Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

01.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 22.09.2014 року з уточненою позовною заявою до [PERSON] з вимогою визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року її колишнього чоловіка [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її колишній чоловік [PERSON] Після його смерті залишилися спадщина, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності 1/2 частина спірної квартири належить [PERSON], який є рідним братом померлого [PERSON] Вона своєчасно звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою, в інтересах свого сина, про прийняття спадщини після смерті свого колишнього чоловіка. Але при оформлені спадщини виникла ситуація, на яку вона не може фізично вплинути та при якій вона не може оформити спадщину. Заяву про прийняття спадщини вона подала особисто, так як на той момент дитина не досягла 14-річного віку, і не змогла самостійно здійснити свої права. Спадкоємцями на цю квартиру є її син, та відповідач по справі. Але він відмовляється звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та здійснювати будь-які дії по узаконенню спадщини після смерті брата. Відповідач відмовляється в добровільному порядку звертатися до нотаріальної контори, мотивуючі це тим, що зазначена квартира залишиться йому як спадкоємцю в будь-якому випадку, тим більше, що вона для його брата вже не дружина і, що вона ніколи там не жила. Таким чином, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спірної квартири на законного спадкоємця [PERSON], [INFO], тому що відповідач перешкоджає їй у цьому. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від позову не відмовилася, подала заяву про проведення судового засідання за її відсутністю, наполягала на задоволенні позову, просила постановити заочне рішення у разі неявки відповідача. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав, що дало підстави для судового розгляду справи за його відсутністю. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - територіальної громади Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, Комсомольський селищний голова Діхтяр Д.М. подав заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка по 1/2 частині належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради 06.12.2006 року р-р №б/н і зареєстрованого в КП "Зміївське БТІ" 06.12.2006 року за р-р №42-3973, дійсна інвентаризаційна вартість нерухомого майна складає 70631 грн. (а. с. 9, 12). З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження вбачається, що позивачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 20.04.2000 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 10, 11). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 24.03.2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] року у віці 38 років в сел. Комсомольському Зміївського району Харківської області. (а. с. 8). З повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори від 26.11.2014 року вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява 31 березня 2009 року про прийняття спадщини від [PERSON], що діяла за свого малолітнього сина [PERSON], які мешкають в [ADDRESS] Зміївського району Харківської області. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Заповіту від імені померлого в нотаріальній конторі не посвідчувалося. (а. с. 39). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону України від 17.07.1997 року „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який визначає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює своєю, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Зазначеними доказами підтверджується, що після померлого [INFO] року [PERSON] спадщину прийняв його неповнолітній син [PERSON], в інтересах якого подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини його матір [PERSON] Крім того, неповнолітній [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за законом після померлого батька відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин, позовна заява [PERSON], в інтересах [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку спірної квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року батька [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved