Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 318 443,19 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 21.12.2007 р. між Відритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2203813404, відповідно до умов якого останньому на умовах строковості, забезпеченості, повернення плати за користування за програмою кредитування «Авто в кредит» було надано кредит в розмірі 133 362,00 гривень зі сплатою 15,5% річних та строком користування 84 місяці (по 21.12.2014 р.). Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії та виконати всі інші зобов'язання в строки і порядку, визначені Договором. Відповідно до п.3.5 Договору, Позичальник з метою сплати платежів, передбачених графіком, зобов»зався вносити грошові кошти на свій поточний рахунок та\\або підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового платежу в рахунок погашення кредиту та процентів в троки, встановлені цим Договором. Позивач посилається на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим станом на 07.12.2016 р. наявна заборгованість в сумі 318 443,19 гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій зазначено, що Банк підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у відсутність свого представника, проти постановлення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою місця реєстрації, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Оскільки на момент розгляду справи на адресу суду будь яких заяв про зміну місця проживання або реєстрації відповідача не надходило, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007 р. між Відритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2203813404, відповідно до умов якого останньому за програмою кредитування «Авто в кредит» було надано кредит в розмірі 133 362,00 гривень зі сплатою 15,5% річних та строком користування 84 місяці (по 21.12.2014 р.). Кредит надано на умовах строковості, забезпеченості, повернення плати за користування. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, надання кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватись на розсуд Банку шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів Банку з Позичкового рахунку Позичальника на його Поточний рахунок. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від 24.12.2007 р., яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до п.3.3 Договору, погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом строку дії договору згідно графіку. Відповідно до п.5.6 Кредитного договору, позичальник зобов'язався в строки, передбачені Договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплату процентів - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконав своїх зобов»язань, систематично порушує умови Кредитного договору, не повертаючи кредитні кошти та не сплачуючи нараховані відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 07.12.2016 р. наявна заборгованість у розмірі 318 443,19 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом - 133 362 гривень; -заборгованість за відсотками - 185 091,19 гривень. Відповідно до п.3.13 Кредитного договору, Банк має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі, що невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Договору та\\або договорів застави, інших договір, що забезпечують погашення кредиту, в т.ч. у випадку відмови Позичальника від зміни умов Договору в порядку, передбаченому п.п.3.9-3.11, 6.3, 6.7 цього Договору. Таке дострокове погашення покинення бути здійснене Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня надіслання відповідного повідомлення Банку з вимогою дострокового погашення. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника повного та своєчасного виконання зобов'язань, що випливають з цього Договору, та\\або необхідні для його належного виконання. 27.04.2016 р. позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань (вих. №.1140000\\15-73138, якою було зобов'язано Позичальника у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Однак, у встановлений строк заборгованість повернута не була. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 554, 611, 625, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved