Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

29 січня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 27 грудня 2020 року за кредитним договором № б/н від 28 вересня 2011 року у розмірі 12436,20 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн, посилаючись на ухилення відповідача від виконання договірного зобов`язання у добровільному порядку. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2021 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24\~лютого 2021\~року,\~на підставі\~ст.\~279\~ЦПК України, ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15 березня 2021 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи ( а.с.4). Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~про день\~та час\~розгляду справи\~був повідомлений\~належним чином (а.с.66), заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. 28 вересня 2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникли кредитні правовідносини, оскільки як слідує з досліджених матеріалів, позивач надав відповідачеві в користування грошові кошти в сумі 12 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач користувався зазначеними коштами, про що свідчить надана виписка по руху коштів ( а.с.15-16, 52-56). Позивачем надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ( а.с.17). Позивач надав розрахунок заборгованості, що виникла станом на 27.12.2020, та просив стягнути з відповідача 12436 грн 20 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 11147,56 грн; заборгованість за простроченими відсотками 1288,64 грн ( а.с.13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять підтверджень, що надані до позову умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка "Універсальна, 55» та Витяг з Умов розумів відповідач та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У зазначеній заяві позичальника від 28 вересня 2011 року процентна ставка не зазначена. Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду, викладеного в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), слідує, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. АТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення відсотків, у позовні заяві посилався на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг (змінений з 01.03.2019 року), відповідно до якого в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що банк нараховує відсотки з 01 липня 2019 року за процентною ставкою 84% (а.с.13-14). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, у розмірі, зазначеному в Умовах та правилах надання банківських послуг (84%). Проте, як вже зазначалось, Умови та правила банківських послуг, на які посилається позивач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 28 вересня 2011 року. Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками є безпідставними та задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, отримання відповідачем коштів в сумі 11147,56 грн тіло кредиту, які фактично отримані та використані позичальником, в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.09.2011 в сумі 11147,56 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 12436,20 грн. Судом стягнуто 11147,56 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 89,64 % (11147,56 х 100 : 12436,20). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2034 грн 83 коп. (2270,00 х 89,64 %). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial