Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2002 року по 07.11.2016 року . Син [PERSON] народився [INFO] , а донька [PERSON] - [INFO] , в свідоцтві про народження яких сторони по справі вказані як батьки. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей і тому позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного щомісячно. Від позивача до суду надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала та просила його задовольнити. Справу просила розглядати без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Так як відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2002 року по 07.11.2016 року. У цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні.У свідоцтві про народження дітей батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] Діти проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні. [PERSON] не надає матеріальної допомоги в розмірі достатньому для утримання дітей. Відповідач є особою працездатного віку, тому має можливість забезпечувати дітей, відомостей про місце його постійної роботи, перебування на утриманні [PERSON] інших осіб суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька ( ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. Частиною1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат ,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів необхідно задовольнити.

Outcome: approved