Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач 25.10.2018 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] мотивуючи тим, що йому належить спірна квартира, у якій зареєстровані відповідачі, які протягом тривалого часу у квартирі не проживають. Відповідачі є його батьками, та після укладення договору дарування 18.12.2014 р. між ним та його батьком [PERSON], зобов'язались знятись з реєстрації, однак станом на день звернення до суду вказаного не виконали. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, залучено в якості третьої особи Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2018 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 11.12.2018р. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що відповідачі є батьками позивача, та у спірній квартирі не проживають вже чотири роки, з моменту укладення договору дарування квартири, крім того, мають дві квартири в м. Одеса та у м. Києві. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачам проживати у житлі їй невідомі, речі відповідачів у квартирі відсутні. Суд, заслухав вступне слово представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідка, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено договором дарування квартири від 18.12.2014 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31254161 від 18.12.2014 р. (арк. справи 5-7). Згідно акту №б/н від 24.10.2018 р. складеного майстром ТОВ "КП "Центр" [PERSON], спільно з мешканцями будинку за адресою: м. Херсон, пров. Комбайновий, буд. 11-а, у квартирі №21 житлового будинку №11-а по провулку Комбайновий у м. Херсоні зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] не мешкають у квартирі з 2014 року (арк. справи 8). Відсутність речей відповідачів та їх не проживання за вказаною адресою підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі мали обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинив, майно та речі відповідачів в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2014 року, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 12 грудня 2018 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved