Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чумалівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а саме: житловим будинком [ADDRESS] , та зняття з реєстрації. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2009 року їй належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Крім неї, в будинку проживає її донька [PERSON] , та внук [PERSON] . Також в будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка являється жінкою її онука [PERSON] . Однак, відповідачка [PERSON] , хоч зареєстрована в її будинку та являється членом її сім`ї, але вже більше року в будинку не проживає, оскільки виїхала з своїм чоловіком за кордон в Чеську Республіку. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача більше року, не оплачує комунальних послуг та не несе витрат по його утриманні, просить позбавити її права користування житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] адвокат Кохман М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чумалівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, позаяк подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] , який їй належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Чумалівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 17 від 10 вересня 2009 року (а.с. 6,7) Відповідач [PERSON] також зареєстрована у вказаному будинку, проте не проживає у ньому більше одного року, що також підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов житлового будинку [ADDRESS] , депутата Чумалівської сільської ради від 22 серпня 2019 року (а.с. 8, 14, 15). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. У розумінні цієї статті, реєстрація відповідача у будинку позивача є перешкодою для користування і розпорядження своєю власністю на свій розсуд позивачем. Таке становище є порушенням конституційних прав позивача на право вільного розпоряджання своєю власністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , яка являвся жінкою онука позивачки, більше одного року не проживає у належному позивачці на праві власності будинку [ADDRESS] . За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України [PERSON] є такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком. Враховуючи викладене, той факт, що відповідач, не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин, втратила право на користування житловим приміщенням, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд констатує, що згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У відповідності до п.3 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). Отже, зважаючи на вище викладене, суд доходить висновку, що вимога позивача про примусове зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється компетентними державними органами на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням .В свою чергу, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, після набуття ним законної сили, є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою у зв`язку з чим вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, є такою, що заявлена передчасно, оскільки судове рішення, яке є підставою для зняття з реєстрації ще не пред`являлося до виконання, відтак відсутнє порушене право позивача. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 768,40 гривень.

Outcome: partial