overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22.12.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. З вересня 2012 року подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо один від одного. [PERSON] проживає з матір"ю, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів але не менше 30% прожиткового мініму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.10.2001 року відділом РАГС Вознесенського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 267 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання ноньки не надає. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, у якій визнав заявлені вимоги та просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 25.08.2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Проживають окремо один від одного. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Позивачка просить розірвати шлюб та Відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище "Василкан". Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.05.2014 року відділом ДРАЦС РС Тарутинського РУЮ, актовий запис №34, про що було видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 205150 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, разом не проживають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 31.07.2015 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Відповідач як батько зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно такої допомоги не надає. Позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 % з усіх його видів заробітку ( доходів) але не менше 30 % прожиткового мінуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.11.2000 року який був посвідчений Ульяновським районним відділом РАГС Кіровоградської області та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу подружжя має малолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] (а.с.8). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO], в [ADDRESS]. На обгрунтування вимог зазначає, що у зв"язку з похилим віком, незадовільним станом здоров"я та необхідністю в отриманні допомоги, починаючи з травня 2004 року, вона постійно проживала разом з матір"ю [PERSON] у с. Великий Самбір по день смерті останньої. При цьому місце реєстрації не змінювала, що вподальшому і стало перешкодою для оформлення спадщини. Заяв про прийняття спадщини або відмову від неї [PERSON] не подавала. Позивачка звернулася з клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідачи: Великосамбірської сільської ради Конотопського району, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, надіслали заяви про розгляд справи без них, задоволенню вимог не заперечують. Третя особа: Конотопська районна державна нотаріальна контора також просить розглядати справу за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.256 ЦПК України. Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], залишивши у неї на вихованні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На обґрунтування вимог зазначає, що сім"я фактично розпалася з причини психологічної несумісності характерів на грунті чого постійно виникали сварки, що привело до повної втрати почуття любові та поваги. Протягом 6-ти місяців не підтримують подружніх стосунків, мешкають окремо. На даний час дитина проживає з нею і фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач же добровільно допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і отримує заробітну плату. Відповідач вимоги позову визнав, підтвердив пояснення позивача, не заперечує проти стягнення із нього аліментів та розірванню шлюбу. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем і не суперечать закону. За приписом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України ухиленні одного із батьків від виконання обов"язку по утриманню дітей, з нього стягуються аліменти на користь іншого батька в розмірі, який не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обгрунтування вимог зазначила, що після розірвання шлюби з відповідачем донька залишилась у неї на вихованні. [PERSON] є батьком дитини, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що і обумовило звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] не погоджуючись з вимогами посилається на те, що він разом зі своїми батьками добровільно сплачує аліменти на дитину. Саме з цих підстав і просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу (а.с.4) донька [PERSON], [INFO]., (а.с.3) залишилась проживати з матір"ю (а.с.2) і до теперішнього часу фактично перебуває у останньої на утриманні. Хоча відповідач разом з батьками і надає матеріальну допомогу на утримання дитини, проте, це не є перешкодою для визначення такої допомоги (аліментів) за рішенням суду, оскільки, відповідно до ст.180 СК України, це є обов"язком останнього. У зв"язку з чим посилання [PERSON] на цю обставину як на підставу відмови у задоволенні вимог не може заслуговувати науваги суду. Відповідач молода і працездатна особа, має постійне місце роботи і доход у вигляді заробітної плати, ніяких інших аліментних платежів не здійсьнює, а тому за своїм матеріальним станом може утримувати дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати щомісяця аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то передбачено ст.183 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить, на підставі ст.71 ЖК України, визнати її сина [PERSON] втратившим право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки той не проживає у зазначеному приміщенні без поважних причин понад шість місяців. На обгрунтування вимог вказала, що спірна квартира є двокімнатною, упорядкованою, не приватизована і належить до комунальної власності територіальної громади Конотопської міської ради. Окрім неї, доньки [PERSON] та онука [PERSON] , у квартирі зареєстрований син [PERSON] , який з 2007 року без поважних причин не проживає. Фактичне місце мешкання останнього на даний час нікому не відомо. Жодних платежів за користування спірною квартирою (квартплату, комунальні платежі тощо) [PERSON] не здійснює. У зв"язку з регістрацією останнього вона позбавлена можливості оформити субсидію і вимушена нести тягар комунальних витрат за відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Треті особи: - [PERSON] підтримала вимоги і просить задовольнити, оскільки її брат [PERSON] у квартирі з 2007 року не проживає і місце його знаходження нікому не відомо; - Виконавчий комітет Конотопської міської ради подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, по суті заяви не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши доводи позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , сусідів по квартирі, які підтвердили факт тривалого (більше 10 років) не проживання [PERSON] в спірній квартирі, дослідивши представлені докази, приходить до переконання про задоволення вимог з огляду на таке. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із представлених документів вбачається, що двокімнатна, упорядкована квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади Конотопської міської ради. Окрім інших членів сім`ї у квартирі зареєстрований [PERSON] , який з 2007 року там не проживає без поважних причин. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] добровільно розпорядився своїм правом на спірне житло та без будь-якого примусу і об"єктивних причин, ще у 2007 році, забравши особисті речі переїхав проживати до іншого місця і з цього часу, тобто більше шести місяців у спірній квартирі не мешкає, що є підставою для задоволення вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій вказала, що вона неповнолітня, проте на даний час вагітна від [PERSON] і має намір народити дитину та зареєструвати шлюб, проте при зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання права на шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та просила задовольнити вказавши, що право на шлюб відповідає її інтересам. В судовому засіданні заінтересовані особи, батько заявниці, [PERSON] та [PERSON], з яким заявниця має намір зареєструвати шлюб підтримали заяву [PERSON], не заперечували проти надання їй права на шлюб. Заінтересована особа, мати заявниці, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечувала та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи, відділу ДРАЦС РС Чернігівського РУЮ в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував та просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до паспорта серії [NUMBER], виданого Чернігівським РС УДМС України в Запорізькій області від 12 листопада 2005р. на ім"я [PERSON], вона народилася [INFO] і на час розгляду справи в суді досягла віку 17років 9 місяців 11 днів. Відповідно до довідки №44 від 12.10.2015р., наданої Чернігівською ЦРЛ, [PERSON] вагітна, строк вагітності 10 тижнів. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Батьки заявниці не заперечують проти шлюбу їх неповнолітньої доньки, [PERSON] з [PERSON], оскільки шлюб відповідає її інтересам. [PERSON], в судовому засіданні підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею, створити сім"ю та виховувати їх дитину. В зв"язку з чим суд прийшов до висновку, про можливість надання права на шлюб [PERSON], так як це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі №2 за адресою м.Конотоп Сумської області, вул.Деповська. Вимоги обгрунтовує тим, що м.Конотоп по вул.Деповській, 88 в Конотопському кооперативі гаражів №2 є гараж [NUMBER], який належить їй. 22.06.2010 р. члени правління Кооперативу гаражів №2 прийняли рішення на підставі якого виконавчий комітет Конотопської міської ради виділив їй земельну ділянку для побудови гаражу. Вона як член кооперативу побудувала на вказаній земельній ділянці гараж, за який своєчасно сплачує внески, заборгованості не має. Рішенням Конотопської міської ради Сумської області від 12.09.2018 р. встановлено межі земельних ділянок в натурі (на місцевості), і по вул.Деповській, 88 у автогаражному кооперативі №2 їй надано для будівництьва та обслуговування земельну ділянку площею 0,0028 га. 24.10.2018 р. звернулася із заявою до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області щодо прийняття в експлуатацію об"єкта гаража [NUMBER], однак отримала відмову, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Конотопської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, безумовно визнали позов. Представники третіх осіб Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській обл., Конотопського кооперативу гаражів №2 в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. 376 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час донька повнолітня, навчається на денному відділенні Житомирського професійного ліцею сфери послуг, що практично позбавляє її можливості самостійно заробляти кошти. На утриманні позивачки також перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], матеріальне становище є скрутним, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти на утримання доньки на період її навчання. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Наполягала на заочному розгляді справи, оскільки через скрутне матеріальне становище не має змоги оплатити публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача до суду (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою "адресат вибув". Враховуючи викладене вище, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 11), яка навчається на денному відділенні Житомирського професійного ліцею сфери послуг, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року (а.с. 5). Позивач працює, одна утримує двох дітей та перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки її середньомісячний заробіток складає 1981 грн. 50 коп. (а.с. 10, 13). Як передбачено положеннями чч. 1, 2 ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до 23-річного віку, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідачем не надано доказів про неможливість сплати аліментів в розмірі позовних вимог, навчання на денній формі практично позбавляє доньку можливості самостійно заробляти кошти, а заробітку матері не достатньо для належного її утримання, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення та стягує аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 23 грудня 2013 року і до досягнення донькою 23-річного віку за умови, що вона продовжуватиме навчання.

Outcome: approved