Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

25.11.2014 року ФОП [PERSON], звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу за договором куплі-продажу товаріву кредит та штрафу. Пояснивши, що вона є підприємцем, про що отримано свідоцтво про державну реєстрацію. Основним видом її підприємницької діяльності є роздрібна торгівля побутовою технікою, електроприладами та товарами повсякденного вжитку в магазині «[INFO]», який розташовано в [ADDRESS]. 12 липня 2014 року до неї звернулася відповідачка за придбанням телевізора Digital 39, будматеріалів в асортименті, електричної духовки « Сатурн 1070» та 2 люстр. Загальна вартість зазначених товарів на момент продажу складала 45206 гривень. З огляду на те, що у відповідачки не було зазначених коштів, вона погодилася на продаж товару на умовах кредиту, тобто з розстроченням платежів на нього. При цьому відповідачем було підписано договір, яким остання підтвердила придбання товарів та обіцяла повернути. Фактично відповідачем було сплачено два платежі на загальну суму 2000 гривень. Окрім того позивач просить стягнути з відповідачки за послуги адвоката 200 грн. та судовий збір у сумі 870 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в с судове засідання не з'явилася, не повідомивши причину неявки. На виконання вимог ст. 76 ч.9 ЦПК України відповідачка була викликана до Золочівського районного суду шляхом розміщення відповідного оголошення в обласній газеті „Слобідський Край" № 69 від 11 червня 2015 р., що відповідає розпорядженню Кабінету Міністрів України „Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких в 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" № 1065-р від 26.12.2012 року. Таким чином, [PERSON]. вважається повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів у справі. Суд, перевіривши надані докази, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.7 ) 12 липня 2014 року між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу товару в кредит і розстрочку (а.с.8). Відповідно до умов цього договору відповідачка придбала у позивача телевізор Digital 39, будматеріали, електричну духовку Сатурн 1070, 2 люстри на загальну суму 45206 грн.00 коп.., з розстрочкою платежу до 12.07.2016. Відповідно до умов договору відповідачка повинна сплачувати 1% від загальної вартості товару . 12.08.2014 року відповідачка сплатила 1400 грн. за товар , 19.08.2014 року 600 грн. і більше жодного разу платежи не здійснювала. Сторони досягли згоди за всіма істотними умовами правочину, договір укладено в письмовій формі та підписано особисто покупцем, відбулась фактична передача майна Продавцем у власність Покупця, у зв"язку з чим правочин між сторонами є вчиненим. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 1 ст. 698 ЦК України встановлено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Статтею 694 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару у кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. При цьому товар продається в кредит за цінами , що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Зі змісту Договору вбачається, що його було укладено на умовах розстрочки оплати Покупцем вартості товару.Договором передбачено відповідальність покупця за несвоєчасну плату штраф в розмірі 1% від суми до сплати, Стаття 695 ЦК України встановлює особливості оплати товару з розстроченням платежу, і передбачає що договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. У відповідності до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вживала належних заходів для виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. За таких обставин, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачка належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, в результаті чого позивачу спричинені матеріальні збитки. Такі дії відповідачки є неправомірними, тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню в установленому судом розмірі. У частині 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджені відповідними платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 870 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 200 грн., суд виходить з наступного. Витрати на правову допомогу позивача підтверджені угодою про надання адвокатських послуг, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved