Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кіровоградської районної державної адміністрації, Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача - Кіровоградська міська рада, третя особа на стороні відповідача - [PERSON] про визнання незаконним та скасування акту органу державної влади частково, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, просила: - визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р частково, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення громадянину [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада, акта визначення збитків власникам землі та землекористувачам, пов'язаних із вилученням земельних ділянок та передачі у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1000 кв.м. у власність гр. [PERSON], - визнати недійсним та скасувати державний акт [NUMBER], виданий на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1000 кв.м. /т. 1, а.с.3-9/. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 квітня 2010 року Кіровоградською районною державною адміністрацією прийнято рішення у формі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації за №316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення громадянам в кількості 26 чоловік у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада (пункт 1 розпорядження), затверджено акт визначення збитків власникам землі та землекористувачам, пов'язаних з вилученням земельних ділянок (пункт 2 розпорядження), передано у власність громадянам земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 26058 кв.м., у тому числі: 26058 кв.м. - ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно з додатком. Додаток до розпорядження виконано у формі таблиці, яка має назву «Список громадян, яким передані у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Відповідно до інформації, що міститься у названій таблиці під номером 11 відповідна земельна ділянка площею 1000 кв.м. передана у власність громадянину [PERSON]. Вважає, що дане розпорядження є незаконним частково та підлягає скасуванню частково відповідно до наступного. Рішенням Кіровоградської міської ради від 02 лютого 2012 року № 1200 позивачеві була надана у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], виданий державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12 липня 2012 року, даний акт 02 липня 2012 року зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 351010001002816. Відповідно до інформації, яка міститься в зазначеному державному акті вказана вище земельна ділянка позивача розташована у місті Кіровограді по вулиці Семена Палія. В 2013 році позивачем було отримано інформацію про можливу наявність іншого власника земельної ділянки, яка була йому надана у власність. В зв'язку із цим в травні 2013 року позивач звернулася до Державного агентства земельних ресурсів України із запитом про доступ до публічної інформації в якому просив повідомити про дійсність виданого йому державного акту на право власності на земельну ділянку, можливість реалізувати своє право власності шляхом здійснення будівництва відповідно до цільового призначення наданої земельної ділянки, або відчуження останньої, а також щодо можливої наявності інших осіб, яким видавалися державні акти на цю земельну ділянку. Згідно інформації, яка була надана Державним агентством земельних ресурсів України у відповідь на зазначений вище запит (лист без номера та без дати на бланку із номером № 9794/21/13-13 від 03 червня 2013 року) на публічній кадастровій карті існує накладення двох земельних ділянок: земельної ділянки позивача із кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1 га, розташованої в місті Кіровограді по вулиці Семена Палія та земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1 га, розташованої на території Обознівської сільської ради, за межами населеного пункту Кіровоградського району Кіровоградської області, констатовано наявність помилки у відомостях Державного земельного кадастру, рекомендовано звернутись до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області із повідомленням про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою. Після отримання вищезазначеної відповіді Державного агентства земельних ресурсів України, позивачем у вересні 2013 року було направлено до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області повідомлення про виявлення технічної помилки. У відповіді, яка була надана управлінням Держземагенства у Кіровоградському районі підтверджено попередньо отриману позивачем інформацію про факт накладання земельної ділянки позивача на іншу земельну ділянку, наявність помилки, яка допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, вказано, що виправлення цієї помилки можливе лише за згодою власника земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель чи рішення суду. Вказано, що в подальшому, в ході тривалого листування із органами Держкомзему різних рівнів, позивачем було отримано офіційну інформацію про те, що правовстановлюючі документи позивача на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] є дійсними, земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER] була надана громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови Кіровоградської райдержадміністрації від 29 квітня 2010 року №316-р. Так, у відповідь на запит про доступ до публічної інформації від 24 липня 2014 року Державним агентством земельних ресурсів було вказано на те, що відповідно до пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, надано рекомендацію для здійснення державної реєстрації прав звернутися до органів державної реєстрації прав. Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» цей закон набув чинності з 1 січня 2013 року (крім окремих положень), тобто після отримання позивачем документів, якими посвідчено право власності останнього на земельну ділянку (державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12 липня 2012 року), тобто правовстановлюючі документи позивача на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] є дійсними. Крім того, позивачем в грудні 2014 року було направлено запит про доступ до публічної інформації до Державного агентства земельних ресурсів України щодо знаходження земельних ділянок із кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] в складі земель певних населених пунктів. Відповідь на це звернення позивача надана Головним управлінням Держкомземагенства у Кіровоградській області за дорученням Державного агентства земельних ресурсів України (від 17 листопада 2014 року за № 31-11-0.3-9514/2-14) в цій відповіді зазначалося, що державний акт на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано та видано гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови Кіровоградської райдержадміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р, на питання щодо знаходження земельних ділянок в складі певних населених пунктів розпорядник інформації відповіді не надав. Також в грудні 2014 року позивачем було направлено запит про доступ до публічної інформації до Кіровоградської міської ради щодо знаходження території земельної ділянки, яка була надана позивачеві рішенням Кіровоградської міської ради № 1200 від 02 лютого 2012 року в межах території міста Кіровограда відповідно до Генерального плану міста Кіровограда, також запит стосувався надання копії рішення Кіровоградської міської ради, яким затверджено Генеральний план міста Кіровограда, викопіювання із Генерального плану міста Кіровограда із позначенням цієї ділянки на цьому викопіюванні, а також інформації - чи змінювався Генеральний план міста Кіровограда протягом 2010-2012 років. У відповідь на цей запит Кіровоградською міською радою вказано на те, що земельна ділянка позивача входить до території міста Кіровограда, надано витяг із Генерального плану міста та надано інформацію про те, що будь-які зміни до містобудівної документації не вносились. Таким чином, і на момент видання оскаржуваного розпорядження (29 квітня 2010 року) і на момент надання земельної ділянки позивачеві згідно рішення Кіровоградської міської ради ( 02 лютого 2012 року) територія, яка відповідає координатам розташування земельної ділянки позивача входила до території міста Кіровограда, відтак - відповідач не мав права розпорядження цією земельною ділянкою. Таким чином, позивач отримав підтвердження про те, що земельна ділянка йому надана на законних підставах. В квітні 2015 року позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг міста Кіровограда з метою реєстрації прав на нерухоме майно (земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER]). 28 квітня 2015 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області прийнято рішення № РВ - 3500077042015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин з ділянкою [NUMBER] співпадає на 87,1874 %; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Після цього спеціалістом Держкомзему, який розміщувався в центрі надання адміністративних послуг було запропоновано позивачеві додатково надати обмінний файл на вказану вище земельну ділянку, що було позивачем зроблено шляхом копіювання цього обмінного файлу на компакт-диск в ТОВ «Тектоареал» (підприємство, яке виготовило проект землеустрою по земельній ділянці позивача), та передання цього ком пакт-диску вказаному спеціалісту Держкомзему. 15 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області прийнято рішення №РВ - 3500078572015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з тих підстав, що зазначені в попередньому рішенні від 28 квітня 2015 року: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин з ділянкою [NUMBER] співпадає на 87,1874 %; знаходиться в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Таким чином, в зв'язку із виданням незаконного розпорядження відповідачем, та існування державного акту на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER], який видано на підставі зазначеного незаконного розпорядження відповідача, реєстрація права власності позивача на земельну ділянку є неможливою, що істотно порушує конституційні права і свободи позивача, зокрема, право на володіння, користування і розпорядження своєю власністю (ст. 41 Конституції України). Відтак, враховуючи практично повне (більше 87%) перетинання територій земельних ділянок позивача та третьої особи на стороні відповідача, оскаржуваним рішенням відповідач розпорядився земельною ділянкою, яка розташована в межах міста Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено судове засідання /т.1, а.с.43/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 червня 2016 року залучено по справі у якості співвідповідача [PERSON] /т.1, а.с.145/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2017 року замінено по справі неналежного відповідача Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області /т. 1, а.с.231-232/. Під час розгляду справи було змінено назву Кіровоградської міської ради на Міську раду міста Кропивницького. 12 квітня 2016 року від представника відповідача Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області до суду надійшли письмові заперечення, відповідно яких представник просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначено, що управління не є належним відповідачем по справі, тобто не є суб'єктом спірного обов'язку і не може виступати відповідачем по справі та має бути залучене у даній справі у якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, як орган, який здійснює реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Позивач оскаржує державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ 151824, який управління не видавало. Управління Держземагенства у Кіровоградському районі, правонаступником якого є Управління Держгеокадастру в Кіровоградському районі Кіровоградської області, створено 09 липня 2013 року, шляхом поділу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, яке на момент реорганізації , відповідно до норм чинного законодавства, не мало повноважень щодо видачі та державної реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, відповідно Управління Держземагенства не може бути правонаступником прав та обов'язків Головного управління в цій частині. Відповідно до п. 22 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів, скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагенства на підставі рішення суду. Постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядку ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». З 1 січня 2013 року, повноваження територіальних органів Держгеокадастру стосовно проведення державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів оренди землі та скасування державної реєстрації в цій частині, припинено. На даний час Управління не має повноважень та правових підстав для виконання рішення суду про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю в разі задоволення позову. З 01 січня 2013 року набули чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій), з 01 січня 2013 року припинено. З 01 січня 2013 року, повноваження щодо проведення державної реєстрації прав нерухоме майно ( в тому числі земельні ділянки) та їх обтяження, встановленому Законом, належать до компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного структурного підрозділу Міністерства юстиції України. З 1 січня 2013 року набрали чинності зміни до ряду нормативно-правових актів, у тому числі, до Земельного кодексу України, Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про землеустрій». Прийнятими змінами передбачено, що у зв'язку з тим, що з 01 січня 2012 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» єдиним правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно, в тому числі і земельну ділянку, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, можливість отримання державного акта на земельну ділянку чинним законодавством не передбачена. З 01 січня 2013 року отримання таких державних актів на землю відмінено, однак вже видані акти на землю і надалі залишатимуться чинними. Вказано, що у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Тобто, повноваження щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку належить до компетенції Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Будь-яких доказів порушення прав позивача, в частині видачі оскаржуваних державних актів та проведення їх державної реєстрації, саме Управлінням не надано. Відповідно позовні вимоги до Управління є безпідставними, і рішення суду в цій частині, у випадку задоволення такої вимоги, не можливо буде виконати у зв'язку з відсутністю правових підстав. Зазначено, що Управління є територіальним органом виконавчої влади. Повноважень щодо скасування рішень Кіровоградської районної державної адміністрації Управління не має, тому задовольнити позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення Кіровоградської районної державної адміністрації не має правових підстав. До Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі не заявлено жодної позовної вимоги, і тому управління не може виступати відповідачем. Вважає, що провадження у справі частині позовних вимог до управління, підлягає закриттю, оскільки воно є суб'єктом владних повноважень та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства /т.1, а.с.58-63/. 12 квітня 2016 року від голови районної державної адміністрації надійшли до суду письмові заперечення, відповідно яких вказано, що районна державна адміністрація не визнає позовну заяву в повному обсязі та просив у її задоволенні відмовити. Зазначено, що [PERSON] звернувся до райдержадміністрації з необхідними документами і йому було надано дозвіл на розроблення документації, після чого він виготовив, погодив у встановленому законом порядку з усіма необхідними службами та подав на затвердження до районної державної адміністрації, яка в свою чергу видала оскаржуване розпорядження. Позивач не надав документів, які свідчили б про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Кіровограда і розпорядником її є міська рада, а також документ, що підтверджує категорію земель, так як в державному акті, виданому на ім'я позивача, визначено цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (тобто землі житлової та громадської забудови, які можуть знаходитись лише в межах населеного пункту згідно зі ст. 38 ЗКУ), а в державному акті, виданому на ім'я [PERSON] цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення). В зв'язку з тим, що в структурі райдержадміністрації відсутній структурний підрозділ з питань земельних ресурсів, розробником оскаржуваного проекту розпорядження було управління Держкомзему у Кіровоградському районі (реорганізоване на даний час в управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області), до повноважень якого згідно з Положенням про управління належало методичне забезпечення районної державної адміністрації з питань регулювання земельних відносин. Тобто, саме управління було розробником оскаржуваних розпоряджень та відповідає за технічне забезпечення його розроблення, так як у райдержадміністрації відсутні технічні можливості щодо визначення категорій земель та розташування їх в межах чи за межами населених пунктів. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області гр. [PERSON] розроблявся з виїздом на місце проектною організацією, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, погоджувався з усіма необхідними службами у визначеному законодавством порядку. Згідно з даними управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі у зв'язку з тим, що межі міста Кіровограда не встановлені, дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту на території Обознівської сільської ради, а отже і розпорядником цією земельною ділянкою на момент оскаржуваного розпорядження була Кіровоградська районна державна адміністрація /т.1, а.с.65-67/. 15 липня 2016 року від представника Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області надійшли письмові заперечення, відповідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Вказано, що [PERSON] звернувся до райдержадміністрації з необхідними документами і йому було надано дозвіл на розроблення документації, після чого він виготовив, погодив у встановленому законом порядку з усіма необхідними службами та подав на затвердження до районної державної адміністрації, яка в свою чергу, видала оскаржуване розпорядження. На підставі листа заступника начальника відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації, головного архітектора від 13 липня 2016 року № 01-12-49/2 відповідно до статті 1 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року № 1699-ІІІ генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що генеральним планом населеного пункту визначаються: потреби в територіях для забудови та іншого використання; потреба у зміні межі населеного пункту, черговість і пріоритетність забудови та іншого використання територій. Тобто, генеральним планом міста Кіровограда, затвердженим рішенням Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2000 року № 627, визначено потребу у зміні межі населеного пункту, який так і не було реалізовано містом Кіровоградом у визначеному законодавством порядку. Вказано, що включення до генерального плану населеного пункту земельної ділянки вважається перспективою на майбутнє для забудови, за умови приведення у відповідність з чинним законодавством меж цього населеного пункту. Вважає, що подані позивачем документи не свідчать про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Кіровограда і розпорядником її є міська рада, так як всі документи, подані [PERSON] свідчать про те, що межі міста Кіровограда не встановлені та спірна земельна ділянка знаходиться на території Обознівської сільської ради. В державному акті, виданому на ім'я позивача, визначено цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (тобто землі житлової та громадської забудови, які можуть знаходитись лише в межах населеного пункту згідно зі ст. 38 ЗКУ), а в державному акті, виданому на ім'я [PERSON] цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення). Державний акт [PERSON] видано у 2010 році у відповідності до вимог статті 122 ЗК України на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 29 квітня 2010 року №316-р, як законним розпорядником земель, а державний акт, виданий на ім'я позивача у 2012 році на підставі рішення не повноважного на розпорядження даною землею ділянкою - Кіровоградською міською радою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області [PERSON] розроблявся з виїздом на місце проектною організацією, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, погоджувався з усіма необхідними службами у визначеному законодавством порядку. Згідно з даними управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області (лист від 07 липня 2016 року № М-181/0-211/6-16) у зв'язку з тим, що межі міста Кіровограда не встановлені, дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту на території Обознівської сільської ради, а отже і розпорядником цією земельною ділянкою на момент оскаржуваного розпорядження була Кіровоградська районна державна адміністрація. Зазначено, що відповідно до акта земельної комісії Обознівської сільської ради від 11 липня 2016 року № 350/2-07 земельна ділянка, що знаходиться у власності гр. [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], знаходиться за межами населених пунктів та використовується для вирощування сільськогосподарських культур /т. 1, а.с.162-165/. 15 липня 2016 року від представника [PERSON] надійшли до суду письмові заперечення, відповідно яких просила відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Зазначено, що згідно розпорядження голови Кіровоградської районної адміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акту визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність», районні державні адміністрації розпоряджаються землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Пунктом 3 зазначеного розпорядження, визначено передати у власність громадян земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 26058 кв.м. у тому числі: 26058 кв.м. - ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно з додатком. На підставі зазначеного рішення та додатку до нього, земельна ділянка площею 0,1000 кв.м. передана у власність громадянину [PERSON]. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, на підставі розпорядження голови від 29 квітня 2010 року № 316-р Кіровоградської районної адміністрації Кіровоградської області. Земельна ділянка розташована у Кіровоградській області, Кіровоградського району, Обознівської сільської ради, за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вважає оскаржуване розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації є законним. Генеральним планом міста Кіровограда затвердженим рішенням Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2000 року № 627, на який посилається позивач, визначено тільки потребу у зміні межі населеного пункту, який так і не було реалізовано містом Кіровоград у визначеному порядку. У довідці Обознівської сільської ради за № 1157 від 07 липня 2010 року зазначено, що земельна ділянка загальною площею 0,1000 га розташована за межами населеного пункту по вулиці Сергія Палія та території Обознівської сільської ради Кіровоградського району та належить громадянину [PERSON]. Також відповідно додатку №1 рішення виконавчого комітету №20 від 28 травня 2915 року до переліку вулиць по населеним пунктам Обознівської сільської ради належить вулиця Сергія Палія, на якій знаходиться спірна земельна ділянка. Актом земельної комісії Обознівської сільської ради за №350/2-07 від 11 липня 2016 року зазначено, що земельна ділянка 0,1000 га знаходиться у власності [PERSON] згідно державного акту на право власності [NUMBER] від 04 листопада 2010 року та використовується власником за призначенням. Також, листом управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області за № М-181/0-211/6-16 від 07 липня 2016 року зазначено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства зареєстрована згідно державного акту на право власності на земельну ділянку території Обознівської сільської ради Кіровоградської області на ім'я [PERSON] відповідно до технічної документації по встановленню меж і формуванню території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Вказане також підтверджується листом відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації від 13 липня 2016 року за № 01-12-49/2. Тобто на час винесення рішення Кіровоградською міською радою від 02 лютого 2012 року № 1200 про надання позивачеві у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер [NUMBER] вже існував кадастровий номер зазначеної земельної ділянки [NUMBER] та власником був [PERSON], а розпорядником цієї земельної ділянки була Кіровоградська районна державна адміністрація, а не Кіровоградська міська рада /т.1, а.с.166-169/. 24 січня 2017 року від представника позивача [PERSON] надійшли додаткові пояснення по страві, відповідно яких вказано, що одним із питань, які виникли під час розгляду справи є питання знаходження земельної ділянки позивача із кадастровим номером [NUMBER] в межах міста Кіровограда. Відповідно до відомостей, які розміщені за електронною адресою: map.land.gov.ua/kadastrova-karta, роздруківки з якої були виконані 24 січня 2017 року, земельна ділянка позивача із кадастровим номером [NUMBER] знаходиться в межах міста Кіровограда, що обґрунтовується наступним. На роздруківці під номером 1 відображено розташування земельної ділянки позивача відповідно до відомостей Публічної кадастрової карти України, відповідне віконце із відомостями щодо земельної ділянки відкривається при здійсненні пошуку цієї земельної ділянки за її кадастровим номером [NUMBER]. На роздруківці 2 відображено об'єкт Державного земельного кадастру до якого територіально (повністю) входить земельна ділянка позивача, а саме: м. Кіровоград, при цьому віконце із відповідною інформацією відображається при наведенні курсору на місце поряд із земельною ділянкою позивача. Роздруківки 4 та 4 ілюструють відображення Державним земельним кадастром України лінії розмежування території міста Кіровограда і Кіровоградського району, так на роздруківці 3 позначено територію міста Кіровограда, що знаходиться праворуч від вертикальної лінії (лінії розмежування територій м. Кіровограда і Кіровоградського району), а на роздруківці під номером 4 позначено територію Кіровоградського району, що знаходиться ліворуч від вказаної вертикальної лінії. При цьому відповідно із масштабом Публічної кадастрової карти України (1:8531) відстань від крайньої межі Земельної ділянки позивача до лінії розмежування територій м. Кіровограда і Кіровоградського району становить більше ніж 443 метри, тобто зазначена земельна ділянка позивача перебуває в межах міста Кіровограда, і на відстані приблизно півкілометра до території Кіровоградського району /т.2, а.с.94-98/. 22 березня 2017 року представником позивача [PERSON] надано додаткові пояснення по справі, відповідно яких вказано, що одним із питань, які виникли під час судового розгляду є питання знаходження в межах міста Кіровограда (Кропивницький) земельної ділянки відповідача [PERSON] із кадастровим номером [NUMBER], яка була надана вказаній особі для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови Кіровоградської райдержадміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р. Проект був розроблений ще в 2001 році, межі міста Кіровограда (Кропивницький) були погоджені відповідними органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, і з того часу не змінювались. Проект був підписаний (погоджений) Головою Кіровоградської обласної ради, Головою Кіровоградської обласної державної адміністрації, начальником Кіровоградського обласного управління земельних ресурсів, Кіровоградським міським головою, керівником Кіровоградського міського управління земельних ресурсів, керівником управління містобудування та архітектури, головою Кіровоградської районної ради, головою Кіровоградської райдержадміністрації, начальником відділу земельних ресурсів Кіровоградського району, головним архітектором Кіровоградського району, Великосеверинівським сільським головою, Високобайрацьким сільським головою, Созонівським сільським головою, Веселівським сільським головою, Бережинським сільським головою, Первозванівським сільським головою, Соколівським сільським головою, Вільненським сільським головою, Обознівським сільським головою, Новенським селищним головою. Проект був погоджений відповідачем в даній справі - Кіровоградською районною державною адміністрацією в особі її голови та керівниками органів управління земельними ресурсами на рівні міста Кіровограда (Кропивницький), Кіровоградського району Кіровоградської області, Кіровоградської області. При цьому конфігурація меж адміністративно-територіального утворення міста Кіровограда (Кропивницького) за цим проектом повністю співпадає із конфігурацією меж міста Кіровограда (Кропивницький) на публічній кадастровій карті України, зокрема в місці де розташовується земельна ділянка відповідача із кадастровим номером [NUMBER] /т.2, а.с.112-114/. 21 грудня 2017 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого він просив у задоволенні позову відмовити. Вказано, що на даний час, Управління не має повноважень та правових підстав для виконання рішення суду про скасування державної реєстрації державного акту в разі задоволення позову. З 01 січня 2013 року, повноваження щодо проведення державної реєстрації прав нерухоме майно (в тому числі земельні ділянки) та їх обтяження, встановленому Законом, належить до компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного структурного підрозділу. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Тобто, повноваження щодо скасування державної реєстрації державних актів землі належить до компетенції суб'єкта державної реєстрації прав на нерухоме майно. Вважає, що позовні вимоги до Головного управління є безпідставними і рішення суду в цій частині, у випадку задоволення такої вимоги, не можливо буде виконати у зв'язку з відсутністю правових підстав /т.3, а.с.8-11/. 30 березня 2018 року представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав заяву про застосування строку позовної давності та просив застосувати позовну давніть, яка є підставою для відмови в позові. Зазначено, що позивач пропустила трьохрічний строк позовної давності. Земельна ділянка була зареєстрована за [PERSON] 04 листопада 2010 року, реєстрації якої передувало встановлення на цій земельній ділянці межових знаків, які було передано [PERSON] на зберігання, можна зробити висновок, що при виїзді позивача разом із представником ТОВ «Тектоареал» на місцевість, останнім було достеменно відомо про наявність на земельній ділянці межових знаків, переданих [PERSON]. Дана обставина свідчить про те, що позивач міг дізнатися про його порушене право на момент встановлення та передачі межових знаків на зберігання. Вважає, що строк позовної давності збігав протягом 2015 року, в той час як позов було подано в 2016 році /т.3, а.с.72-73/. 29 травня 2018 року позивачем подано заперечення на заяву про застосування строку позовної давності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно яких вона вважає, що твердження відповідача з цього приводу є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та діючому законодавству. Вказано, що позов подано 08 лютого 2016 року, про факт існування накладення земельної ділянки на земельну ділянку позивача, остання дізналась в червні 2013 року із відповіді Держземагенства України. Відомості про особу на яку реєстровано земельну ділянку вона дізналась з відповіді Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 17 листопада 2014 року. Вважає, що заява про застосування строків позовної давності датується 30 березня 2018 року, тобто подана до суду після набрання чинності новою редакцією ЦПК України, без зазначення поважних причин недотримання положень ч. 2 ст. 222 ЦПК. Діючий процесуальний закон не передбачає можливості на стадії розгляду справи по суті подавати заяву про застосування строків позовної давності , при цьому, що така заява не подавалася в підготовчому провадженні в даній справі, або в інший строк, визначений судом без наявності поважних причин такого неподання /т.3, а.с.94-99/. Представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаються на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити. Представник відповідача Кіровоградської районної державної адміністрації просила у задоволенні позовної заяви відмовити. Представник Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградської області проти задоволення позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, просила у його задоволенні відмовити. Зазначала, що відповідач отримав та оформив земельну ділянку відповідно до норм діючого законодавства. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міської ради міста Кропивницького просив ухвалити рішення згідно із вимогами діючого законодавства. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Кіровоградської районної державної адміністрації, Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міська рада міста Кропивницького про визнання незаконним та скасування акту органу державної влади частково, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статей 1, 3 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань земельних відносин є виключно компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені статтею 12 Земельного кодексу України. Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "к" цієї статті відповідачеві - Кіровоградській міській раді надані повноваження щодо: розпорядження землями територіальних громад; передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, а також у користування відповідно до вимог цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградської міської ради від 02 лютого 2012 року № 1200 затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Семена Палія безоплатно у власність загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов'язаних із вилученням земельної ділянки. Передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку по вулиці Семена Палія загальною площею 0,1000 га - землі трьох і більше поверхової житлової забудови, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови /т.2,а.с5/. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована у місті Кіровограді по вулиці Семена Палія. Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданим на підставі рішення сесії від 02 лютого 2012 року № 1200 Кіровоградської міської ради. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 351010001002816. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] /т.1, а.с.19/. 10 травня 2013 року позивач звернулася до Державного агентства земельних ресурсів України з запитом, в якому просила повідомити про дійсність виданого їй державного акту на право власності на земельну ділянку, можливість реалізувати своє право власності шляхом здійснення будівництва відповідно до цільового призначення наданої земельної ділянки або відчуження останньої, а також щодо можливої наявності інших осіб, яким видавалися державні акти на цю земельну ділянку /т.1, а.с.20/. 03 червня 2013 року на вказаний вище запит позивача, Державне агентство земельних ресурсів України повідомило, що на публічній кадастровій карті існує накладення двох земельних ділянок: земельної ділянки позивача з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1 га, розташованої в місті Кіровограді по вулиці Семена Палія та земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1 га., розташованої на території Обознівської сільської ради, за межами населеного пункту Кіровоградського району, Кіровоградської області. Вказано, що з матеріалів, наданих Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області встановлено, що адреси цих земельних ділянок не співпадають. Таким чином, у відомостях Державного земельного кадастру присутня помилка. Рекомендовано звернутись до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області з повідомленням про виявлення технічної посилки фізичною або юридичною особою /т.1, а.с.21-22/. 25 вересня 2013 року позивач звернулася до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області з повідомленням про виявлення технічної помилки /т.1, а.с.23/. Відповідно до листа Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 06 листопада 2013 року, повідомлено позивача, що згідно відомостей Національної кадастрової системи має місце накладення координат її земельної ділянки та земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Оскільки координати вказаних земельних ділянок внесені до Національної кадастрової системи згідно документації із землеустрою, яка стала підставою для видачі державних актів, відповідно має місце помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 01 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою). Враховуючи викладене, у відповідності до п. 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, виправлення вище вказаних помилок, можливе за згодою власника земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель чи рішення суду /т.1, а.с.25-26/. 04 листопада 2014 року позивач звернулась до Державного агентства земельних ресурсів України з запитом, просила надати їй інформацію та копії документів, які встановлюють факт знаходження земельної ділянки, яка була надана їй рішенням Кіровоградської міської ради № 1200 від 02 лютого 2012 року (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]), в складі земель певного населеного пункту, на 02 лютого 2012 року, а також на 29 квітня 2010 року та надати відповідну інформацію та копії документів, які встановлюють факт знаходження земельної ділянки, дозвіл на розробку якої було надано розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 29 квітня 2010 року за № 316-р, в складі земель певного населеного пункту на 02 лютого 2012 року, а також на 29 квітня 2010 року /т.1, а.с.27/. 17 листопада 2014 року Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області повідомило позивача на його звернення, що за поданою інформацією Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року № 9082/03/0814 за позивачем обліковується земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1 га (кадастровий номер [NUMBER]), за адресою: вулиця Семена Палія, місто Кіровоград, згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12 липня 2012 року на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 02 лютого 2012 року № 1200. Також, за інформацією Управління, гр. [PERSON] було зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 151824, загальною площею 0,1 га (кадастровий номер [NUMBER]) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району. Зазначений державний акт видано гр. [PERSON] на підставі Розпорядження голови Кіровоградської райдержадміністрації від 20 квітня 2010 року № 316-р та відповідно розробленої та затвердженої, у встановленому законом порядку, документації із землеустрою. Вказано, що питання порушені у запиті позивача можливо буде вирішити після розгляду справи судом по суті /т.1, а.с.28/. На запит позивача від 30 грудня 2014 року, Кіровоградською міською радою, повідомлено, що відповідно Генерального плану м. Кіровограда, який затверджений рішенням Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2000 року № 627, вищезазначена земельна ділянка входить в адміністративну межу міста Кіровограда. Додатково повідомлено, що будь-які зміни до містобудівної документації (Генерального плану) стосовно зазначеної змеленої ділянки на території м. Кіровограда не вносились /т.1, а.с.30/. 28 квітня 2015 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області прийнято рішення № РВ - 3500077042015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин з ділянкою [NUMBER] співпадає на 87,1874 %; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Після цього спеціалістом Держкомзему, який розміщувався в центрі надання адміністративних послуг було запропоновано позивачеві додатково надати обмінний файл на вказану вище земельну ділянку, що було позивачем зроблено шляхом копіювання цього обмінного файлу на компакт-диск в ТОВ «Тектоареал» (підприємство, яке виготовило проект землеустрою по земельній ділянці позивача), та передання цього компакт-диску вказаному спеціалісту Держкомзему. 15 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області прийнято рішення № РВ - 3500078572015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з тих підстав, що зазначені в попередньому рішенні від 28 квітня 2015 року: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин з ділянкою [NUMBER] співпадає на 87,1874%; знаходиться в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 43 від 4 травня 1999 року (з наступними редакціями) затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі у п.2.1 якої зазначено, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Відповідно до п.1.12. Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Згідно п. 1.14. довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. За п. 1.15. розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України. У п.1.16. було передбачено, що технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання в користування або передачу у власність земельної ділянки; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів про права третіх осіб на використання земельної ділянки; висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; абрис зйомки земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки з прив'язкою до пунктів геодезичної мережі; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Згідно п. 2.3. Інструкції межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами і закріплюються довгостроковими межовими знаками, а у п. 2.4. зазначено, що перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою їх до пунктів державної геодезичної мережі і закріпленням довгостроковими межовими знаками. В матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 1000,00 кв.м. за адресою: місто Кіровоград, вулиця Семена Палія, виконана товариством з обмеженою відповідальністю «Тектоареал», згідно якої всі документи, а саме завдання № 411 на виконання робіт від 29 листопада 2010 року з розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку /т.2, а.с.6/, висновок Головного управління держкомзему у Кіровоградській області /т.2, а.с.7/, акт про встановлення та погодження меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в натурі (на місцевості) /т.2, а.с.8/, акт прийомки-передачі межових знаків на збереження /т.2, а.с.10/, експлікація земель по формі 6-ЗЕМ (кв.м.) на земельну ділянку яка знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вулиця Семена Палія та використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /т.2, а.с.11/, відомість вирахування координат та площі земельної ділянки /т.2, а.с.12/, технічний звіт про топографо-геодезичні роботи /т.2, а.с.17-26/, акт контролю та прийомки топографо-геодезичних робіт /т.2, а.с.26/ виготовлялись для оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,1000 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м. Кіровограді по вул. Семена Палія. Згідно акту прийомки-передачі межових знаків на збереження, межі земельної ділянки загальною площею 1000,00 кв.м., яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) виражені 4-ма поворотними точками, які закріплено межовими знаками /т.2, а.с.10/. Відповідно акта обстеження від 05 травня 2011 року комісією призначеною рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 07 квітня 2011 року №337 «Про затвердження Положення про комісію по визначенню стану та вартості зелених насаджень та її складу» оглянуто зелені насадження за адресою: вулиця Семена Палія у зв'язку із зверненням [PERSON] Обстеження зелених насаджень пов'язано з відведенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Комісією було зроблено висновок, що під час візуального обстеження встановлено, що на відведеній земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вулиця Семена Палія, зелені насадження відсутні /т.2, а.с.45-47/. Згідно розпорядження № 316-р голови Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 квітня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення громадянам в кількості 26 чоловік у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада. Передано у власність громадянам земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 26058 кв.м., у тому числі: 26058 кв.м. - ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно з додатком /т.1, а.с. 183/. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого [PERSON] на підставі розпорядження голови від 29 квітня 2010 року № 316-р Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області є власником земельної ділянки площею 0.1000 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада. За межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] /т.1, а.с.179/. 14 липня 2010 року за № 323/ТД приватним підприємством «Альфа земле проект» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (держаного акта на право власності на земельну ділянку) громадянину [PERSON] Актом встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 12 серпня 2010 року встановлено місце земельної ділянки: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада. У 2014 році позивачем було направлено запит про доступ до публічної інформації до Кіровоградської міської ради щодо знаходження території земельної ділянки, яка була надана їй на підставі рішення Кіровоградської міської ради № 1200 від 02 лютого 2012 року в межах території міста Кіровограда відповідно до Генерального плану міста Кіровограда, також запит стосувався надання копії рішення Кіровоградської міської ради, яким затверджено Генеральний план міста Кіровограда, викопіювання із Генерального плану міста Кіровограда із позначенням цієї ділянки на цьому викопіюванні, а також інформації щодо змін Генерального плану міста Кіровограда протягом 2010-2012 років. Згідно відповіді Кіровоградської міської ради, земельна ділянка позивача входить до території міста Кіровограда, надано витяг із Генерального плану міста та інформацію, що будь-яких змін до містобудівної документації не вносилось. Відповідно до статті 12 Закону України «Про планування і забудову територій», який діяв на момент прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до генеральних планів населених пунктів сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом готують обґрунтовані пропозиції щодо встановлення та зміни меж населених пунктів, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок, організують розроблення та затвердження місцевих правил забудови, детальних планів території, планів червоних ліній, іншої містобудівної документації та проектів. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту є містобудівною документацією, яка визначає використання території населеного пункту, відповідно до генерального плану населеного пункту встановлюються межі останніх, сільськими, селищними, міськими радами, зокрема Кіровоградською міською радою вирішується питання надання земельних ділянок у власність. З листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади від 15 січня 2015 року вбачається, що відповідно до Генерального плану міста Кіровограда, який затверджений рішенням Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2000 року № 627 земельна ділянка по вулиці Семена Палія входить в адміністративну межу міста Кіровограда. Будь-які зміни до містобудівної документації (Генерального плану) не вносились /т.1, а.с.30/. Відповідно до листа начальника управління містобудування та архітектури від 11 липня 2016 року стосовно надання інформації щодо віднесення до меж міста Кіровограда земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (площею 0,1 га) повідомлено, що відповідно до Генерального плану міста Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2000 року № 627, та плану зонування території міста Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року № 2456 вищезазначена земельна ділянка входить до адміністративної межі міста Кіровограда /т.1, а.с.216/. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» на офіційному сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оприлюднюються відомості Державного земельного кадастру про межі адміністративно-територіальних одиниць, кадастрові номери, цільове призначення, місце розташування земельних ділянок, відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка та інша інформація. З публічної кадастрової карти України, на якій відображено межі міста Кіровограда, вбачається, що земельна ділянка відповідача [PERSON] знаходилась на момент прийняття рішення знаходиться в межах міста Кіровограда /т.1, а.с.161-169/. В Україна прийнято і застосовується Класифікатор об'єктів адміністративно-територіального устрою України, затверджений наказом Держстандарту України від 31 жовтня 1997 року № 659 зі змінами. З відомостей класифікатору об'єктів адміністративно-територіального устрою, який діє в Україні з 1997 року і діє на даний час, шляхом пошуку на публічній кадастровій карті України земельної ділянки відповідача, вбачається, що земельні ділянка [PERSON] знаходиться на території міста Кіровограда /т.1, а.с.182-196/. Під час розгляду справи судом було оглянуто сторінки веб-сайтів, які мають доказове значення по справі /а.с.198/. Докази того, що на час передачі спірної земельної ділянки позивачу вона була розташована не на території м. Кіровограда Кіровоградської міської ради, а на території Обознівської сільської ради відсутні. Доказів, які беззаперечно підтверджують те, що спірна земельна ділянка розташована на території Обознівської сільської ради відповідачами не надано. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що Кіровоградською міською радою народних депутатів правомірно було прийнято рішення про передачу земельної ділянки по вул. Семена Палія [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно абзацу 1 частини 1 та частини 2, 3 та 5 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пункту б частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Статтею 122 Земельного кодексу України сільські, селищні ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно зі ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до статті 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про планування і забудову територій» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, у тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок. Відповідно до положень пунктів а і б статті 12 Земельного кодексу України до компетенції міських рад на території міст і зокрема, Кіровоградської міської ради на території міста Кіровограда, належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Право на землю, посвідчене державними актами є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування. А тому, з огляду на приписи ст.16 ЦК України та ст.152 ЗК України, захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватись лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку (п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин» № 6 від 17 травня 2011 року). Згідно правової позиції Верховного суду України у справі № 6-67цс 14 від 25.06.2014, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Зі змісту ч.3 ст.152 ЗК України слідує, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав; визнання права, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Щодо заяви про застосування строку позовної даності до спірних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред'явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Таким чином, строк позовної давності для звернення із вказаним позовом до суду не пропущено. За вказаного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про часткове визнання незаконним та скасування розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 29 квітня 2010 року № 316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки матеріалами справи підтверджується те, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий особі на яку вона не має законодавчо встановленого права і порушує права дійсного власника, суд поновлює Конституційно встановлене право власності позивача шляхом визнання недійсним державного акта на право приватної власності [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1000 га, виданого на ім'я [PERSON]. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору належить стягнути з відповідачів у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved