Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

ПАТ [PERSON] Аваль звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 43139,35 дол США заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами кредитного договору від 30.11.2006 року № Z012/08-2/955, згідно якого відповідач отримав у банку кредит у розмірі 100000 дол США зі сплатою 14 відсотків річних із погашенням суми кредиту по 29.11.2013 року із наступною зміною умов укладеного сторонами правочину на підставі додаткової угоди № 2 від 31.03.2010 року, згідно якої розмір відсотків було збільшено до 15 відсотків річних, а строк повернення суми кредиту до 29.11.2016 року із досягнутою згодою щодо врегулювання виниклої заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що позичальник не виконав взяті на себе зобовязання і по додатковій угоді, заборгувавши банку вказану вище суму, включаючи нараховані проценти та пеню. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до укладеного сторонами 30.11.2006 року кредитного договору № Z012/08-2/955 [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000 дол. США зі сплатою 14 відсотків річних із погашенням суми кредиту по 29.11.2013 року, але останній в порушення взятих на себе зобовязань не виконував їх належним чином, в звязку з чим сторони 31.03.2010 року уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору, згідно якої розмір відсотків було збільшено до 15 відсотків річних, а строк повернення суми кредиту до 29.11.2016 року, тобто встановивши порядок погашення суми заборгованості із пролонгацією кредиту та відповідним коригуванням його суми. Незважаючи на вказані обставини, відповідач і надалі не погашає отриману суму позики згідно встановлених умов, заборгувавши таким чином 35220,37 дол. США по тілу кредиту, 3848,53 дол. США по відсоткам та йому нарахована у порядку забезпечення виконання зобов"язання згідно п. 10.2 кредитної угоди пеня у розмірі 43139,35 дол. США, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який узгоджується з умовами укладеного правочину. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Отже, в звязку з невиконанням позичальником взятих на себе договірних зобовязань з нього слід стягнути відповідно до положень ст.ст. 533 ч.3,611,624,1048-1050 ЦК України заборгованість станом на 27.05.2015 року в розмірі 43139,35 дол. США, включаючи нараховані відсотки та неустойку, що еквівалентно 930337,40 грн. по курсу НБУ на день винесення судового рішення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved