Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі чинять перешкоди їй в користуванні частиною будинку, а саме: не надають проходу для користування кладовкою розміром 6,6 кв.м., яка розташована з іншої сторони будинку і має окремий вхід. Просила зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у здійсненні нею права володіння та користування кладовкою розміром 6,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Княгині Ольги, 4/2, в м. Шепетівка, а саме: надати безперешкодний прохід до кладовки. Ухвалами суду до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог залучено Шепетівську міську раду, [PERSON]. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позов вказав, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем перешкод в користуванні майном, позивачем не доведено суду порушення з боку відповідача - [PERSON] законних та охоронюваних інтересів позивача. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] позов не визнали, посилаючись на те, що кладовка позивача знаходиться в аварійному стані, використовувати її за призначенням неможливо, відповідач не бажає, щоб [PERSON] пересувалася під її вікном, проходила під частиною будинку, де знаходиться квартира відповідача. Ствердили, що перешкоди у проході облаштована огорожа та господарські будівлі біля кладовки існують тривалий час. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що позивач пізніше за інших придбала квартиру №2 з кладовкою, яка знаходиться з іншого боку будинку та межує зі стіною квартири [PERSON] Позивач ніколи не користувалася кладовкою. Біля кладовки побудований гараж [PERSON], який унеможливлює вільний прохід до кладовки позивача, такий порядок користування співвласники визначили усно та він існує тривалий час. Представник Шепетівської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, пояснивши, що власником земельної ділянки по вул. Княгині Ольги, 4 в м. Шепетівка є Шепетівська міська рада, це землі житлової та громадської забудови. Прибудинкова територія не визначена, у користування чи власність сторін не передавалася (крім земельної ділянки власника квартири №1), ОСББ не створювалося. Співвласники самостійно визначають порядок використання належних будівель, споруд. Третя особа [PERSON] позов підтримав, посилаючись на те, що позивач не може використовувати належну їй кладовку за призначенням, оскільки не має вільного доступу до неї, з одного боку облаштована огорожа [PERSON], з іншого будівля [PERSON] У подальшому, треті особи без самостійних вимог у судове засідання не з"явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що будинок №4, розташований в м. Шепетівка по вул. Княгині Ольги (до перейменування вул. [PERSON]), 1903 року побудови - є малоповерховим багатоквартирним житловим будинком (4 квартири), які належали громадянам на праві спільної часткової власності, у подальшому були відчужені іншим громадянам за договорами купівлі-продажу. Позивач [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2000 року (19/100). Відповідач [PERSON] була співвласником квартири №3 у цьому ж будинку відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25.07.1980 року, проте відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2018 останній виділено в натурі 19/100 частин в будинку та припинено право спільної часткової власності на вказану частку. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири №4 в цьому будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.1999р. (24/100), третя особа [PERSON] є приватним власником квартири №1 на підставі договору дарування від 17.12.2003р. Таким чином, на час розгляду справи співвласниками будинку є позивач [PERSON] (19/100) та відповідач [PERSON] (24/100), інші учасники справи припинили право спільної часткової власності та є окремими власниками квартир. Між сторонами виникли правовідносини з приводу права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме кладовкою площею 6,6 кв.м., яка відповідно до технічної документації відноситься до квартири позивача та на технічному плані будинку позначена "2-5", на власний розсуд. Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України надання земельних ділянок у власність чи користування здійснюється на підставі рішень відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а порядок використання земель житлової та громадської забудови передбачений ст. 39 і ч. 1 ст. 42 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (ч.ч. 2, 3 ст. 42 ЗК України). При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку. Відповідно до вимог Земельного кодексу України (ст.ст. 116, 118, 124, 125), право власності чи користування земельною ділянкою із земель комунальної власності виникає з моменту державної реєстрації цих прав на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Судом встановлено та визнано сторонами, що житловий будинок №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка на балансі в будь-якому комунальному підприємстві не перебуває. Обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку власниками квартир не створювалося, та відповідна прибудинкова територія їм у власність чи у користування не передавалась. Земельна ділянка під вказаним будинком відноситься до земель житлової та громадської забудови, є землями комунальної власності, якими розпоряджається Шепетівська міська рада як орган місцевого самоврядування (крім земельної ділянки [PERSON]). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту обстеження житлового\~будинку №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка від 15.03.2018р. квартира позивача - №2 розташована у північно-західній частині будинку. До цієї квартири належить комора, яка має окремий вхід з двору, який розташований з північно-східного (протилежного) боку будинку. Доступ до комори може бути здійснений з північного боку будинку через територію, яку загородила [PERSON] або із східного боку, яку забудувала та загородила [PERSON] Власник однієї з квартир [PERSON] має державний акт на право власності на земельну ділянку площею 200 кв.м за вказаною адресою. Решта території ніким не приватизована. Розяснено, що [PERSON] має право вільного доступу до всієї території житлового будинку по вул. Княгині Ольги, 4, крім земельної ділянки [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є начальником відділу містобудування і архітектури виконавчого комітету Шепетівської міської ради, 15.03.2018р. був головою комісії під час обстеження житлового будинку №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка. Комісія виявила, що доступ до комори може бути здійснений з північного боку будинку через територію, яку загородила [PERSON] або із східного боку, яку забудувала та загородила [PERSON] Таким чином, актом обстеження, показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не визнають право [PERSON] на користування кладовкою, відсутній безперешкодний прохід до неї. В силу приписів ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Статтею 321 цього Кодексу визначено принцип непорушності права власності. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі шляхом припинення дії, яка порушує право, а також іншим способом, який встановлений договором або законом. Засади захисту права власності визначені ст. 386 ЦК України, в тому числі: рівність захисту прав усіх суб'єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка знаходиться у комунальній власності (крім [PERSON]) та у фактичному користуванні сторін, відсутність можливості вільного проходу позивача до частини квартири унеможливлює використання майна за функціональним призначенням, створюючи тим самим перешкоди у використанні власності позивачем, а відтак, перешкоди, які створюють відповідачі підлягають усуненню. Відповідачів слід зобов'язати не чинити перешкод позивачу у здійсненні нею права володіння та користування майном та надати безперешкодний прохід до спірної кладовки. Щодо конкретного порядку користування земельною ділянкою, то суд зазначає, що такі позовні вимоги [PERSON] не зявлялися, а тому в силу вимог ст. 13 ЦПК України, судом не вирішувалися. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути половину сплаченого судового збору (320 грн.), решту 320 грн. присудити позивачу з Державного бюджету України, оскільки відповідач [PERSON] звільнена від сплати судових витрат.

Outcome: approved