Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO] .. Свої вимоги мотивує тим, що з 2011 по 2015 рр. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] [INFO] . Дочка знаходяться повністю на її утриманні та проживає разом з нею. Відповідач не цікавиться донькою, не надає їй жодної матеріальної чи моральної підтримки. Він свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченні дитини. Аліментів [PERSON] не платить, незважаючи на те, що має за кордоном високооплачувану роботу та у нього є можливість допомогти дитині матеріально. Він повністю самоусунувся від будь-якої участі у житті нашої дочки, не відвідує її, не дзвонить та взагалі не цікавиться нею. Оскільки відповідач участі в житті дочки не приймає, байдуже ставиться до її існування, не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, для уникнення зловживання ним в майбутньому своїми батьківськими правами, вона звернулась до органу опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області з заявою від 02 лютого 2017 року про надання позитивного висновку про позбавлення його батьківських прав щодо дочки, у зв"язку з чим просила позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві та просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що відповідач на даний час працює за межами території України, а саме в Російській Федерації, а тому не має можливості брати участь у судових засіданнях, однак такий регулярно телефонує до дитини, спілкується з нею, висилає кошти на її утримання, а тому заперечує проти задоволення позивних вимог в частині позбавлення його батьківських прав щодо дитини. На даний час згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1200,00 грн. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області Костко М.С. в судовому засіданні при винесенні рішення покладась на думку суду, вказавши, що під час розгляду заяви [PERSON] встановлено, що немає підстав у винесенні рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] На даний час відповідач проживає та працює за кордоном, а саме в Російській Федерації, однак такий спілкується з дитиною, телефонує до неї, висилає кошти на її утримання, а тому суд не бачить підстав для позбавлення такого батьківських прав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей . Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини доведеними та такими що підлячають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved