Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.11.2016 звернулася до суду із позовом і просить перевести на неї права та обов'язки забудовника жилого будинку [ADDRESS] на земельній ділянці, виділеній відповідно до рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 13.09.1988 № 153-11 під забудову її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її чоловіку [PERSON], відповідно до рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 13.09.1988 № 153-11, була надана у безстрокове користування для будівництва жилого будинку на праві особистої власності земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці [PERSON] побудував будинок, що підтверджується технічною документацією (а.с.9-12). [INFO] помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.4) та довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 1780 від 25.11.2016 (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на недобудований житловий будинок, який не зданий в експлуатацію, що розташований в [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка шляхом подачі до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області відповідної заяви, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 53 за 2016 р. після смерті [INFO] [PERSON]. Інший спадкоємець за законом дочка померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька про що подала відповідну заяву нотаріусу. Постановою від 30.09.2016 за № 613/02-31, державний нотаріус Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області, відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначений будинок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача - Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника, до завершення будівництва, його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до п.8-1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. З правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що викладені в Інформаційному листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім.'я спадкоємця. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON], згідно закону набув право на забудову земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] але не завершив будівництво будинку, а тому це право входить до складу спадщини після його смерті [INFO] та переходить до спадкоємця - позивача по справі. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved