Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просила розірвати шлюб, зареєстрований 04.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №101; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки та постійні сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з серпня 2015 року. Сторони живуть кожен окремо, спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Також зазначила, що донька проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище "Величко". Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, через канцелярію суду подав клопотання про надання йому строку на примирення, оскільки вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу. Також вважає, що сім"я може бути збережена. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню оскільки, як вбачається позовної заяви, шлюб сторін розпався ще у серпні 2015 року, коли відповідач пішов з родини. Весь цей час сторони мешкають окремо, позивач проживає в [INFO], а відповідач мешкає в с. Геніївка Зміївського району Харківської області вул. Спортивна, 46. За цей час зближенння сторін не відбулося. Факт проживання відповідача в с. Геніївка вул. Спортивна. б.46, Балаклійського району Харківської області вбачається також з надісланого ним клопотання. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №190233, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №101, сторони перебувають у шлюбі з 04.09.2012 року (а.с. 6). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ВЛ № 311337 (а.с.8). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, зловживання відповідачем спиртними напоями та постійні сварки. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно до ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3 ст.181\~СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3 ст.\~181\~СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ч. 2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту ст.183\~СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.\~\~\~\~\~\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних\~\~членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано, а тому позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину у розмірі 704,80 грн. на користь держави, а також судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. на користь позивача.

Outcome: approved