Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

02 березня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.02.1995 року між ним та відповідачем у Шевченківському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції було зареєстровано шлюб, від спільного життя дітей не мають. Причиною розпаду їхньої сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинені з 2000 року, проживають окремо. Спору про поділ спільного майна. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 17.02.2021 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою суду від 18.02.2021 року позовна заява була прийнята до свого провадження. Ухвалою суду від 01.04.2021 року позовна заява залишена без руху через невідповідність ст. ст. 175 і 177 ЦПК України. 23.07.2021 року недоліки були усунені. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, в поданій заяві позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити та просив розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Просила розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 18.02.1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Шевченківському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 18.02.1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 105 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей не має. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 2000 року. Причиною цього стала відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved