Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 09.10.1971 року між нею та відповідачем у РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб, від спільного життя неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні відносини почали руйнуватися. На фоні цього між нею та відповідачем почали виникати конфліктні ситуації, спори та непорозуміння, така негативна сімейна обстановка призвела до того, що вона з відповідачем припинили свої фактичні шлюбно - сімейні відносини, внаслідок чого шлюб став носити лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2019 року суддя Сліщенко Ю.Г. прийняв до свого провадження вищезазначену цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 10.08.2020 року за № 262 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження та визначено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.09.2020 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 09.10.1971 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації шлюбів 09.10.1971 року зроблено відповідний актовий запис за № 804 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 2019 року. Шлюбні відносини почали руйнуватися. На фоні цього між нею та відповідачем почали виникати конфліктні ситуації, спори та непорозуміння, така негативна сімейна обстановка призвела до того, що вона з відповідачем припинили свої фактичні шлюбно - сімейні відносини, внаслідок чого шлюб став носити лише формальний характер, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved