Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2002 року вона та відповідач [PERSON] уклали шлюб. За період перебування в шлюбі ними було придбано квартиру [ADDRESS] вартістю 143200 грн. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13 червня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В., зареєстрованого в реєстрі № 6237. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,1 кв.м., житлова площа 29,0 кв.м.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору. 02 серпня 2019 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 11 жовтня 2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі. Позивач [PERSON] надала заяву про слухання справи без її участі. Також вказала. Що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] сторони з 13.10.2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 13 червня 2013 року [PERSON] , [INFO] , купив квартиру [ADDRESS] . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Романій Н. В. За статтею 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 Сімейного Кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63СК України). Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору, який сплачено нею при подачі позову в розмірі 1432 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 57,60, 61, 69, 63, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved