Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи - служба у справах дітей виконавчого комітету Іларіонівської селищної об`єднаної територіальної громади про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач відзначив, що з 2007 року по квітень 2018 року вона проживала з відповідачем [PERSON] однією сім`єю, вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Останнім часом громадянський чоловік став позивача постійно принижувати, ображати, створювати конфліктні ситуації, в решті решт він вигнав позивача з дому, а їх спільну дитину [PERSON] залишив за своїм місцем мешкання. Оскільки, на той час позивачу требо було знайти житло, тому вона не змогла забрати доньку від батька, щоб вона проживала з нею. Коли позивач знайшла житло, облаштувалась та поїхала забрала дитину до себе. Наприкінці червня 2018 року їй подзвонив відповідач та попросив взяти доньку на відпочинок. Позивач, розуміючи, що дитина повинна оздоровитися віддала [PERSON] батькові, хоча побоювалась, що він може її не повернути. В липні 2018 року позивачу подзвонила знайома, яка проживає в с. Первомайське та повідомила, що відповідач часто почав випивати і доньку на море він не возив. Коли позивач про це дізналась, то негайно приїхала до відповідача додому та забрала дитину до себе. Відповідач дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, дуже довго не віддавав дитину, через що вона була змушена викликати поліцію, оскільки переживала за життя та здоров`я дитини. За весь час проживання у с. Первомайське позивач займалась навчанням та вихованням доньки, відповідач жодного разу не відвідував школу, не цікавився її навчанням. 15 серпня 2018 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Синельниківської райдержадміністрації, на якому відповідач під моральним тиском змусив її написати заяву, що вона не проти того, щоб донька проживала разом з ним. Також відповідач написав заяву про те, що він не буде заперечувати, щоб позивач без перешкод бачилась з донькою. Але постійно коли позивач хоче забрати доньку на вихідні дні, він їй чинить перешкоди. Оскільки у позивача по відношенню до відповідача велике почуття страху і вона не може його побороти на допомогу їй приходить її рідна сестра [PERSON] , за допомогою якої вона забирає доньку на вихідні. Позивач відчуває, донька також хоче жити з нею, але боїться свого батька [PERSON] . Позивач та її представник [PERSON] до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Представник Служби у справах дітей Виконкому Іларіонівської селищної ради Прядка В.Ф. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що за час проживання цивільним шлюбом у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 10 серпня 2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов громадянки [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] , вказано, що 06 травня 2019 року було обстежено умови проживання та встановлено, що за вказаною адресою [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] , [INFO] , у будинку є всі необхідні предмети домашнього вжитку, меблі, телевізор, для малолітньої [PERSON] відведена кімната площею 7,65 м2, в даній кімнаті ліжко, письмовій стіл, стілець, шафа для одягу та взуття, на підлозі килимок, на вікні гардини та штори, санітарні умови всіх кімнат задоволені, взаємовідносини в сім`ї, з сусідами, односельцями добропорядні. Відповідно до характеристики від 23.04.2019 року за № 427 [PERSON] , працюючи в ТОВ «Кріоліт - Д» з 18.12.2018 року, зарекомендувала себе, як відповідальний та дисциплінований працівник. Згідно висновку виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 31.10.2019 року за № 131 вбачається, що визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: в [ADDRESS] , є доцільним та необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved