Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що фактично сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачкою вони припинили, на даний час проживають окремо. Причиною було те, що вони мають різні погляди на подружнє життя, що негативно впливало на розвиток дитини. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі, питання щодо спору про поділ майна немає. Позивач має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з ним за взаємною згодою сторін, тому вважає, що даний позов може бути розглянутий Звенигородським районним судом відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не зявились. Позивач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, про час, день та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідачки на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.02.2018 року. Відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. \~\~\~\~ Зі згоди позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог\~частини 4\~статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням\~статті 280 цього Кодексу. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що 02.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №27 (а.с.5). \~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України (в редакції від. 18.03.2004 року), який діяв на час звернення з вказаним позовом до суду, позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Відповідо до акту депутата Звенигородської міської ради [PERSON] від 27.10.2017 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO], разом з ним проживає син сторін [PERSON], 04.06.2013 року. Вказане підтверджується й довідкою, виданою виконавчим комітетом Звенигодської міської ради від 31.10.2017 року №10095 (а.с.7,8), тому суд вважає, що даний позов підсудний Звенигородському районному суду Черкаської області. \~Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Судом не встановлено наявності спору щодо виховання і проживання дитини. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO] буде проживати разом з батьком [PERSON]. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя та утримання неповнолітньої дитини сторонами в даному позові не зазначено. Як вбачається з копії довідки МСЕК серія 10 ААВ №852189 від 16.07.2014 р.\~[PERSON], позивач по справі є інвалідом 2 групи (а.с.4). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~\~\~Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 гривень.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved