Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- Відповідач 1), [PERSON] (далі - Відповідач 2) про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0015/05/00-Z віл 19.05.2005 року у розмірі 86 359, 84 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 27.08.2014 року за курсом НБУ складає 1 154 236 грн. 72 коп., обгунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.05.2005 року [PERSON] уклав з АКБ «Форум», правонаступником якого стало ПАТ «Банк Форум» кредитний договір та отримав кредит на суму 10 000,00 дол. США із строком користування по 16.05.2008 року і сплатою 16% річних за користування кредитними коштами, в подальшому за додатковими угодами отримав 42 000 дол. США по 19.09.2011 року під 13,9% річних, в подальшому 159 000 дол. США по 21.02.2023 року під 13% річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 19.05.2005 року з [PERSON] було укладено договір поруки та ряд додаткових угод до нього. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином та у відповідності до його умов, на підставі заявок Відповідача-1, надав останньому кредитні кошти, Відповідач-1 в свою чергу скористався кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 27.08.2014 року утворився борг на загальну суму 86 359,84 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 1 154 236,72 грн., який складається з: 2 500,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 33 423,21 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 80 405,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 1 074 658,68 грн.- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1 832,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 24 485,48 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 748,46 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 10 003,49 грн.- поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 872,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 11 665,86 грн.- сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами, який просе стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Зазначено і те, що позивач повідомляв Відповідача-1 та Відповідача-2 з метою дострокового стягнення коштів про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення, шляхом направлення їм, на адреси вказані у кредитному договорі та договорі поруки, відповідних Вимог, які відповідачами були проігноровані. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у позові, додавши, що оскільки у відповідача перед банком виникла заборгованість за кредитним договором, банк скористався своїм правом, що випливає з ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 3.2.2. Кредитного договору і звернувся до суду із вимогою дострокового повернення кредитних коштів. Відповідач-1 та його представники, які також являються представниками Відповідача-2, про що свідчать копії довіреностей, які містяться в матеріалах справи, проти позову заперечували, зазначаючи, що прострочена заборгованість за вказаним кредитним договором перед позивачем відсутня, а тому даний позов є необґрунтованим та безпідставним. Представник Відповідача - 2 також заперечував проти задоволення даного позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що сторона позивача надала невірний розрахунок, оскільки в ньому не вказані проведені відповідачами платежі, які мали місце в листопаді-грудні 2014 року, пеня та відсотки за користування кредитом зазначені у доларовому еквіваленті. А також зазначив, що у Відповідача-1 відсутня прострочена заборгованість по кредиту, і всі платежі по ньому вона здійснює вчасно, існують лише поточні платежі. Крім того, зазначив, що така заборгованість мала місце раніше з вини самого банку, який у зв»язку із введенням виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 року тимчасової адміністрації заморозив рахунок дружини відповідача -1 [PERSON], який також знаходився в ПАТ «Банк Форум», що призвело до неможливості отримання коштів, які на ньому знаходилися для погашення вказаних кредитних зобов»язань. Після заперечень сторони відповідача, представник позивача додатково пояснила також, що порушення відповідачами строків сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредиту, почалися з березня 2014 року, про що, у виконання вимог кредитного договору та договору поруки, позивач повідомив боржника та поручителя з вимогою про дострокове погашення заборгованості. На що Відповідач-1 частково погашає прострочену заборгованість, сплативши заборгованість по простроченим процентам за період березень-червень 2014 року та частково повертає прострочену суму кредиту в розмірі 1 448,49 дол. США, що підтверджено наданим розрахунком. Проте з червня 2014 року та липня 2014 року Відповідач-1 знову не належним чином виконує свої зобов'язання, а саме перестає сплачувати проценти за користування кредитними коштами та не здійснює чергові платежі в рахунок повернення кредиту. 21.08.2014 року відповідачу було направлено чергову вимогу про усунення порушень та пропозицію повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції, однак вимога банку не була виконана, а кредит та проценти за його користування не сплачені. Так, зазначена в позові заборгованість у Відповідача-1 виникла у червні та липні 2014 року, а проплати, на які посилається сторона відповідача, почали надходити у листопаді 2014 року, тобто вже після відкриття провадження по справі. Відповідачі погасили прострочену заборгованість по тілу кредиту, проценти і пеню, що не зупиняє дію їх вимог та навпаки в протилежному випадку стануть підґрунтям звільнення поручителя від своєї відповідальності, оскільки позивачем таким позовом змінено строки виконання зобов'язання, бо за постановою ВСУ від 29.01.2014 року № 6-155цс13 по закінченню 6-ти місячного строку припиняється дія поруки, коли в даному випадку позивач, як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не може вчиняти інших дій по кредитному договору. Отже, у зв'язку з реалізацією права на дострокову вимогу повернення кредиту, з метою недопущення порушення законодавчо встановлених строків звернення до поручителя та припинення договору поруки, укладеного з Відповідачем-2, в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за кредитним договором, банк ґрунтуючись на позиції вищезазначеної постанови направив відповідну вимогу до поручителя, яке було не виконано, що свідчить про законність підстав звернення до [PERSON] як до поручителя - солідарного боржника. Заслухавши пояснення з»явившихся у судове засідання сторін та їх представників, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 19.05.2005 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0015/05/00-Z, згідно якого позивач надав відповідачу-1 [PERSON] кредит для поточних потреб у сумі 10 000, 00 дол. США, строком по 16.05.2008 року, з процентною ставкою 16% річних ( п.п. 1.1.;1.2.;1.3 Кредитного договору). Згідно п. 2.2 Кредитного договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за коритування та можливої неустойки (штаф, пеня) є договір іпотеки від 19.05.2005 року. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту щомісячно в сумі не менше 278,00 дол. США, на відкритий йому позичковий рахунок № [NUMBER]. Як передбачено п. 2.6. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок № [NUMBER], щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, а проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредиту. Не сплата позичальником процентів у строк визначений п. 2.6. договору, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами. Неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставне майно, що визначено п. 2.4. Кредитного договору. Пунктом 2.7. Кредитного договору визначена черговість оплати, яка являє собою наступне: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитними коштами, потім - заборгованість за кредитом, і в останню чергу - можливі штраф та пеню. За відкриття, ведення позичкового рахунку позичальник самостійно сплачує банку кошти в розмірі 1 % від суми кредиту в національній валюті по курсу НБУ на день оплати на рахунок № [NUMBER] (п. 2.9. Кредитного договору). Кредитним договором, а саме пунктом 3.2.2. передбачнено право банку вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором та/або договором/ами застави. За п. 3.2.6. Кредитного договору банк має право стягувати з позичальника пеню та штраф за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно п. 2.3. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.2. цього договору строку повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, що вбачається із п. 3.3.2. зазначеного кредитного договору. Також, у відповідності до п. 3.3.8. Кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках передбачених цим договором. Договором також передбачені особливі умови, зокрема п. 5.3. передбачено наступне, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а так само невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.п. 3.3.; 5.2. цього договору, є умовами при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього, банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з нарахуванням можливих штрафу та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 20-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставне майно, чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки та інших витрат банку, у порядку визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України. Пунктом 7.3. Кредитного договору визначено, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідальність сторін за порушення умов договору передбачено розділом 4, в ньому сказано, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді нарахування пені у розмірі 0,2 %, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості (п. 4.1.). Згідно п. 4.4. Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань передбачених п.п. 3.3. (крім 3.3.2.), 5.2. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 0,5 % від суми кредитних коштів, зазначеної у п. 1.1. цього договору. Також, як передбачено п. 4.5 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 %, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Встановлено, що 19.05.2005 року позивачем було надано Відповідачу-1 кредит на суму 10 000,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 50 500,00 грн., що підтверджується Меморіальним валютним ордером від 19.05.2005 року № 47853. В подальшому між банком та [PERSON] було укладено низку додаткових угод: 06.04.2006 року Додаткова угода № 1 згідно якої за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 % річних; а згідно додаткової угоди № 2 від 20.09.2006 року до кредитного договору від 19.05.2005 року банк надав позичальнику для поточних потреб 42 000,00 дол. США строком по 19.09.2011 року з процентною ставкою у розмірі 13,9 % річних, а сам кредитний договір 0015/05/00-Z доповнено п. 2.10. - якщо позичальник у поточному сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена в п. 2.3. кредитного договору, то у наступних періодах позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше ніж на суму, яка була переплачена у попередніх періодах, а п. 2.3. вказаного кредитного договору викласти у наступній редакції : «Позичальник здійснює повернення кредиту щомісячно на відкритий йому позичковий рахунок в сумі не менше 584,00 дол. США». Додатковою угодою № 3 від 18.05.2007 року п. 1.3. основного договору знову викладено у новій редакції - «За користування кредитними коштами встановлюється плата 13,4% річних». 21.03.2008 року була укладена ще одна додаткова угода № 4, згідно якої п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.3, 2.9 були змінені, зокрема «банк надає позичальнику кредит для поточних потреб у сумі 159 000 доларів США, строком по 21.02.2023 року, під 13 % річних. Згідно п. 2.3 Позичальник має здійснювати повернення кредиту щомісячно рівними частинами в сумі не менше 781,00 дол. США, а згідно п. 2.9. за обслуговування кредиту в перший місяць кредитування позичальник в день отримання кредиту сплачує банку кошти у сумі 9 437,49 грн. Виконання банком своїх зобов»язань за вказаними додатковими угодами підтверджується заявами на видачу готівки № 99875 від 20.09.2006 року та № 201918 від 21.03.2008 року, які містяться у матеріалах справи та не заперечується жодною із сторін у судовому засіданні. 19.05.2005 року в рахунок забезпечення виконання своїх грошових зобов'язань перед банком Відповідачем-1 за кредитним договором 0015/05/00-Z, Відповідач -2 [PERSON] виступив поручителем, шляхом укладення Договору поруки, згідно умов якого (п. 2.1.) зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме : суму кредиту 10 000,00 дол. США, нараховані відсотки по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Також, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном, а кредитор - письмово повідомляти поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань. Пунктом 3.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та даному договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя (п. 3.4. Договору поруки). Як зазначено в п. 3.7. даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Розділом 4 Договору поруки врегульовано питання її припинення. Так, порука припиняється у разі припинення зобов'язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя; інших випадків передбачених чинним законодавством. В силу укладення додаткових угод між позивачем та Відповідачем-1, відповідно між позивачем та Відповідачем-2 також укладались додаткові договори до договору поруки від 19.05.2005 року. Укладений додатковий договір між банком та [PERSON] від 20.09.2006 року виклав у новій редакції п. 1.1., який являє собою наступне: «11.1. Поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON], надалі боржник, зобов'язань за кредитним договором № 0015/05/00-Z від 19.05.2005 року, який був укладений між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 42 000,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 19.09.2011 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13,9 % річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором». Згодом, 18.05.2007 року був укладений між Відповідачем-2 та позивачем додатковий договір № 2, яким знову ж таки змінено п. 1.1., а саме - «11.1. Поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON], надалі боржник, зобов'язань за кредитним договором № 0015/05/00-Z від 19.05.2005 року, який був укладений між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 42 000,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 19.09.2011 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13,4 % річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором». Ще одна додаткова угода була укладена 21.03.208 року під № 3, яка виклала п. 1.1. у наступній редакції : «11.1. Поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON], надалі боржник, зобов'язань за кредитним договором № 0015/05/00-Z від 19.05.2005 року, який був укладений між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 159 000,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 21.02.2023 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 % річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором». Встановлено та відповідним розрахунком заборгованості, який складено ПАТ «банк Форум» підтверджується, що внаслідок неналежного виконання умов вказаного кредитного договору у відповідачів перед банком виникла прострочена заборгованість, яка станом на 21.05.2014 року за основним боргом складає 1 606,21 дол. США, а по процентам за його користування - 2 717,20дол. США, у зв»язку з чим позивачем було направлено відповідачам 22.05.2014 року Вимогу про дострокове погашення заборгованості, зазначаючи в ній про те, що з листопада 2005 року Відповідач-1 почав систематично порушувати умови кредитного договору № 0015/05/00-Z, а тому станом на 21.05.2014 року у нього виникла прострочена заборгованість в зазначеному вище розмірі, у зв»язку з чим просить у 30-ти денний строк повернути 87 681,46 дол. США з яких: 84 355,03 дол. США - заборгованість по основній сумі кредиту; 3 326,43 дол. США - заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитними коштами, а також заборгованість за нарахованими штрафними санкціями згідно п.п. 4.1. вищевказаного кредитного договору, та попереджує про наслідки невиконання такої вимоги. 21.08.2014 року позивачем було направлено Відповідачу-1 вимогу про усунення порушення із зазначенням неналежного виконання ним своїх кредитних зобов»язань та нагадуванням їх виконати у 30-ти денний строк. Відповідні докази, що свідчать про підтвердження направлення таких вимог, надані позивачем до позовної заяви та містяться в матеріалах справи. Як з»ясовано у судовому засіданні такі вимоги у визначений Вимогами строк відповідачами виконанні не було, у зв»язку з чим 08.09.2014 року до суду було подано даний позов із позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості вже станом на 27.08.2014 року на загальну суму 86 359,84 дол. США, який складається з: 2 500,72 доларів США- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 80 405,82 доларів СШ.- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1 832,00 доларів США- прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 748,46 доларів США - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 872,84 доларів США- сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами. Встановлено і те, що прострочена заборгованість по вказаному кредитному договору, зокрема по простроченому тілу кредиту, процентів і пені була погашена відповідачами у листопаді, грудні 2014 року, тобто вже після відкриття провадження по даній цивільній справі. Так, згідно розрахунку заборгованості станом на 27.01.2015 року, який зроблено ПАТ «Банк Форум» з урахуванням здійснених відповідачами проплат, розмір кредитної заборгованості становить 76 436, 10 дол. США, яка складається з: поточна заборгованість за основною сумою кредиту - 75 719, 82 дол. США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 716,28 дол. США Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статті 599, 625 Цивільного кодексу України передбачають, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. На підставі ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як роз»яснено у п. 29 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилося, є самостійним. Слід зазначити, що таке право банку на дострокове повернення частини кредиту передбачено і умовами кредитного договору укладеного між сторонами, зокрема п. 3.2.2. Оскільки, відповідач-1 прострочив виконання кредитних зобов»язань по відповідному кредитному договору, як це передбачено кредитним договором, а саме - щомісячне повернення позичальником кредиту рівними частинами в сумі не менше 781,00 дол. США та сплата процентів за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами, тому банк скористався своїм правом вимоги на дострокове погашення всієї суми. Посилання сторони відповідача на те, що така прострочена заборгованість ними погашена, як встановлено в судовому процесі, вже під час розгляду даної справи в суді, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки на момент звернення до суду з таким позовом відповідач не виконував належним чином кредитні зобов»язання, зокрема не повертав кредит і не сплачував проценти за користування ним. З урахуванням і того, що такою вимогою дострокового повернення частини кредиту банк фактично змінив строки виконання кредитного договору, що згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 29.01.2014 року у справі за №6-155цс13 впливає на строки позовної давності звернення до суду із відповідним позовом і до боржника і до поручителя. Щодо посилань сторони відповідача на те, що така прострочена заборгованість виникла з вини самого банку, який внаслідок неправомірного замороження рахунку дружини Відповідача-1 [PERSON] № [NUMBER], через який здійснювалось погашення кредиту, не можливо було здійснити вчасну оплату по кредиту, то такі є необрунтованими, оскільки взаємного зв»язку кредитного договору № 0015/05/00-Z віл 19.05.2005 року, який укладався між банком та відповідачем-1 та обов»язків по його вчасному погашенню з рахунком дружини відповідача-1 в цьому ж банку не встановлено. Крім того, сторона позивача надала суду докази руху коштів по рахунку [PERSON] з 05.03.2014 року по 05.06.2014 рік, коли в межах гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб їй було виплачено залишок з її рахунку у розмірі 5 218,40 доларів США, що підтверджується наявними у справі меморіальними ордерами, коли підстава для звернення до суду із вказаним позовом стала заборгованість відповідача, яка виникла починаючи з червня-липня 2014 року. Отже, враховуючи вище викладене та норми ст. 554 ЦК України, яка визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, враховуючи п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», який визначає, що суд має право ухваляти рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті із наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка станом на 27.01.2015 року, з урахуванням здійснених відповідачем проплат підтверджених належним чином та останнього розрахунку банку, становить 76 436, 10 дол. США, яка складається з: поточна заборгованість за основною сумою кредиту - 75 719, 82 дол. США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 716,28 дол. США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 1 212 276 (один мільйон двісті дванадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 55 (п'ятдесят п'ять) коп., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Так як, згідно положення п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних зі здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, а дану позовну заяву подано від імені банку саме уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйовою Наталією Анатоліївною, тому такі витрати згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави у розмірі 1 827 грн. з кожного, оскільки такі не є солідарними.

Outcome: partial