Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

02.10.2018 року до Сахновщинського районного суду Харківської області із Кегичівського районного суду Харківської області на підставі п.2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України надійшов вищевказаний позов, в якому [PERSON] з урахуванням уточнень просила визнати недійсними № 0475 від 24.01.2018 року, № 0476 від 24.01.2018 року, укладених між ПП «Аверс-А» та [PERSON] Стягнути з ПП «Аверс-А» на користь О.О. грошові кошти у розмірі по 15\~000 гривень в рахунок повернення виконаного однією із сторін по договору № 0475 від 24.01.2018 року, № 0476 від 24.01.2018 року В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з метою купівлі автомобіля марки Fiat Poblo вартістю 135000 грн., 24.01.2018 р. між нею та відповідачем були укладені два договори про надання брокерських послуг - № 0475, № 0476. Згідно п. 1.1. вказаних договорів, предметом даних договорів були послуги, спрямовані на укладення договору з банківською установою з метою отримання кредиту або договору з позикодавцем з метою отримання рішення про надання безвідсоткової позики на цілі вказані клієнтом. У результаті наданих ПП «АВЕРС-А» послуг, 24.01.2018 р., між відповідачем та ПП «Лессор» (третя особа) були укладені два договори - № 100475, № 100476, предметом яких було надання безвідсоткової позики відповідачу. На виконання договорів брокерських послуг, позивачем було сплачено аванси у розмірі 15 000 грн. по договору № № 0475 від 24.01.2018 р., та 15\~000 грн по договору № 0476 від 24.01.2018 р. Станом на 19.03.2018 року ПП «Аверс-А» не було вчинено дій, спрямованих на укладення договору банківською установою з [PERSON] з метою отримання кредиту або договору позикодавцем з [PERSON] з метою отримання рішення про надання безвідсоткової позики на цілі, вказані у договорі. Надане відповідачем ПП «Лессор» не є тією установою, яка відповідно до вимог чинного законодавства має право надавати фінансові кредити. Як виявилось згодом, позивач підписав договори про надання брокерських послуг спрямованих на отримання безвідсоткової позики (№ 0475, № 0476 від 24.01.2018 р.) та договори про отримання права на безвідсоткову позику (№ 100475, № 100476 від 24.01.2018 р.). З наведеного вбачається, що надання позики позивачу відбувається ПП «Лессор» завдяки залучення грошових коштів інших позичальників, тобто за рахунок третіх осіб, однак у ПП «Лессор» відсутня ліцензія на здійснення даного виду діяльності. 23.03.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про розірвання договорів № 0475, № 0476 від 24.01.2018 року про надання брокерських послуг з пропозицією розірвати договір та повернути позивачу грошові кошти, які знаходяться без достатньої правової підстави. Проте станом на даний час відповідь відповідача не отримано, грошові кошти не повернуті. У судове засідання позивача зявився, у подальшому не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач\~ у судове засідання не з"явився. Повідомлявся належним чином шляхом надіслання повістки про виклик до суду за адресою вказаною у позові. Вважається таким, що повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Відзив до суду не надав. Представник третьої особи ПП «Лессор» у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 24.01.2018 р. з метою купівлі автомобіля марки Fiat Poblo вартістю 135000 грн, між [PERSON] та відповідачем було укладено два договори про надання брокерських послуг - № 0475, № 0476. Згідно п. 1.1. вказаних договорів, предметом даних договорів були послуги, спрямовані на укладення договору з банківською установою з метою отримання кредиту або договору з позикодавцем з метою отримання рішення про надання безвідсоткової позики на цілі вказані клієнтом. (а.с. 6, 13) У результаті наданих ПП «Аверс-А» послуг, 24.01.2018 р., між відповідачем та ПП «Лессор» (третя особа) були укладені чотири договори - № 100475, № 100476, предметом яких було надання безвідсоткової позики відповідачу. (а.с. 9-12, 17-20). На виконання договорів брокерських послуг, позивачем було сплачено аванси у розмірі 15000 грн. за договором № 0475 від 24.01.2018 р. та 15000 грн за договором № 0476 від 24.01.2018 р, що в сумі становить 30000 грн., що підтверджується копіями квитанцій № 0.0.948714496.1 від 24.01.2018 р., № 0.0.948715791.1 від 24.01.2018 р. (а.с. 16). Як вбачається із копій договорів про надання брокерських послуг № 0475, № 0476 від 24.01.2018 р. між [PERSON]та ПП «Аверс-А». були укладені договори про надання брокерських послуг, предметом яких є отримання кредиту або укладення договору з позикодавцем з метою отримання рішення про надання безвідсоткової позики на цілі вказані клієнтом (а.с. 6, 13). Як вбачається із копій претензій - вимог про повернення незаконно отриманих коштів від 02.04.2018 р., позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору (а.с. 28-29). Як вбачається зі змісту вказаних договорів та договорів про отримання права на безвідсоткову позику - № 100475, № 100476) при їх укладенні позивача було введено в оману щодо істотних умов договору, а саме: - предмет договору\~позивач мав намір придбати автомобіль, а в підписаному договорі предметом є брокерські послуги спрямовані на отримання безвідсоткової позики; - права та обов'язки сторін\~позивач мав намір отримати у власність автомобіль марки Fiat Poblo, сплативши заявлену вартість у розмірі 135000 грн. натомість отримав непотрібні йому брокерські послуги за які сплатив 30000 грн., а в результаті надання цих послуг уклав договір про отримання права на безвідсоткову позику, за умовами якого повинен сплачувати регулярні внески. Відповідно до ч. 3\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Проаналізувавши договори № 100475, № 100476 від 16.11.2017 року, які були укладені між [PERSON] та ПП «Аверс-А», вбачаються ознаки пірамідальної схеми, про що свідчать наступні положення вказаних договорів: - п. 2.1. Позичальник доручає, а Позикодавець зобовязується вчинити від його імені певні дії спрямовані на надання безвідсоткової позики, у тому числі: п. 2.1.1. організовувати та проводити розподіл активів Позичальників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь Позичальника за рахунок активів позичальників. - п. 2.5. Умовами даного договору передбачено лише надання Позичальникам безвідсоткової позики за рахунок активів позичальників. - п. 2.7.1. Позичальник зобовязується своєчасно, до 15 числа включно кожного місяця, сплачувати щомісячний платіж, за рахунок якого позикодавець формує активи позичальників, з яких позикодавець надає відповідні суми у безвідсоткову позику. - п. 2.9.1. позикодавець має право, з метою збереження активів позичальників та захисту їх інтересів залучати нових позичальників. - абз. 8, 10, 11 преамбули Додатків № 2 до вищевказаних договорів: рішення про надання безвідсоткової позики\~право на отримання позичальником відповідної суми у безвідсоткову позику за рахунок активів позичальників. Актив позичальників\~це сума чистих платежів, сплачених позичальниками, за рахунок яких позикодавець здійснює надання безвідсоткової позики. Гарантійний фонд\~це сума гарантійних платежів, сплачених позичальниками за рахунок яких позикодавець: повертає чисті платежі позичальникам, договори з якими розірвані; долучає до активів позичальників, якщо активів позичальників не вистачає для видачі хоча б однієї позики; витрачає на покриття обовязкових господарських витрат позикодавця. - п. п. а) п. 5.7. Додатків № 2 до договорів: перевагу має той позичальник, що має найбільшу кількість щомісячних платежів. - п. 6.2. для отримання безвідсоткової позики позичальник зобовязується: а) сплатити запропоновані щомісячні платежі в строк не пізніше 5 банківських днів, у випадку невиконання цього платіжного зобовязання у встановлений строк, Рішення про надання безвідсоткової позики анулюється і позичальник позбавляється права на участь у наступному розподілі; б) підписати Додаток №3 та Договір безвідсоткової позики на умовах визначених позикодавцем; - п. 6.4. Додатків № 2 до договорів - якщо позичальник не виконав вимоги п. 6.2. даної статті даного додатку або не скористався правом, передбаченим п. п. а) п. п. 6.3. даного додатку протягом 30 днів з моменту отримання рішення про надання безвідсоткової позики, його рішення про надання безвідсоткової позики анулюється, внаслідок чого Позичальник позбавляється права на отримання безвідсоткової позики, позбавляється права на участь у наступному найближчому розподілі (а.с. 9-12, 17-21). Таким чином, можна зробити висновок, що відповідач за рахунок внесків позичальників формує активи позичальників та так званий гарантійний фонд, в результаті чого, учасники, які зробили найбільшу кількість внесків, отримують першочергово рішення про надання безвідсоткової позики, яке надає їм лише право отримати безвідсоткову позику, за умов виконання ряду додаткових вимог (п. 6.2. Додатку 2 до договорів). У разі невиконання даних вимог або якщо позичальник не скористається таким правом, він позбавляється права на отримання безвідсоткової позики. Тобто, позичальники здійснюють сплату платежів, а в результаті отримують не товари чи послуги, а тільки право на отримання в майбутньому безвідсоткової позики з додатковими умовами. Розподіл активів проходить за пірамідальною схемою, оскільки одержання права на отримання безвідсоткової позики до повної оплати платежів, можна назвати «компенсацією» за рахунок коштів інших позичальників. Крім того, оскільки ПП «Лессор» не вкладає власних коштів при формуванні фонду для надання безвідсоткових позик, а використовує кошти позичальників, то це також є компенсацією за рахунок коштів інших позичальників. Також, договори не містять строків отримання учасником права на отримання безвідсоткової позики, не передбачають будь-якої відповідальності позикодавця за невиконання умов; разом із тим договорами передбачена відповідальність позичальника у разі несвоєчасного виконання умов договору або відмови від виконання. Крім того, безвідсоткова позика, право на яку ПП «Лессор» пропонує отримати позичальникам, не відповідає правовій природі договору безвідсоткової позики. Адже, відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Але, згідно додатку №1 до вказаних договорів сума позики становить 150000 грн. за кожним, а сума щомісячних платежів становить: 2500 грн чистий платіж, 1950 грн. гарантійний платіж грн., кількість платежів - 60 по кожному договору. Тобто, позичальник повинен сплатити суму в розмірі\~267 00 грн. за кожним договором, а отримати за договором про безвідсоткову позику зможе лише по 150 000 грн. Таким чином, аналіз п. 7 ч. 3\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обовязкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Договори № 100475, № 100476 від 24.01.2018 р. повністю відповідають вказаній в законі пірамідальній схемі. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 15 лютого 2017 року по справі № 195/202/16-ц, від 11 вересня 2013 року по справі № 6-40цс13, від 27 березня 2013 року по справі № 6-22цс13, та від 16 січня 2013 року по справі № 6-161цс12. Враховуючи те, що завдяки «брокерським послугам» наданим відповідачем позивачеві, було укладено договори № 100475, № 10022476 від 24.01.2018 р., то можна дійти висновку про те, що ПП «АВЕРС-А» здійснює діяльність, яка сприяє розвитку пірамідальних схем, тобто договори про надання брокерських послуг № 0475, № 0476 від 24.01.2018 р. спрямовані на сприяння розвитку пірамідальних схем. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~19\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» 22 якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно,зокрема, наявності ліцензії. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~фінансова послугаце операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.\~\~\~\~\~\~За п. 7 ч. 1\~ст. 1 цього Закону\~учасниками ринку фінансових послуг є особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг. Посередницькі послуги на ринках фінансових послуг - діяльність юридичних осіб чи фізичних осіб - підприємців, якщо інше не передбачено законом, що включає консультування, експертно-інформаційні послуги, роботу з підготовки, укладення та виконання (супроводження) договорів про надання фінансових послуг, інші послуги, визначені законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг (п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону). Крім того, відповідно до ст. 34 даного Закону національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. З аналізу вказаних положень закону випливає, що ПП «АВЕРС-А» та ПП «Лессор» повинні були отримати відповідні ліцензії. Але в Єдиному ліцензійному реєстрі відомості, щодо наявності у даних підприємств будь-яких ліцензій, відсутні (а.с. 91-93). Таким чином, відповідач своїми діями порушив права [PERSON], як споживача, а саме, шляхом нечесної підприємницької практики ввів останнього в оману щодо правової природи укладених договорів, щодо наявності ліцензії, а також своїми діями сприяв розвитку пірамідальних схем, які заборонені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 Цивільного кодексу України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до\~ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи вищевикладене, договори про надання брокерських послуг № 0475, № 0476 від 24.01.2018 року є нікчемними, оскільки укладені в результаті здійснення ПП «Аверс-А» нечесної підприємницької практики. Тому, позовна вимога про застосування наслідків недійсності правочинів та стягнення з ПП «Аверс-А» на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 30000 грн. відлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст.141 ЦПК України, а саме, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial