Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що їй та її сину - заінтересованій особі [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . В свідоцтві про право власності на житло від 06 липня 1994 року ім`я заявниці зазаначено з помилкою як « [PERSON] ». Заявниця не має можливості здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру через наявність помилки у свідоцтві про право власності. Внести виправлення в свідоцтво про право власності або отримати нове свідоцтво без помилки заявниця не має можливості, чим порушуються її права як власника. Враховуючи вищевикладене, заявниця [PERSON] просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала повністю та просила встановити факт належноті їй свідоцтва про право власності на житло. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Додатково пояснив, що заявниця [PERSON] дійсно є його матір"ю. Помилка в свідоцтві сталась через ототожнення імен « [PERSON] » та « [PERSON] » під час перекладу з української на російську мову. В судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи Згурівської районної державної адміністрації. Про дату, час і місце розгляду справи Згурівська районна державна адміністрація повідомлена у встановленому законом порядку, голова адміністрації [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника адміністрації, проти задоволення заяви не заперечував. Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника заінтересованої особи Згурівської районної державної адміністрації, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що багато років знайома із заявницею [PERSON] , оскільки вони з одного села та підтримують добросусідські відносини. В результаті приватизації у 1994 році заявниця [PERSON] та її син [PERSON] набули у власність квартиру під [ADDRESS] . В свідоцтві про право власності на квартиру ім"я заявниці зазначили, як « [PERSON] ». Це сталось через те, що в радянські часи імена « [PERSON] » та « [PERSON] » при перекладі з української на російську мову ототожнювали. В с. Усівка [PERSON] не проживала та не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, аналогічні показам свідка [PERSON] Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . (копія свідоцтва про право власності на житло - а.с.19, копії технічного паспорту на квартиру у будинку квартирного типу - а.с.15-18, копії рішення Усівської сільської ради від 05.11.2015 року № 10-01-УІІ про перейменування вулиць - а.с.11-14). [PERSON] ніколи не проживала на території Усівської сільської ради, натомість проживає заявниця [PERSON] (довідка Усівської сільської ради - а.с.10). Заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Веприк Новобасанського району Чернігівської області (копія свідоцтва про народження - а.с.7, копія громадянського паспорта - а.с.4). Заявниця [PERSON] з 1970 року по 1976 рік навчалась в Українській ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарській академії (копія диплому - а.с.8). Заявниця [PERSON] є пенсіонером та знаходиться на обліку в Пенсійному фонді України (копія пенсійного посвідчення - а.с.9). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При цьому рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні встановлено, що заявниці [PERSON] належить свідоцтво про право власності на житло від 06 липня 1994 року, що видане з помилкою на ім"я - « [PERSON] ». Факт належності зазначено свідоцтва заявниці повністю підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема показами свідків [PERSON] , [PERSON] , довідкою Усівської сільської ради від 20.09.2019 № 549. Внесення виправлень до правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про право власності на житло є недопустимим з огляду на національне законодавство. Іншим чином, крім встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявниця не має можливості підтвердити належність їй на праві спільної сумісної власності житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та розпорядитись вказаним майном. Суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] . зазначеного вище свідоцтва про право власності на житло.

Outcome: approved