Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 34120 грн. та судового збору в сумі 1378 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.05.2013р. на автошляху Київ-Харків-Довжанський, [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер [NUMBER], виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" за полісом № АС/1428022. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту, виплатила потерпілому страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 0019958 від 06.05.2016р. в розмірі 34 120 грн. Згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу ВАЗ 2108 [PERSON], тому йому відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь СК, але на даний час страхове відшкодування відповідачем не сплачено, у зв'язку з чим СК просить стягнути з відповідача страхове відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 56). Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать направлені на його адресу та отримані ним особисто повістки про виклик до суду, що підтверджує підпис відповідача на зворотному боці повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, хоча мав таку можливість оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримав (а.с. 53, 61, 66). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 17 травня 2013 року, близько 18:00 год. [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Харкова у напрямку м. Чугуєва зі швидкістю 100 км/год. Втративши контроль над керуванням [PERSON] виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 02.02.2015р. (справа № 636/4886/13-к, провадження № 1-кп/636/7/2015) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.14-19). Відповідно до вироку суду з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 1700,00 грн., на користь [PERSON], як власника ТЗ, - матеріальний збиток у розмірі 10106,10 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1608,76 грн. З ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь [PERSON] стягнуто матеріальний збиток в сумі 5016,19 грн., на користь [PERSON] , як власника ТЗ, матеріальний збиток в сумі 4990,00 грн. Згідно експертного висновку авто-товарознавчого дослідження № 1055 від 06.12.2013р. розмір збитків, завданих володільцю автомобіля ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті ДТП в наслідок ДТП визначається ринковою вартістю КТС і складає 59606,10 грн., а вартість ремонту транспортного засобу складає 63969,85 грн. (а.с. 28-36). Згідно полісу № АС/1428022 від 03.05.2013р. страховик ПрАТ СК «Провідна» та страхувальник [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком до 03.05.2014р. (а.с. 24). 05.05.2016р. складений страховий акт № [NUMBER], згідно якого кінцева виплата за вищевказаною ДТП складає 34 120,00 грн. (а.с. 12, 13). 24.04.2016р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Мілоцьким О.Л. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 636/2988/15-ц, виданого 15.03.2016р.Чгуївським міським судом Харківської області, про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь [PERSON] боргу у сумі 34120 грн. (а.с. 26-27). 06.05.2016 ПАТ «СК «Провідна» сплачений борг у сумі 34120,00 грн. на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, що підтверджується наданим платіжним дорученням № 0019958 (а.с. 25). ПАТ «Страхова компанія «Провідна» 11.07.2016р. за вих. 1592 на адресу [PERSON] направило претензію про відшкодування суми в розмірі 34120,00 грн., але на даний час страхове відшкодування відповідачем не сплачено, ніяких відповідей відповідачем не надано (а.с.42,43). З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 38.1.1. цього Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього закону (не пізніше 3х робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення). Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд України на спільному засіданні Судової палати у цивільних і господарських справах 12.02.2014р. прийняв постанову по справі № 6 - 1цс14, предметом якої була суперечка про відшкодування шкоди, та зазначив, що, виходячи з аналізу статей 33, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 цього Закону, після внесених до них змін Законом України від 17.02.2011р. № 3045 - VI «Про внесення змін до деяких актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика пред'явити регресний позов до страхувальника у разі недотримання термінів та умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому і не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, а також враховуючи, що до теперішнього часу відповідач матеріальну шкоду в порядку регресу не виплатив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved