Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 03.05.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, згідно з якими обслуговується відповідач. Пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за боргововими зобов`язаннями. Банк нараховує проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httрs://ргіvаtbаnk.uа, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті httрs://ргіvаtbаnk.uа/ kredity /. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф. Згідно з п. 2.1.1.4.2, п. 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.05.2019 року має заборгованість в сумі 22312,50 грн., з яких: 8468,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5142,66 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6312, 98 - пеня за прострочення зобов`язання, 850 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована складова), 1038,69 - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. Не погоджуючись з позовом представник відповідача [PERSON] адвокат Москалюк О.О. подала суду відзив, в якому вказує, що дійсно 03.05.2007 року між банком та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». За умовами вказаного договору позичальник отримав суму кредитного ліміту у розмірі 3900 грн. (так зазначено в анкеті-заяві), а не 21600 грн., як вказує позивач у позовній заяві, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Представник вказує, що в позовній заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку», які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contact», «Універсальна Gold» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в АТ «ПриватБанк» ресурс: архів «Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені на сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/. Однак, представник вважає, що оскільки умови договорів приєднання розроблені банком, вони повинні бути зрозумілими для всіх клієнтів та доведені їм до відома, у зв`язку з чим банк повинен підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до закону, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 03.05.2007 року процентна ставка не зазначена. У заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені на сайті: httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та «Умов та правил надання банківських послуг» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету. Представник відповідача вважає, що за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, представник вказує, що анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на розмір кредиту (лише сума кредитного ліміту), до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання вказаної анкети-заяви 03.05.2007 року відповідач був ознайомлений саме з тими тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та тими «Умовами та правилами надання банківських послуг» в АТ «ПриватБанк», витяги з яких долучено до позовної заяви, а також, до суду не надано документальних підтверджень того, що розрахунки заборгованості за договором б/н від 03.05.2007 року, які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалася відповідач, оскільки, як в самих розрахунках, так і в анкеті-заяві, немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника. Тому представник відповідача [PERSON] адвокат Москалюк О.О. просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник позивача 10 жовтня 2019 року надіслав на адресу суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яка підтверджує те, що позичальник ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком «Умов та Тарифів». Відповідачем було підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». У заяві вказано, що підписавши вказану заяву відповідач ознайомився та згідний з «Умовами та правилами надання банківських послуг», в тому числі з обслуговування по платіжним картках, які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа; httрs://client-bank.ргіvаtbаnk.uа, «Тарифами банку», які разом з цією заявою становлять договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу [PERSON] було надано для ознайомлення «Умовами та Правилами надання банківських послуг» в письмовому вигляді, що засвідчується її підписом в заявці про приєднання. Представник вказує, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, «Умовах та Правилах надання банківських послуг», «Тарифах банку». Між сторонами були вчиненні всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору із вказаними складовими. Відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Представник позивача вказує, що з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за кредитом. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку з 17.05.2007 року, а саме, зняття готівки в банкоматах, поповнення кредитного рахунку. Представник позивача вказує, що відповіда до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, що на думку позивача, підтверджує той факт, що відповіда [PERSON] знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором кредитування. Тому представник позивача просить позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі. Не погоджуючись з доводами представника позивача, представник відповідача подав суду заперечення на відповідь на відзив. У запереченні представник відповідача вказує, що у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що в анкеті-заяві від 03.05.2007 року, яку позивач надав суду, відповідач [PERSON] особистим підписом засвідчила, що: "... Я зобов`язуюся виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг», а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті «Приватбанку». Такі твердження позивача, на думку представника відповідача, не відповідають дійсності, оскільки в анкеті-заяві, про яку зазначає позивач, та яка додана ним до позовної заяви, такого формулювання слів немає. Також позивач вказує, що до матеріалів позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну проценту ставку у розмірі 22,8% на рік, вказано розміри комісії та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, банк зазначає, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме ці витяги розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» АТ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили Умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви в розмірах і порядках нарахування. Тому, на думку представника відповідача, підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені, штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Представник відповідача вказує, надані позивачем правила надання банківських послуг АТ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані «Умови та правила банківських послуг», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги з тарифів та умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому представник відповідача вважає, позов безпідставним та просить в задоволенні позову відмовити повністю. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Москалюк О.О. подала суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та її представника; в заяві вказано, що відповідач та представник, кожен зокрема, позов не визнають, просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Д ослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнитичастково. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» договору без номера від 03.05.2007 року [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає по [ADDRESS] , отримала кредит у розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , що підтверджується заявою відповідача на ім`я [PERSON] , та розрахунком заборгованості за договором б/н від 03.05.2007 року (а.с. 5, 12). Вказану обставину у відзиві на позовну заяву не заперечує і сама відповідач [PERSON] . У заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 13). До кредитного договору банк надав витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» користування платіжною карткою «Універсальна 30 днів пільгового періоду». Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за вказаним договором станом на 10.05.2019 року виникла заборгованість: в сумі 22312,50 грн., з яких: 8468,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5142,66 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6312, 98 - пеня за прострочення зобов`язання, 850 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована складова), 1038,69 - штраф (процентна складова) (а.с. 5-11). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 03.05.2007 року процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи позов про стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.05.2007 року, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в «Умови та правила» споживчого кредитування. Відповідні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та постанові Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17, і не спростовані позивачем при розгляді вказаної справи. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 в ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідатиме встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути загальну суму заборгованості за кредитним договором без номера від 03.05.2007 року в сумі 3900 грн. (сума кредитного ліміту). Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 17,48% позову ( 3900 грн. : 22312,50 грн. х 100% ), а сплачено 1921 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 335,79 грн. судових витрат (17,48% х 1921 грн. : 100% ). На підставі статей 526, 530, 551, 610, 615, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial