Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заявлений позов мотивовано тим, позивач [PERSON], 23 грудня 1983 року у міському ЗАГС м. Новий Уренгой, Тюменської області, за актовим записом №545, зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ФР №301501 від 23.12.1983 року. Відділом запису актів громадянського стану міста Новий Уренгой служби ЗАГС Ямало- Ненецького автономного округу 25 червня 2014 року, актовий запис №330, зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем на підставі рішення від 20.12.2013 року мирового суду судового відділу №1 міста Новий Уренгой, Ямало-Ненецького автономного округу. Останнє місце проживання відповідача згідно ухвали Новоуренгойського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.01.2016 року по справі №2-123/2016 - Російська Федерація, Ямало-Ненецький автономний округ, м.Новий Уренгой, вул.Набережна, буд.№43, кв.№4. За період шлюбу за спільні кошти позивачем та відповідачем був побудований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в селі Широке по вул. Шевченка (колишня назва: вул. [PERSON]) №88, що підтверджується будівельним паспортом виданого Виноградівською райархітектурою в листопаді 1990 року, який містить рішення Виноградівської районної ради народних депутатів від 16.11.1990 року про надання дозволу на будівництво та дозвіл на право виконання будівельних робіт від 16.11.1990 року виданий Виноградівським районним архітектором. Право власності на даний будинок оформлено на Відповідача згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Широківською сільською радою 11.09.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Широківської сільської ради №86 від 25.08.2009 року. Право власності зареєстроване згідно витягу про реєстрацію в Реєстрі речових прав 11.09.2009 року. Вартість даного будинку станом на 27.07.2017 року згідно довідки Виноградівського БТІ №491 - становить 282011,00 грн. Вартість 1/2 частини даного будинку станом на 27.07.2017 року згідно довідки Виноградівського БТІ №491 - становить 141005,50 грн. У звязку з цим просить здійснити поділ майна подружжя, виділивши сторонам по 1/2 будинку та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку. Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги позову підтримує, проти розгляду справи без участі відповідача з винесенням заочного рішення незаперечує (а.с.169). Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11\~ст.128 ЦПК України\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав (а.с. 172). У відповідності до порядку, встановленого\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 23 грудня 1983 року у міському ЗАГС м. Новий Уренгой, Тюменської області, за актовим записом №545, позивач зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ФР №301501 від 23.12.1983 року (а.с.4). Відділом запису актів громадянського стану міста Новий Уренгой служби ЗАГС Ямало- Ненецького автономного округу 25 червня 2014 року, актовий запис №330, зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем на підставі рішення від 20.12.2013 року мирового суду судового відділу №1 міста Новий Уренгой, Ямало-Ненецького автономного округу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25.06.2014 року І-ПК №609785 (а.с.5).\~ За час перебування в шлюбі з відповідачем побудували житловий будинок з надвірними спорудами в с. Широке по вулиці Шевченка, № 88, який зареєстрований за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2009 року (а.с. 16). Будівельний паспорт виданий на імя [PERSON], для будівництва індивідуального жилого будинку за адресою: с. Широке, вул. Леніна, 88 (а.с. 10-15). Зареєстровано будинок 11.09.2009 року за відповідачем у КП Виноградівське інвентар бюро (а.с.17). Загальна площа будинку становить 260,0 кв.м., а житлова площа 87,1 кв.м., рік побудови 1992. Вартість будинку становить 282011 грн. (а.с.18-21). Згідно довідки Широківської сільської ради від 03.08.2017 року № 187, дворогосподарство [PERSON] в с. Широке, вул. Леніна № 14а, у відповідності до рішення Широківської сільської ради від 14.12.2000 року змінено на вул. Шевченка, 88 (а.с. 22). Згідно довідки Широківської сільської ради від 20.07.2017 року № 277, [PERSON] дійсно є мешканкою с. Широке, вул. Шевченка, 88 (а.с. 23). Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України. Так, згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У звязку з цим вимога про поділ майна подружжя порівну є підставною і такою, що підлягає до задоволення. Вирішуючи позов в частині вимоги визнання за позивачкою право власності на 1/2 частину будинку з належними спорудами в с.Широке по вул.Шевченка, №88 в Виноградівського району суд виходить з наступного. Згідно вимог частини першої ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007 року, №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до ч.2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз'яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України. Відповідно до положень ст.ст.\~76,77,78,\~80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні належними та допустими доказами достеменно встановлено, що спірний житловий будинок в с.Широке по вул.Шевченка, №88 був побудований за час перебування сторін у шлюбі. Жодних обставин, які би перешкоджали суду визнати його спільною сумісною власністю, судом не встановлено. Факт реєстрації шлюбу в державних органах РАЦС тягне за собою встановлення презумпції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу. Оскільки житловий будинок в с.Широке по вул.Шевченка, №88 був побудований за час перебування сторін у шлюбі, то даний будинок визнається спільною сумісною власністю подружжя, і тому вимога позивача про визнання за ним право власності на 1/2\~ частину даного житлового будинку є підставною та підлягає до задоволення. Згідно ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2ст. 16 ЦК Україниє визнання права.

Outcome: approved