Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

21 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай). Фактично, у встановленому законом порядку, спадщину після смерті померлого прийняла її матір [PERSON] , яка померла [INFO] , однак на момент смерті спадщину юридично не оформила. Після смерті матері спадщину прийняла вона. На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті її діда, однак Білопільська РДА відмовила в переофомленні сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай), виданного на ім`я [PERSON] , оскільки у свідоцтві про право на спадщину за законом не зазначено, яке саме майно входить до складу спадщини. Тому просила визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування. 31 липня 2019 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщинита визнати право власності на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пашков С.І. у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з`явився, в.о. селищного голови Тарасенко С.В. направила листа про розгляд справи без участі їхнього представника, позов визнають повністю. Представник відповідача - Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Третя особа - завідувач Білопільської районної нотаріальної контори Ковальова Л.Б. в судове засідання не з`явилась, направила суду листа про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши позивача [PERSON] , її представника - адвоката Пашкова С.І., свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження позивача, про смерть [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9-10, 13-16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно (а. с. 17). Батьками [PERSON] були [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження [PERSON] та про смерть [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11-12, 18-19). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району від 16 січня 2018 року №421, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав у с. Кисла Дубина Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадщину померлого [PERSON] прийняла його донька [PERSON] шляхом постійного зберігання сертифікату на земельну частку (пай), тобто фактично вступила в управління спадковим майном, але юридично спадщину не оформила (а. с. 20). Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що після смерті першої дружини, рідної бабусі позивача, [PERSON] одружився другий раз на [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] і через 40 днів померла його дружина [PERSON] , яка не мала ні дітей, ні інших близьких родичів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яка поховала свого батька [PERSON] , мачуху [PERSON] , доглядала за спадковим майном, а саме: будинком та земельною ділянкою, зберігала документи померлих. Згідно з довідкою Павліської сільської ради №279 від 10 червня 2019 року [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований разом із [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 65). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31 травня 2019 року №56364206 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (а. с. 54-58). Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном батька. Згідно свідоцтва про право на спакування за законом, виданого на підтвердження права на спадок, що знаходиться за межами Російської Федерації, №46 АА 1105448 [PERSON] на підставі ст. 1142 Цивільного кодексу Російської Федерації прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 17). Відповідно до ч. 2 ст.45 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної країнами Співдружності Незалежних Держав та учасницею якої є і Україна, для якої Конвенція набрала чинності 14 квітня 1995 року, право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Також ст. 71 Закону Україн «Про міжнародне приватне право» встановлено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті її діда, але Білопільська районна державна адміністрація Сумської області відмовила в переофомленні сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] , оскільки у свідоцтві про право на спадщину за законом не зазначено яке саме майно входить до складу спадщини ( а.с. 26). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22 січня 2018 року №14/162-18 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Білопільського району, СГАПТЗТ «Мирний» на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 17 грудня 1996 року, виданого згідно рішення Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року №353 (а. с. 21, 22). Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити та встановити юридичний факт про те, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, СГАПТЗТ «Мирний. На підставі викладеного,

Outcome: approved