Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки у зв"язку з несплатою аліментів. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, однак від неї поступила заява, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задоволити, справу слухати у її відсутності. Представник відповідача по справі [PERSON] -[PERSON] позов не визнала і просить в його задоволенні відмовити, оскільки він безпідставний. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21.11.2014 року розірвано, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду від 10.11.2014 року (ас.6). Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (ас.11-12). Неповнолітні діти сторін по справі проживають з позивачем по справі [PERSON] та перебувають на її утриманні та вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 року присуджено стягувати з відповідача по справі [PERSON] аліменти на користь позивача по справі [PERSON] в твердій грошовій сумі по 1150 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття (ас.7-8). Даний факт не заперечила в судовому засіданні представник відповідача по справі [PERSON]-[PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] злісно ухиляється від виконання свого обов»язку по сплаті аліментів, у зв»язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01.12.2016 року становить 18694 грн. 99 коп., що стверджується розрахунком заборгованості по виплаті аліментів Надвірнянського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №02-27/5276 від 20.12.2016 року, яку слід стягнути з відповідача по справі [PERSON] в користь позивача по справі [PERSON] Згідно розрахунку неустойки (пені) по аліментах вбачається, що за період з 23.10.2014 року по 01.12.2016 року сума неустойки (пені), яку відповідач [PERSON] повинен сплатити позивачу по справі [PERSON] становить 6458,95 грн. (ас.4) Відповідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вищенаведене узгоджується із правовим висновком, висловленим Верховним Судом України по справі № 6-113 цс 13 від 06 листопада 2013 року, відповідно до якого розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2\~ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8\~ст. 8 ЦПК України\~у порядку, передбаченому\~Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~(далі - Закон) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним,публікується в офіційних періодичних виданнях. Статтею 4 Закону\~визначено підстави для проведення індексації. Зокрема зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, підставою для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 відсотка, а не наявність заборгованості по сплаті аліментів. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 01.10.2014 року ухвалив постанову у справі № 6-149 цс 14, предметом якої був спір про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Суд зробив висновок про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожен із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. Враховуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем по справі [PERSON] доведено право на стягнення неустойки з відповідача по справі [PERSON] в звязку із заборгованістю по аліментах, а саме стягнення пені в сумі 6458, 95 грн. Що ж стосується покликання представника відповідача по справі [PERSON]-[PERSON] про зменшення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у зв»язку з важким матеріальним станом відповідача, то останні не заслуговують на увагу, оскільки не надано доказів з цього приводу відповідно до вимог ст.57 ЦПК України. А тому суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі 180,184, 196 СК України,

Outcome: approved