Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] (далі «позивач») звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «[PERSON] енд [PERSON] Україна» (далі «відповідач»), третя особа Первинна профспілкова організація Київської місцевої професійної спілки «Захист праці» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 108 802,88 грн та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 49 019,52 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2015 р.у справі №1304/5552/12відповідача було зобовязано поновити його на посаді заступника директора Торговельного центру №17 ТзОВ «[PERSON] енд [PERSON] Україна». На виконання вказаного рішення,відповідач видав наказ №17-210-К від 10.12.2015 р. про поновлення позивача.Однак позивач вважає, що він був фактично поновлений на роботі всупереч Рішенню суду лише 18.03.2016 р., коли він зявився подати заяву про звільнення за власним бажанням.Вважає, що є всі підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за час з 01.07.2015 р. по 18.03.2016 р. Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, надану адвокатом під час розгляду судової справи №1304/5552/12, а саме: 1 807,12 грн за участь у судових засіданнях та 47 212,4 грн за надання інших юридичних послуг. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, надав заперечення проти позову, в якому вказує, що виконання Рішення Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2015 р. було зупинено на підставі Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2015 р. до завершення касаційного провадження та на підставі Ухвали Верховного Суду України від 25.09.2015 р. до завершення розгляду справи Верховним Судом України.Відповідач поновив позивача на роботі на наступний день після проголошення Постанови Верховного Суду України, а саме 10.12.2015 р., шляхом видання наказу №17-210-К.Вважає, що всі дії, які законодавством вимагаються від роботодавця при поновленні працівника на роботі, виконані відповідачем у повному обсязі. При цьому звертає увагу, що з часу прийняття рішення про поновлення позивача на посаді він жодного разу не зявився на роботу. Відтак, вважає, що затримки виконання рішення суду про поновлення позивача не було і, відповідно, що підстав для стягнення середнього заробітку немає. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача вважає їх документально недоведеними та необґрунтованими. Позивач, представник Позивача [PERSON] та [PERSON] у судове засідання 06.02.2018 р. не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. Від представника Позивача [PERSON] за дві години до судового засідання надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через участь представника у судовому засіданні у Личаківському районному суді м. Львова при розгляді справи № 463/3866/14-ц. Проте, у судових засіданнях як представник Позивача неодноразово також брав участь представник [PERSON], доказів поважності причин неявки його чи самого Позивача до суду надано не було. Також суд враховує, що від представника Позивача надійшло вже третє підряд клопотання про відкладення розгляду справи (16.11.2017 р., 13.12.2017 р., 06.02.2018 р.). Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також суд приймає до уваги, що представники Позивача були присутні та мали можливість подати докази і висловити свою позицію по суті спору щонайменше у 5 судових засіданнях. Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, у справі "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", згідно з якими суду потрібно дотримуватись розумного строку судового провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З урахуванням зазначеного,

Outcome: dismissed