Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до державного підприємства "Староушицьке" про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі кінцевого розрахунку при звільненні. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.09.2006 р. був призначений на посаду директора державного підприємства «Староушицьке» наказом № 11 від 21.09.2006 року генерального директора УДК «Укрфітотерапія». За час роботи на підприємстві утворилася заборгованість по заробітній платі, яка своєчасно не виплачувалась в порушення вимог ст.115 КЗпП України у зв'язку з відсутністю грошових коштів на підприємстві.17.05.2012р. був звільнений з посади директора підприємства наказом № 101-п від 17.05.2012 року Міністра аграрної політики та продовольства України. Кінцевий розрахунок при звільненні та після не проведено в порушення вимог ст.116 КЗпП України у зв'язку з відсутністю грошових коштів на підприємстві. Заборгованість по заробітній платі складає 49576 грн. 36 к., що підтверджується судовими наказами Кам'янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.11.2011 р. та від 17.12.2012 р. по справам відповідно № 2-H-1670/2011 та № 2208/9443/12. Позивач просить суд на підставі ст..116, 117 КЗпП України стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати кінцевого розрахунку при звільненні в період з 13.11.2013 р. по дату ухвалення рішення по справі, який станом на 31.12.2014 року складає 30574,76 грн. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги збільшив, просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виплати кінцевого розрахунку при звільненні з врахуванням індексу інфляції в період з 13.11.2013 р. по дату ухвалення рішення по справі, який станом на 24.02.2015 р. складає 39610,71 грн. В судове засідання позивач не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, вказав, що рішення суду по справі № 676/5618/13-ц від 12.11.2013 р. не виконано в зв'язку з відсутністю коштів в господарстві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 12.01.2013 р. по справі № 2208/9548/12 за позовом [PERSON] до державного підприємства «Староушицьке» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі кінцевого розрахунку при звільненні, моральної шкоди у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, яке набуло законної сили, встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ДП «Староушицьке». 17.05.2012 року позивач був звільнений з посади директора державного підприємства ст.38 КЗпП за власним бажанням по наказу Міністра аграрної політики та продовольства України №101-п від 17.05.2012 року. Відповідно до довідки ДП «Староушицьке» від 07.12.2011 року посадовий оклад позивача на посаді директора підприємства становив 2245 грн. на місяць. Судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 2 245,00 + 2 245,00 = 4490,00 : 41 = 109,51 грн. (без вирахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів). Зазначеним рішенням суду було стягнуто з ДП «Староушицьке» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 18616,70 грн за період з 17.05.2012 р. по 17.01.2013 р., моральна шкода в сумі 500 грн. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 12.11.2013 р. по справі № 676/5618/13-ц за позовом [PERSON] до державного підприємства «Староушицьке» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі кінцевого розрахунку при звільненні позов задоволено частково, стягнуто з державного підприємства "Староушицьке"(ЗКПО 00481554, вул.Орджонікідзе, 5, смт.Стара Ушиця Кам'янець-Подільського району Хмельницької області) на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати фактичного розрахунку при звільненні в сумі 22129,29 грн.за період з 18.01.2013 р. по 12.11.2013 р. включно, з якої підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду набуло законної сили. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку. Як вбачається із заперечень представника відповідача, які знаходяться в матеріалах справи, заборгованість позивачу по заробітній платі не сплачена, як і не сплачени кошти по рішенню суду від 12.11.2013 р. по справі № 676/5618/13-ц, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати фактичного розрахунку при звільненні є обгрунтованими і підлягають до задоволення. Період затримки виплати нарахованої заробітної плати з 13.11.2013 року по 30.03.2015 р. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: (2245 грн. : 21 роб. дні х 13 роб. днів за листопад 2013 р.) + 2245 грн. х 15 місяців(грудень 2013 р. - лютий 2015 р.) + (2245 грн.: 21 роб. дні х 20 роб. дні за березень 2015 р.) = 1389,76 грн. + 33675 грн. + 2138,10 грн. = 37202,86 грн. Що ж стосується вимог позивача стягнути середній заробіток за затримку розрахунку з врахуванням індексу інфляції в період з 13.11.2013 р. по 30.03.2015 р., то зазначені вимоги на думку суду задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що позивач не посилається на нормативно правовий акт яким він керувався в обґрунтування своїх вимог щодо індексації заробітної плати. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; законами України: "Про оплату праці", "Про індексацію грошових доходів населення", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1427. Ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Положення ч.2 ст.625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, оскільки вони врегульовані положеннями трудового законодавства. Віповідно до роз'яснень, які містяться в п.22 постанови пленуму Верховного Суду України N 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону ( 108/95-ВР ) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" ( 1282-12 ) і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 ( 663-98-п ) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Оскільки позивач не перебуває в трудових відносинах з відповідачем, в позовних вимогах просить суд тільки стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.11.2013 р. по 30.03.2015 р., зазначені кошти йому підприємством не нараховувалися, рішенням суду не стягувалися, а тому вимоги щодо стягнення інфляційних витрат в період з 13.11.2013 р. по 30.03.2015 р. з середнього заробітку за затримку розрахунку задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved