Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок літ. «Б-2» з підвалом "пд"; зимнім садом "б"; верандами "61", "62". "63"; ганкам "64", "65"; входом в підвал "66"; мансардою "мс"; альтанкою "Л2 житловою площею 125,0 кв.м., загальною площею 456,70кв.м. в [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві власності належить недобудований житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 10.03.1998 року, посвідчений на ХБН. Протягом дев,яти років велося будівництво будинку. Будівництво житлового будинку та надвірних будівель проводилось ним власною працею, за власні кошти. Спеціалізовані роботи проводилися робітниками будівельних професій, які мають досвід будівельних робіт та володіють належне оформленими ліцензіями. КП ХМБТІ було виготовлено технічний паспорт на новий будинок з надвірними спорудами від 05.07.2007 року. Після закінчення будівництва позивач звернувся до КП ХМБТІ для одержання свідоцтва про право власності на будинок, однак, оскільки збудований будинок є самовільним будівництвом та відсутній робочій проект на будівництво, зміни до технічної документації МБТІ внесено не було. Позивач посилається на те, що формально будівництво житлового будинку та реконструкція є самовільним, оскільки проводилось без належного дозволу та належним чином затвердж:еного проекту. Однак, будівництво нового будинку, відповідно до ст. 375 ЦК України, проводилось на земельній ділянці, яка законно перебувала в моєму користуванні . Будівництво проводилось з дотриманням усіх будівельних норм та правил. Конструкції споруд зведені належно, відповідають вимогам СНІП, протипожежним та санітарним нормам і придатні до експлуатації, що підтверджується Технічним висновком, складеним експертом [PERSON] ( ФЛП "[PERSON]"). Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Позивачу [PERSON], на праві власності належить недобудований житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 10.03.1998 року, посвідчений на Харківській біржі нерухомості (а.с. 6). Протягом дев'яти років велося будівництво будинку. Будівництво житлового будинку та надвірних будівель проводилось позивачем власною працею, за власні кошти. Спеціалізовані роботи проводилися робітниками будівельних професій, які мають досвід будівельних робіт та володіють належне оформленими ліцензіями. КП ХМБТ1 було виготовлено технічний паспорт на новий будинок з надвірними спорудами від 05.07.2007 року (а.с. 17-21). Після закінчення будівництва позивач звернувся до КП ХМБТ1 для одержання свідоцтва про право власності на будинок, однак щодо внесення зміни до технічної документації МБТІ йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що збудований будинок є самовільним будівництвом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Формально будівництво житлового будинку та реконструкція є самовільним, оскільки проводилось без належного дозволу та належним чином затвердженого проекту.. Однак, будівництво нового будинку, відповідно до ст. 375 ЦК України, проводилось на земельній ділянці, яка законно перебувала в користуванні позивача. Будівництво проводилось з дотриманням усіх будівельних норм та правил. Конструкції споруд зведені належно, відповідають вимогам СНІП, протипожежним та санітарним нормам і придатні до експлуатації, що підтверджується Технічним висновком, складеним експертом [PERSON] ( ФЛП "[PERSON]"). Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам. Відповідно до ст. 376 ч. 5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про власність» власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до « Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, із змінами і доповненнями (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.02. № 157/ 64450 обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних: осіб (п. 1.5 положення). Відповідно до ст. 346 ч. 4 та ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.ст. 3, 10, 60, 88, 118, 119, 120, 197 ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, ст.376, 331, 346, 349, 375, 380 ЦК України, суд, -

Outcome: approved