Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 09.09.2020 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому вказано, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 13.07.2012 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 42474,22 грн, з яких: 32622,29 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9851,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13.07.2012 року. ІІ. Процедура та позиції сторін 22.10.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судові засіданні не з`являвся, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 103). Відповідач в судові засідання не з`являвся, його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що відповідач частково визнає заявлені позовні вимоги лише в частині тіла кредиту в межах суми кредитного ліміту в розмірі 20000, 00 грн. В решті позовні вимоги не визнає, посилається на те, що підписана відповідачем Анкета-заява про умови кредитування не містить умов щодо нарахування відсотків за користування кредитом. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови та Правила надання банківських послуг, які долучені до позовної заяви, не містять підпису відповідача, тому не можуть розцінюватися як складові кредитного договору б/н від 13.07.2012 року. При укладенні договору позивач не дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Розгляд справи просила проводити за відсутності відповідача та його представника. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про огляд веб-сайту, в якому позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, актуальний на 01.07.2012 року, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Клопотання позивача про огляд веб-сайту задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав докази, які підтверджують, що розміщені на даний час на веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» Умови та правила надання банківських послуг, були актуальні на 01.07.2012 року, і є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 13.07.2012 року. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду 13.07.2012 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої він погодився, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 148). З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, умови якого відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 13.07.2012 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 31.08.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 42474,22 грн, з яких: 32622,29 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9851,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 105-116). Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору, розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту є частково обґрунтованими з огляду на наступне. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я [PERSON] , 11.03.2016 року кредитний ліміт становив 8000,00 грн, 17.04.2018 року кредитний ліміт збільшено до 20000,00 грн, та у подальшому - 01.04.2019 року кредитний ліміт зменшено до 18850,00 грн (а.с. 146). В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 04.11.2014 року з терміном дії до 01/18; № [NUMBER] від 20.12.2016 року з терміном дії до 12/20; № [NUMBER] від 05.12.2015 року з терміном дії до 03/23. Відомості про надання відповідачу інших карток в матеріалах справи відсутні (а.с. 147). Як вбачається із виписки по договору, [PERSON] регулярно використовував кредитну карту для зняття готівки, оплати товарів та послуг і користувався кредитними коштами у межах суми 20000,00 грн, його витрати по кредитній карті не перевищували її розміру (а.с. 117-145). Зі змісту виписки по рахунку б/н станом на 03.09.2020 року вбачається, що заборгованість за тілом кредиту збільшувалась за рахунок списання платежів за договорами № [NUMBER] та № 19061827111090. В той же час, до позовної заяви, всупереч ст.ст. 83, 84 ЦПК України, позивачем не долучено жодного доказу, який би підтверджував правомірність такого списання, умови укладених між сторонами договорів, щоб надало суду можливість перевірити правильність такого розрахунку. Надані позивачем до позовної заяви докази на підтвердження умов укладеного між сторонами кредитного договору не містять умов щодо надання позивачу права збільшувати кредитну заборгованість за рахунок платежів за іншими договороми, їх розмір, порядок нарахування, строк виконання тощо, доведення чого є безпосереднім обов`язком позивача. В позовній заяві вимоги позивача обгрунтовані лише щодо стягнення заборгованості в межах кредитного ліміту, який встановлений в сумі 20000,00 грн. В позовній заяві відсутнє будь-яке мотивування збільшення суми кредитної заборгованості до 32622,29 грн., а участі в розгляді справи представник не бере, скориставшись своїм правом на подачу до суду заяви про проведення судового розгляду в його відсутність. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували кредитну заборгованість по тілу кредиту на суму 32622,29 грн, обов`язок доказування відповідно до ст. 12,13,83 ЦПК України покладено на позивача, а відтак суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими частково, а саме на суму 20000,00 грн, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами і визнається самим відповідачем. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, судом встановлено наступне. В обґрунтування заявлених вимог про стягнення відсотків за користування кредитом позивач посилається на п. п.2.1.12.7.2, п.п. 2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем, кредитний договір між сторонами складають Заява, підписана відповідачем, Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з якими відповідач був ознайомлений (а.с. 148). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.07.2012 року, в позовній заяві посилався на Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, до позовної заяви позивач не долучив Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які підписував позичальник, та які містять умови укладеного між сторонами кредитного договору. До позовної заяви представник позивача надав Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Проте, докази того, що відповідач ознайомлювався саме з ними, що саме ці Умови є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору матеріали справи не містять, позивач такі обставини не довів належними та допустимими доказами, що є його обов`язком. В той же час в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлювався з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами в письмовому вигляді Крім того, надані позивачем до позову Умови та Правила надання банківських послуг взагалі не містять пункту 2.1.1.2.12., а пункт 2.1.12.7.2 не містить умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Наданий до позовної заяви Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" містить умови щодо кредитної карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Контракт", проте позивачем на підставі доказів, долучених до позову, не доведено, яку саме кредитну карту і на яких умовах отримав відповідач. Судом встановлено, що умови укладеного між сторонами договору (а.с. 148) взагалі не містять зобов`язань щодо сплати відсотків за користування кредитом. З врахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог не доведено, на яких умовах між банком та позичальником була досягнута згода щодо сплати відсотків за користування кредитом, не підтверджено обставини правомірності нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 9851,93 грн, а тому ці вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17; від 23.12.2020 року у справі № 191/2648/17. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, зважаючи на часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 989,83 грн.

Outcome: approved