Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

11.03.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на своє утримання в звязку з продовженням навчання у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і\~ до закінчення навчання. Свої вимоги мотивував тим, що його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. В 2016 році шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу батьки почали проживати окремо, позивач залишився на утриманні матері. З відповідача стягувались аліменти на утримання позивача щомісячно. 02.03.2019р. позивачу виповнилось вісімнадцять років і він\~ продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Він працює, отримує не регулярний дохід, а тому позивач вважає, що він має можливість надавати допомогу на навчання. За захистом своїх прав змушений був звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком\~ [PERSON], [INFO],\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). 02.03.2019 року син [PERSON] досяг повноліття, але продовжив навчання на денній формі навчання на факультеті маркетингу в Державному вищому навчальному закладі «Київському національному економічному університеті імені [PERSON]» (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачу [PERSON] не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки стипендію не отримує, навчається за контрактом, позбавлений можливості працювати повний робочий день як студент денної форми навчання, його сукупний дохід не забезпечує підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання. Суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму сину, оскільки він має задовільний стан здоров'я, є працездатним, (доказів на спростування не надав), а також враховує те, що позовні вимоги визнав частково, а тому задовольняє їх в розмірі 1300 грн. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довів суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно. Таким чином, з метою захисту інтересів сторін, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, суд позовні вимоги задовольняє частково. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня предявлення позову, тобто з 11.03.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial