Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

02 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 61 5974,34 грн, станом на 19.03.2020 року, яка складається з: позики від 14.08.2017 року в сумі 6 400 Доларів США, що в еквіваленті складає 174 528 грн; позики від 17.08.2017 року в сумі 6 400 Доларів США, що в еквіваленті складає 174 528 грн; позики від 13.01.2018 року в сумі 1 250 Євро, що в еквіваленті складає 37 237,5 грн; грошові кошти в сумі 5 400 Доларів США, що в еквіваленті складає 147 258 грн; 3% річних за період з 31.12.2017 року по 19.03.2020 року в сумі 25 798,29 грн та інфляційні втрати в сумі 51 170,55 грн. Усі судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позову зазначено, що 14 серпня 2017 року, 17 серпня 2017 року, 13 січня 2018 року та 5 березня 2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти двічі в сумі 6500 Доларів США, 5400 Доларів США та 1250 Євро, про що написала відповідні розписки. Станом на 19.03.2020 року надані позики [PERSON] не були повернуті. Окрім суми заборгованості просить стягнути з відповідачки 3 % річних та інфляційні втрати згідно ч.2 ст. 625 ЦК України. Кошти просить стягнути в гривні по офіційному курсу НБУ станом на 19.03.2020 року. Ухвалою судді від 02 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті Сторони у судове засідання не з"явилися. У позові позивач зазначає, що у разі його неявки у судове засідання, просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відзив на позов не надходив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 серпня 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 6500 Доларів США зі строком повернення до 30 грудня 2017 року, про що написала відповідну розписку. (а.с.30) 17 серпня 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 6500 Доларів США зі строком повернення до 30 грудня 2017 року, про що написала відповідну розписку. (а.с.31) Також, 13 січня 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 1250 Євро зі строком повернення до 30 березня 2018 року, про що написала відповідну розписку. (а.с.28) Крім того, 5 березня 2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 5400 Доларів США, про що також написала відповідну розписку. (а.с.29) Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Зміст власноручно написаних [PERSON] розписок про отримання грошових коштів в борг свідчить про фактичне отримання грошей та про наявність зобов`язання їх повернення. Отже, відповідач свої зобов"язання перед позивачем не виконала, то кошти за розписками підлягають поверненню позивачеві. За правилами ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, також сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до правил ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. З огляду на ст. 533 ЦК України, сума боргу підлягає стягненню у гривневому еквіваленті, оскільки грошове зобов`язання має бути виконано в гривнях. Позивач розраховував суму боргу, виходячи з курсу НБУ станом на 19 березня 2020 року. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що в суді знайшов підтвердження факт прострочення відповідачем грошового зобов"язання, тому є всі підстави для захисту права позивача на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, як відповідальності за невиконання грошового зобов`язання згідно з розрахунку позивача, а саме три проценти річних від простроченої суми за період з 31.12.2017 року по 19.03.2020 року, що становить 25 798 грн 29 коп., та інфляційні втрати в сумі 51 170 грн 55 коп. Враховуючи вищевикладене, позов про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив 6 160 грн, котрі підлягають стягненню на його користь з відповідачки. Крім того, згідно договору про надання правничої допомоги від 31 березня 2020 року, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат за надану правничу допомогу та квитанції до прибуткового касового ордера № 20 від 31 березня 2020 року позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн, котрі також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved