Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] 14.11.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.06.2013 року у виконавчому комітеті Боршевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя у них є син - [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року вони не проживають спільним подружнім життям, оскільки його вигнали з житлового будинку, в якому проживав разом з сім'єю. За час проживання разом відповідач постійно вимагала від нього лише матеріального достатку. За час окремого проживання стали чужими, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.06.2013 року у виконавчому комітеті Боршевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 3. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, а ткож додатково пояснив, що втратив почуття любові до відповідачки, в даний час має іншу жінку, з якою, в подальшому, має намір зареєструвати офіційно їх відносини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснивши, що позивача не любить, так як він порушував подружню вірність, були випадки, що він її бив та душив, просила шлюб між ними розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 27.06.2013 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Боршевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3 (а.с.4). Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, з лютого 2016 року проживають окремими сім'ями, подружні відносини між сторонами фактично припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, позивач має іншу жінку, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Визнання відповідачкою пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення сторін, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та стало не можливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Малолітнього сина сторін залишити на вихованні з відповідачкою, з огляду на те, що дитина проживає з нею. Судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача у користь позивача. А тому,

Outcome: approved