Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

30.03.2021 року Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради як орган опіки та піклування орган опіки та піклування звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідачів на користь дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1921 грн. 50 коп. щомісячно з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Свої вимоги орган опіки та піклування обґрунтував тим, що відповідачі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , які ухиляються від обов"язку щодо її виховання та утримання. З 10.05.2018 року [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що її батьки ухиляються від своїх батьківських обов`язків: вихованням дочки не займаються, не утримують її, не піклуються про стан її здоров`я, з дитиною. не проживають, ні усно ні письмово не спілкуються, не вживають заходів щодо її повернення з будинку дитини, мати зловживає спиртними напоями, а батько наркотичними речовинами. Дитина [PERSON] за заявою матері від 03.04.2019 року влаштована до будинку дитини. Останній раз матір відвідувала дочку [INFO] , а батько жодного разу не провідував дитину, не телефонував, не цікавився її станом здоров', фізичним та розумовим розвитком. Неодноразово з [PERSON] фахівцями служби у справах дітей проводилися профілактичні бесіди щодо належного виховання дочки, однак відповідних висновків вона не зробила.. Також [PERSON] притягалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Батько дитини [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі. Вироком суду від 02.10.2020 року його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до п`яти років позбавлення волі. Згідно інформації з медичної установи [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин ( алкоголю та наркотиків). У служби у справах дітей наявна заява, в якій він просив не позбавляти його батьківських прав відносно дочки, оскільки після звільнення від відбування покарання він планує займатися вихованням дитини. Однак ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків - це акт їх свідомої поведінки, оскільки вони мають реальну можливість виконати його, але не вчиняють відповідних дій. Тому з метою захисту прав та інтересів дитини виникла необхідність позбавити відповідачів батьківських прав та стягувати з них аліменти на утримання дитини. 06.04.2021 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 21.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради. У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити. Від представника третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити. Причини неявки відповідача [PERSON] суду невідомі, відзиву на позов від неї не надходило. Відповідач [PERSON] будь-яких клопотань не заявляв, зокрема не подав до суду клопотання про прийняття участі у справі у режимі відеоконференції, відзиву на позов від якого не надходило. 24.06.2021 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовні вимоги та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 28.03.2019 року, 29.03.2019 року, 03.04.2019 року, 02.07.2019 року, 02.01.2020 року [PERSON] разом з батьками проживала в квартирі дядька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.19-23/. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» від 01.04.2019 року № 563 та комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоград-Волинської міської ради від 10.04.2019 року № 290, 28.03.2019 року до дитячого відділення Новоград-Волинського мійськрайонного територіального медичного об`єднання доставлено у супроводі працівників служби у справах дітей міської ради малолітню [PERSON] , у зв`язку із тим, що дитина проживала у незадовільних матеріально-побутових умовах. Жінка, яка називає себе бабусею дитини [PERSON] самовільно забрала її з відділення. Під час відвідання [PERSON] , за місцем її проживання: [ADDRESS] , встановлено, що дитина виховується бабою [PERSON] , оскільки протягом чотирьох місяців мати дівчинки [PERSON] відсутня, місце її перебування невідоме /а.с.25,26/. Із інформації комунального некомерційного підприємства «Обласного спеціалізованого будинку дитини» Житомирської обласної ради від 30.09.2019 №156, від 10.01.2020 №18, від 07.12.2020 №323, від 15.12,2020 №336, встановлено, що на повному державному утриманні цього закладу з 02.07.2019 року перебуває малолітня [PERSON] . За весь час перебування дівчинки у закладі, мати [PERSON] , відвідала доньку 15.09.2019 року, 06.10.2019 року, 03.11.2019 року, 17.11.2019 року, 24.11.2019 року. Батько, [PERSON] , жодного разу не провідував доньку, не телефонував, не цікавився її станом здоров`я, фізичним та розумовим розвитком /а.с.28-30/. Згідно інформації Новоград-Волинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі - МЦСССДМ) від 26.03.2019 №177, від 15.04.2019 №226, від 22.04.2019 №234, від 03.06.2020 №356, від 23.07.2020 №533 сім`я [PERSON] перебуває на обліку МЦСССДМ та під соціальним супроводом з метою: запобігання бездоглядності дитини, сприяння у підвищенні виховного потенціалу матері. Під час відвідування 26.03.2019 року, 15.04.2019 року, 22.04.2019 року сім`ї [PERSON] фахівцями із соціальної роботи МЦСССДМ встановлено, що остання зловживає алкогольними напоями, не створила належних умов для проживання дитини [PERSON] : в кімнатах антисанітарія, брудно, панує неприємних запах, холодно, дитина голодна, запас продуктів харчування відсутній. [PERSON] неодноразово покидала свою дитину на бабу [PERSON] , яка зловживає алкогольними напоями. Під час проведення профілактичних бесід [PERSON] поводила себе агресивно, висловлювалася нецензурною лайкою/а.с.60-66/. Службою у справах дітей міської ради неодноразово у [PERSON] відбиралися пояснення щодо виконання нею батьківських обов`язків /а.с.34,35/. Відповідно до інформацій Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.06.2020 №8293/220/01-2020, від 21.12.2020 №20594/220/01-2020, [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності 28.05.2019 року та 25.01.2020 року за статтею 183 КУпАП, 25.01.2020 року за частиною 2 статті 178 КУпАП /а.с.36-38/. Вироками Новоград-Волинського міськрайнного суду Житомирської області від 22.02.2016 року та 27.11.2019 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, та частинами 1, 2 статті 309 КК України, відповідно /а.с.41-42,43/. Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.04.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі /а.с.39/. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.10.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною З статті 185 КК України. Частково приєднано покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2019 року, призначено покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі /а.с.44-48/. Відповідно до характеристики державної установи «Коростенська виправна колонія №71» від 22.01.2021 № 218 [PERSON] з 13.11.2018 року до 12.06.2019 року утримувався в державній установі «Житомирська установа покарань №8». З 12.06.2019 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Коростенська виправна колонія №71». Під час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, у зв`язку із цим притягався до дисциплінарної відповідальності. На запропонованих роботах [PERSON] працювати не бажає. За характером хитрий, схильний до обману, намагається контролювати свої емоції та почуття, має пристосовницьку цілеспрямованість. [PERSON] повагою та авторитетом серед засуджених не користується. [PERSON] перебуває в установі на профілактичному обліку, як схильний до суїциду. Вину у скоєному злочині визнав, але каяття з приводу вчиненого не проявляє. Соціально-корисні зв`язки на волі збережені. Стосунки [PERSON] з рідними підтримує шляхом листування та побачень. Кінець строку відбування покарання [PERSON] - 09.12.2023 року /а.с.51-52/. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] /а.с.54/. Згідно інформацій Новоград-Волинського наркодиспансеру комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» від 19.02.2018 року №165, від 24.11.2020 року №253 [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, у зв`язку із психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин (наркотиків) /а.с.55/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 17.03.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, відповідний орган вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] /а.с.9-10/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ( він ) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З наданих суду доказів встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме : вихованням дочки не займаються, не утримують її, не піклуються про стан її здоров`я, з дитиною не проживають, ні усно ні письмово не спілкуються, не вживають заходів щодо її повернення з будинку дитини. Так, мати [PERSON] зловживає спиртними напоями та часто змінює місця проживання, притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Батько дитини неодноразово був засуджений до позбавлення волі за вчинення злочинів, на даний час теж позбавлений волі та перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин( алкоголю та наркотиків). Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманні дочки. Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини [PERSON] слід задовольнити. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 167 СК України дітей слід передати органу опіки та піклування. Крім цього, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на користь дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1921 грн. 50 коп щомісячно з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, перерахувавши кошти на особистий рахунок дитини. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 04.02.2021 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів в дольовому порядку в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved