Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

08.08.2018 [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Шахта №1 «Нововолинська» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Вимоги обгрунтовує тим, що позивач [PERSON] та [PERSON], син відповідача [PERSON], проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу з березня 2001 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] року. Позивач та [PERSON] проживали в одному житлі - будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. [INFO] року [PERSON] помер у віці 44 років. Відповідно до довідки про причину смерті №7 від 09.01.2016 року, причина смерті [PERSON] - механічна асфіксія від здавлення грудної клітини. На день смерті [PERSON] ні з ким починаючи з 2003 року в зареєстрованому шлюбі не перебував, був прописаний за адресою: [ADDRESS] тобто по місцю проживання відповідача [PERSON] Наголошує, що хоча [PERSON] з 1998 року був зареєстрований по місцю проживання відповідача [PERSON] проте, з 2001 року проживав з позивачем в належному її будинку за адресою: [ADDRESS] Позивач та покійний [PERSON] постійно з 2001 року проживали однією сім'єю, вели спільне господарство - мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, зокрема побутову техніку, [PERSON] брав активну участь в утриманні та ремонті спільного житла - будинку за адресою [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] трагічно загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджено документами розслідування нещасного випадку на виробництві - [PERSON] №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 29.01.2016 року. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] породжує юридичний наслідок - право позивача на відшкодування моральної шкоди підприємством, де працював загиблий, так як згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Обов'язок щодо відшкодування моральної шкоди несе ДП «Шахта №1 «Нововолинська». Зазначає, що основним видом діяльності ДП «Шахта №1 «Нововолинська» є добування кам'яного вугілля, що пов'язане використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів, обладнання. Вказує, що смерть [PERSON] сталася внаслідок обвалення та обрушення породи під час виконання робіт в підземній лаві підприємства. Тому вважає, що відповідач ДП «Шахта № 1 Нововолинська» несе обов'язки щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] Наголошує, що позивач зазнала глибоких душевних страждань у зв'язку із втратою близької людини, з якою вона прожила близько 15 років як чоловік та дружина, і який загинув у розквіті сил, у зрілому, працездатному віці. Факт передчасної трагічної смерті на виробництві [PERSON] - це непоправима втрата для [PERSON], психологічний стрес, моральні переживання, внаслідок яких позивач змушена кардинально змінити спосіб свого життя, оскільки попередній стан не може бути відновлений ніколи. Позивач не може і по даний час звикнути до того, що опинилася назавжди без самої близької для неї людини, ніколи же не матиме від нього фізичної допомоги та моральної підтримки. Їхні відносини мали характер особливо близьких відносин, вони планували зареєструвати шлюб, будували спільне щасливе майбутнє. Просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] на день смерті останнього та стягнути з відповідача - ДП «Шахта №1 «Нововолинська» на її користь 200000 грн. моральної шкоди і судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] факту спричинення моральної шкоди загибеллю [PERSON] на виробництві, не заперечила. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди покладається на розсуд суду, і вважає, що такий має бути визначений в залежності від встановлених судом обставин та наявності для цього необхідних правових підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову в частині встановлення факту проживання позивача з [PERSON] однією сімєю з 2001 року в по день смерті соатннього. Підтвердила обставини, які виклала позивач у своїй заяві при зверненні до суду. Також зазначила, що позивач пережила смерть [PERSON] так само болісно як і мама, тобто [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен зокрема підтвердили, що позивач та покійний [PERSON] протягом тривалого часу проживали однією сім?єю, вели спільно господарство, мали спільний побут та бюджет. Дохід [PERSON] був суттєвою допомогою для позивача, в тому числі для утримання житла, проведення булагосустрою прибудинкової території, ведення господарства. Ствердили, що позивач та [PERSON] проживали як сім?я ще приблизно з 2002 року, і не всім свідкам було відомо про те, що їхній фактичний шлюб не є зареєстрованим у встановленому порядку. Свідки підтвердили, що в будинку [PERSON] знаходяться речі [PERSON], спільні фотографії, в тому числі з родичами [PERSON], зоекрема рідною сестрою та її дітьми. Наголосили, що [PERSON] допомагав позивачу займатись підприємницькою діяльністю, вів госсподарство. [PERSON] приймала участь у підготовці до весілля сина [PERSON] від першого шлюбу. Вказали, що смерть [PERSON] стала великою моральною травмою для позивача. Вона дуже болісно перенесла цю втрату, голосила щодня, постійно плакала, життя для неї втратило сенс, вона не ходила на роботу, де торгує на ринку. Свідок [PERSON] наголосила, що душевний стан [PERSON] змінився і повернутися до попереднього життя є неможливо. Свідки ствердили, що на даний час у позивача немає іншого чоловіка. Вона ще переживає смерть коханої людини. Вказали, що їх стосунки зародилися ще в підлітковому віці, потім кожен з них створив сім?ю, однак після розірвання першого шлюбу, вони всеж таки зустрілися, зійшлися і почали проживати спільно як чоловік і дружина. Свідок [PERSON] зазначила, що після похорону [PERSON] вона деякий час як подруга і сусідка змушена булла проживати разом з позивачем, оскільки переживала за її життя, так як остання була в глибокій депресії, постійно ходила на кладовище, у неї був дуже важкий психологічний стан. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Позивач 22.01.2016 звернулась до Нововолинського міського суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] починаючи з березня 2001 року по день смерті останнього, тобто [INFO]. Ухвалою суду Нововолинського міського суду Волинської області від 04.03.2016 року (а.с.8) її заява була залишена без розгляду, та роз'яснено її право звернення до суду з позовом на загальних підставах, оскільки між ними існує спір про право, а саме право на спадкування майна померлого. 08.08.2018 [PERSON] подала до суду позов про встановлення факту проживання однією сім?єю та відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України). Пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] (а.с.9) внаслідок нещасного випадку на виробництві, спільно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з березня 2001 року по день його смерті в будинку позивача за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом. На день смерті [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував з 2003 року (а.с.24), був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.62-64). На досліджених судом фотознімках позивач [PERSON] та [PERSON] зображені під час святкування сімейних свят, новорічних свят, на відпочинку, разом з сестрою та родиною покійного. Зображення на вказаних знімках свідчать про наявність теплих, доброзичливих і одночасно сімейних відносин між особами зображеними на фотознімках (а.с. 74-87). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім'єю позивача [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року внаслідок нещасного випадку на виробництві з березня 2001 року по день його смерті підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача, відсутністю заперечень у відповідача [PERSON] та показаннями допитаних судом свідків, а тому вказана позовна вимога підлягає до задоволення. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] працював на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» на підземних роботах. Відповідно до [PERSON] №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 29.01.2016 (а.с. 12-17) під час виконання робіт в четверту зміну (початок 02.00 год. [INFO] - закінчення 08.00 год.[INFO]), виконуючий обов'язки начальника дільниці з видобутку вугілля №2 [PERSON] видав наряд (з 00 год. 45 хв. до 01. год. 20 хв.) виконуючому обов'язки майстра дільниці № 2 [PERSON] на виконання робіт. На виконання робіт було напрвлено 10 робітників серед яких був [PERSON] таб. №69, який встановлював кріплення лави. При виконання робіт вистрілив верхняк та почалось раптове обвалення породи покрівлі. Під обрушеною породою опинились два робітники дільниці №2 ГОЗ [PERSON] та [PERSON] о 05 год. 50 хв. Відділенням №5 1-го взводу вилучено з під обвалу потерпілого [PERSON] без ознак життя та лікарем РПГ констатовано біологічну смерть. Причиною смерті булла механічна асфіксія від здавлення органів грудної клітки та живота. Внаслідок загибелі [PERSON], з яким [PERSON] починаючи з 2001 року проживала в незареєстрованому шлюбі, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в такому: вона втратила близьку людину, з якою мала намір до кінця свого життя. Звістка про його загибель призвела до морального потрясіння та тривалих моральних переживань. Після смерті [PERSON] суттєво погіршився її матеріальний стан, оскільки заробіток чоловіка складав основну доходну частину спільного сімейного бюджету. Її моральні переживання з приводу втрати чоловіка, незважаючи на достатньо тривалий строк з дня його загибелі, тривають до теперішнього часу і повернення до попереднього психологічного стану неможливе. З вини відповідача - ДП «Шахта №1 «Нововолинська», а саме порушення на підприємстві норм з безпеки праці та не забезпечення безпечних умов роботи (а.с.14), а саме незадовілтний стан виробничого середовища, перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих виробничих факторів, неякісне розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об'єктів, споруд, недосконалість технолоічного процессу, невідповідність вимогам безпеки, недосконалість, недостатній засобів виробництва, загинув [PERSON], внаслідок чого позивачу була спричинена моральна шкода. У зв'язку з цим змінився спосіб та якість життя позивача, що по даний час завдає їй моральних страждань. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в суді відповідач ДП «Шахта №1 «Нововолинська» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України. Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві. Відповідно до акту № 2 форми Н-1 від 29.01.2016 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] року ДП «Шахта №1 «Нововолинська», визнано нещасний випадок із смертельним наслідком який стався з [PERSON] таким, що пов'язаний з виробництвом. У зв'язку зі смертю [PERSON], з яким, як встановлено судом, позивач проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вважала його своїм чоловіком, планували зареєструвати шлюб, будували спільні плани на майбутнє, їй спричинено непоправиму моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Смерть [PERSON] - це психологічний стрес, моральні переживання позивача, яка змушена змінити спосіб свого життя, оскільки попередній стан не може бути відновлений, пристосовуватись до того, що немає близької людини, не має його фізичної допомоги та моральної підтримки. Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до відповідача ДП «Шахта №1 «Нововолинська» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх глибину та тривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу [PERSON] моральної шкоди є сума в розмірі 140 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Державного підприємства "Шахта №1 "Нововолинська" в дохід держави 768,40 грн., та на користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial