Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

09 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25.06.2015 року розірвано. Від шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Більше шести місяців разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, однак просив врахувати, що на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], на яку він сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку за рішенням суду. З'ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що \~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 Сімейного Кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10 листопада 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року шлюб між ними розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії 1-БВ №108161, виданого 29.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, від спільного проживання у сторін є одна неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO]. З довідки №489 від 06.06.2017 року, виданої Приватним підприємством «Управлінська компанія «Управдом», вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO], яку виховує та доглядає. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює. Відповідач [PERSON] працює начальником сектору реагування патрульної поліції Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, загальна сума його доходу за період з грудня 2016 року по травень 2017 року становить 64606 грн. 35 коп., що підтверджується довідкою № 361 від 15.06.2017 року, виданою Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області. На підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.03.2004 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 18 березня 2004 року до досягнення нею повноліття. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Отже, аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. З роз'яснень п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. А тому, визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, наявність у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, на яку він за рішенням суду вже сплачує аліменти в розмірі ? частини його заробітку, рівність прав дітей, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу у визнаному ним розмірі. Крім того, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів не перевищуватиме законодавчо визначеного максимального розміру, що може утримуватись із заробітної плати платника аліментів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі ? частини заробітку [PERSON], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки сторони, які є батьками дитини в рівній мірі несуть обовязки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені на позивача. На підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 141, 150, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved