Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] вона зареєструвала шлюб 11 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану, Рахівського районного управління юстиції, Закарпатської області, за актовим записом №54. Від шлюбу в них народилася одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. 25 листопада 2019 року суд за її позовом виніс рішення про розірвання шлюбу. Причиною звернення в суд з позовом про стягнення аліментів стало те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з такими вимогами, але відповідач ухиляється від надання допомоги. У зв"язку з чим просила стягувати щомісячно з [PERSON] в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 3000 гривень, починаючи з дня пред"явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Рахівського районного суду від 13.08.2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, та Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву і докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення Відповідача, однак [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористався. В судовому засіданні Позивачка, [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, розглянувши подані позивачем письмові документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до такого висновку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2009 року до 27.12.2019 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2009 року, та рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №305/1940/19 від 25.11.2019 (дата набрання законної сили 27.12.2019). Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками зазначеної дитини. В ході розгляду справи було встановлено, що сторони у даний час проживають окремо, а відповідач, в порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради №2015 від 16.07.2020 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , який 16.07.2020 був складений депутатом Думин Я.В . За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов`язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу й матеріальне становище відповідача, який є здоровою та працездатною особою, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дитини, у розмірі 1800 гривень, оскільки позивачка не довела про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна та не надала відповідних доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі 3000 гривень. А тому з урахуванням обставин та доказів наданих позивачкою, суду слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1800 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини, згідно з ч.1 ст.191 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 07 серпня 2020 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень. В силу ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved