Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Мотивує свої вимоги тим, що 08 жовтня 2009 року рішенням Березнівського районного суду на користь [PERSON] з позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 30% зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23 вересня 2015 року на користь [PERSON] з позивача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.08.2015року і до досягнення донькою Анастасією, [INFO] трьох років . Також за цим рішенням суду з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки Анастасії, [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Просить зменшити розмір аліментів, оскільки не працює та отримує непостійні нерегулярні доходи в зв»язку з хворобою, в власності земельних ділянок , або іншого нерухомого майна не має, а має тільки борги. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01 квітня 2016 року виділено в окреме провадження позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не з"явився- надіслав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі . Представник відповідача - адвокат [PERSON] подав до суду заперечення на позов, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища після винесення рішення 08 жовтня 2009 року Березнівським районним судом Рівненської області про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Та обставина, що позивач не працює та отримує непостійні нерегулярні доходи в зв»язку з хворобою, в власності земельних ділянок , або іншого нерухомого майна не має, а має тільки борги, не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. Останній є працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище, а обставини, наведені ним, щодо обґрунтування заявлених вимог не свідчать про необхідність зміни присуджених аліментів в сторону їх зменшення, тому суд приходить до висновку що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed