку відповідача не було надано і відзиву на позовну заяву позивача. Крім того, відповідач [PERSON] повідомлявся про виклик до суду на інформаційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення (а.с. 52). Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 18.03.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з'явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2017 року було укладено договір № ВВ4-37543-Ф/17-DОМ між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] на приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. Відповідно до п. 2.2.2.1 Правил банк відкриває картковий рахунок та видає платіжну картку на підставі підписаної клієнтом заяви на приєднання та відповідно до умов цих Правил, законодавства України та правил відповідної платіжної системи. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Факт користування відповідачем овердрафтом підтверджується випискою по договору. Відповідно до п. 2.2.3.5 Правил клієнт щомісячно, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому клієнт користувався кредитними коштами (дозволеним овердрафтом), а також в день розірвання договору, клієнт зобов'язаний сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом та несанкціонованим овердрафтом (кредитом) (в разі наявності). Якщо останній день для сплати процентів за користування дозволеним овердрафтом та несанкціонованим овердрафтом (кредитом) (в разі наявності) припадає на вихідний або святковий день, то сплата нарахованих процентів здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Відповідно до п. 2.2.3.8 погашення суми основного боргу (тіло кредиту) за дозволеним овердрафтом здійснюється у розмірі мінімального платежу (визначено в термінах та визначеннях) до 25 числа (включно) кожного місяця протягом строку дії ліміту дозволеного овердрафту, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому на картковому рахунку клієнта був встановлений ліміт дозволеного овердрафту та за умови наявності заборгованості на день розрахунку мінімального платежу, за рахунок надходження коштів на картковий рахунок клієнта. Якщо останній день для сплати мінімального платежу припадає на вихідний або святковий день, то сплата суми мінімального платежу здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Повне погашення суми основного боргу (в т.ч. мінімального платежу) за дозволеним овердрафтом здійснюється в кінці строку дії ліміту дозволеного овердрафту, визначеного в заяві на приєднання у повному обсязі. Відповідно до п. 2.2.3.9 - 2.2.3.10 Правил у разі повного або часткового непогашення клієнтом суми мінімального платежу, в строки згідно з п. 2.2.3.8. цих правил, сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переносяться на рахунок простроченої заборгованості. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за несанкціонованим овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі, визначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, а саме 48 % річних. Однак, взятті на себе зобов'язання відповідач не виконував у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 11262,12 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договору № ВВ4-37543-Ф/17-DОМ від 22.03.2017 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторонни письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та тако їсамої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 23 жовтня 2017 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту за договором, однак заборгованість не була сплачена. Встановлено, що відповідач порушив умови договору та станом 12.04.2018 року має заборгованість в сумі 11262,12 гривень, з якої: заборгованість по кредиту поточна - 4526,13 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 4169,15 грн.; заборгованість по процентах поточна - 166,96 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 2399,88 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ВВ4-37543-Ф/17-DОМ (а.с. 18). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у сумі 11262,12 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762,00 гривень, понесення яких документально підтверджено (а.с. 31). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved