Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

12.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивач вирішив відповідно до вимог чинного законодавства зареєструвати право власності на належне їй нерухоме майно, але відповідно до чинного законодавства України реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі оригіналу свідоцтва про право власності, яке позивачем було втрачено. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача: Ковалівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач - [PERSON] вирішив відповідно до вимог чинного законодавства оформити право власності на належний їй житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] в в'язку з чим і звернулась до КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району", де йому повідомили про те, що у нього відсутній документ, що відповідно до вимог чинного законодавства посвідчує право власності на нерухоме майно. Встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на 1/2 житловий будинок по [ADDRESS], позивачем втрачено. Згідно рішення Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №110 від 02.11.2013р., присвоєно адресу житловому будинку: [ADDRESS]. Згідно довідки №205 від 17.01.2014 року, видану ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», в якій вказано, що житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1987 року виконкомом Ковалівської сільської ради народних депутатів (а.с. 17). Згідно технічного паспорта виготовленого 05.11.2013 року ФОП «[PERSON].» встановлено, що житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами знаходиться за адресою: [ADDRESS], 1/2 частина житлового будинку (літ. А-1) загальною площею 39,6 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м. складається з: кухня (1-1) площею 8.0 кв.м., топочна (1-2) площею 3,6 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 9,5 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 12,5 кв.м., комора (1-5) площею 2,1 кв.м, коридор (1-6) площею 3,9 кв.м., всього по житловому будинку: загальна площа-127,4кв.м., житлова площа-62,5кв.м. та господарських будівель та споруд, а саме: сарай літ. «в», літня кухня літ. «В», сарай літ. «в1», погріб літ. «в3», вбиральня літ. «в2», ворота-хвіртки літ. №2,№4, огорожа №5, свердловина №7 (а.с.7-11). Згідно п. « 1» ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» особа повинна надати документ, що підтверджує виникнення, перехід чи припинення прав на нерухоме майно. Згідно п. 7 ст. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013 року (далі Порядок), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є зокрема свідоцтво про право власності на нерухоме майно, чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією. Суд, виходячи з вищевикладеного вважає, що позивач не мав іншої можливості підтвердити наявність права власності на нерухоме майно, окрім як в судовому порядку згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved