Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею в частці 3/16 право власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 3/4 частини домоволодіння, 1971 року побудови, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом як непрацездатна вдова і має право на обов`язкову частку від спадкового майна, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, Іншим спадкоємцем є дочка померлого - [PERSON] , співвласниця 1/4 частки в будинковолодінні [ADDRESS] . У встановлений строк сторони за даним позовом подали до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 26 липня 2017 Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №216 за 2017 рік. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини зазначеної у заповіті. Факт володіння померлим [PERSON] домоволодінням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речоіих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22 листопада 2012 року; витягом с погосподарської книги. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 04.08.2017; ксерокопією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] ; ксерокопіє Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48542701 від 26.07.2017; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районної державної нотаріальної контори Київської області № 107/02-31 від 24.01.2020; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлого [PERSON] . До суду 02.12.2020 позивач [PERSON] не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі до суду не з`являються, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлені належним чином. Про причини неявок не повідомляють. Відзиву на позов не подали. Представник Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 та ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки відповідачі неодноразово повідомлені про день та час розгляду справи, в судові засідання не з`являються, заперечень чи пояснень не надають, з урахуванням вимог ст. 81 ЦПК України, задоволення позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1241,1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved