Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] в м.Запоріжжі та зняття з реєстраційного обліку. В позові зазначено, що зазначена квартира належить йому, а також його батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, кожному по 1/3 її частини, на підставі договору міни від 10.03.2000р.,посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міскнотокругу [PERSON], реєстраційний номер 457. З 21.09.2012р. по 14.06.2014р. [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], яка була зареєстрована та проживала з ним у зазначеній квартирі. Також в зазначеній квартирі зареєстрована та проживає його неповнолітня дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] В березні 2014р., відповідач забрала свої особисті речі та виїхала на інше постійне місце проживання. З тих пір відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні без поважних причин, не несе витрат на його утримання. 14.06.14р. шлюб між ним і відповідачкою було розірвано. Реєстрація відповідача в зазначеному помешканні перешкоджає йому як співвласнику житла вільно володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою , він вимушений додатково нести витрати на його утримання, які нараховуються на відповідача. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] з підстав, передбачених ст.71 ЖК України та 4-5 ЦК України, тобто у зв'язку з відсутністю члена сім"ї власника на житловій площі понад одного року без поважних причин та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.71 ЖК України, житлова площа зберігається за тимчасово відсутніми членами родини наймача протягом 6 місяців. У випадку поважності причин відсутності, суд може продовжити пропущений строк. В силу ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, проводитися в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , а також його батькам [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , на підставі договору міни від 10.03.2000р.,посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міскнотокругу [PERSON], реєстраційний номер 457. та кожному з них належить по 1/3 її частини, що підтверджено реєстраційним посвідченням та технічним паспортом на зазначену квартиру. З 21.11.12р. сторони перебували у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Разом з позивачем за зазначеною адресою зареєстрована та проживає член його родини дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] , як дружина позивача, після реєстрації шлюбу також була зареєстрована за зазначеною, що підтверджено довідкою МКП "Основаніє". До березня 2014р. відповідач [PERSON] постійно проживала в спірній квартирі. В березні 2012р. сторони фактично припинили шлюбні відносини. З матеріалів справи та з пояснень позивача вбачається, що відповідач з березня 2014р. не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. Забравши свої особисті речі, вона пішла мешкати в інше місце, хоча їй ніхто з членів родини не чинив ніяких перешкод в користуванні житлом. 14.06.14р. шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. З тих пір відповідач ніяких витрат по утриманню житла не несе. В квартиру відповідач не повертався та на житло не претендував. Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], які проживають по сусідству та пояснили суду, що тривалий час, приблизно з березня 2014р. не бачать відповідачку, яка, забравши свої речі пішла з квартири та назад не поверталась. З позивачем мешкає інша жінка. Судом не встановлено та не надано доказів, що відповідач була відсутньою у спірному житловому приміщенні понад рік з поважних причин, передбачених ст.71 ЖК України та 405 ЦК України, чи що їй хто-небудь перешкоджав проживати за зазначеною адресою з колишніх членів родини, створюючи нестерпні умови. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї родини. Відповідач з березня . не є членом родини позивача. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном та він вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Всі досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] не проживає на спірній житловій площі з березня 2014р., тобто тривалий час, без поважних причин, у зв'язку з чим втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved