Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що 20 листопада 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13-2044-40/П. Відповідно до умов Кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 33500,00 грн. на строк з 20 листопада 2013 року по 20 листопада 2016 року включно зі сплатою процентів у розмірі 29 % річних від суми фактичної заборгованості за кредитом. Одночасно з цим, в забезпечення повернення наданих коштів та виконання умов кредитного договору, між Банком та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір майнової поруки № 13-4076-40/П від 20 листопада 2013 року. Взяті перед позивачем зобов'язання [PERSON] систематично не виконуються. Станом на 20.10.2014 року сума заборгованості за кредитним договором становить 30161 гривень 07 коп. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 30161 гривень 07 коп., судовий збір. В судове засідання представник позивача не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та в належній формі, про причину неявки суд не повідомили, від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 20 листопада 2013 року було укладено кредитний договір № 13-2044-40/П, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 33500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 листопада 2016 року включно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 27-30). Між позивачем та [PERSON] 20 листопада 2013 року року було укладено договір поруки № 13-4076-40/П (а.с.31,32). Відповідно до п. 5.1. договору поруки позичальник та поручитель несуть солідарну віповідальність за виконання позичальником зобов»язань за Кредитним договором, поручитель також відповідає перед кредитором солідарно. 20.08.14 року на адресу [PERSON] та поручителя [PERSON] були направлені письмові повідомлення про погашення заборгованості (а.с.33-36). На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 625 ЦК України встановлює, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. Ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення Кредиту та (або) процентів за його користування Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Стаття 553 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання Боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Сума заборгованості, яку відповідачі повинні сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком (а.с. 39). При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідачів згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути солідарно на користь позивача суму судового збору, що складає 301 грн. 61 коп. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 30161 гривень 07 коп., що складається з суми заборгованості за відсотками по кредиту 3022,64 грн., суми заборгованості за основною сумою боргу 26910,18 грн., суми заборгованості по пені за несвоєчасну сплату основного боргу 131,86 грн., суми заборгованості по пені за несвоєчасну сплату відсотків 96,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved