Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним та визнання за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме - будинок № 2 з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Старий Коврай, по вул. Гагаріна Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що даний будинок належав її батькові [PERSON], який помер 08.06.2004 року. За життя батьком було складено заповіт, яким він заповідав даний будинок відповідачу. Вважає заповіт недійсним, оскільки правочин було вчинено за відсутності свідків, хоча батько внаслідок фізичних вад не міг самостійно читати та писати. Також посилається на те, що спадщину батька прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину на неохоплене заповітом спадкове майно В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, просила лише визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, 20.01.2017 року подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. 20.01.2017 року до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без її участі, позов визнає. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище "Танцюра") є дочкою [PERSON] (а.с.8). 08 червня 2016 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 248329, а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить будинок з надвірними спорудами, що знаходитться за адресою: вул. Гагаріна, 2, с. Старий Коврай Чорнобаївського району Черкаської області. Належність померлому зазначеного майна підтверджується довідкою Староковрайської сільської ради від 01.06.2016 р. № 351 (а.с.16). 03 червня 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів вищезазначене майно своїй онуці [PERSON], посвідчений виконавчим комітетом Староковрайської сільської ради та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 84 (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідач оформлення спадкового майна не здійснила, не зважаючи на те, що спадкодавець помер ще у 2004 році, і визнаючи позов, не заперечує проти визнання права власності на спірний будинок за позивачем. Тобто фактично [PERSON], спадкоємець спірного майна за заповітом, від прийняття спадщини відмовляється. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Разом з тим, позивачем як спадкоємцем першої черги за законом у встановлений законодавством строк подано до Чорнобаївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19.11.2016 р. (а.с.22). Нотаріусом видано на ім"я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, визнання позову відповідачем, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved