Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 01.09.2013 року між [PERSON] (далі відповідач) та ПАТ «ОТП Банк» (далі - банк), правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі - позивач), був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005532403 (далі - кредитний договір). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 24 800,00 гривень. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору (п. 1.2.1. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 01.09.2015 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (п. 1.4.2. кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4. кредитного договору. Таким чином, станом на 13.01.2015 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2005532403 від 01.09.2013 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 27 976,11 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 23 774,21 гривень; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 4 201,90 гривень. В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. 01.08.2014 року позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу №200140081 від 24.07.2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання позичальником. Станом на дату подання цієї заяви зазначена вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до п. 1.5.4. кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була подана належним чином, а саме відправлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням позичальника, зазначеному в кредитному договорі. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.5.4 кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Враховуючи ту обставину, що позичальник порушує вимоги умов кредитного договору, а саме не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій кредитним договором, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно з умовами договору факторингу від 21.07.2014 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2005532403 від 01.09.2013 року укладеним між банком та відповідачем. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 2005532403 від 01.09.2013 року. В обгрунтування позову посилаються на ст. ст. 512, 514, 526, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь 27 976,11 гривень боргу за кредитними договором та судові витрати. Представники позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали клопотання від 29.05.2015 року про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують та просять задоволити в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку ( за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст.169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2005532403 від 01.09.2013 року, відповідно до якого Кредитор Банк надає Позичальнику споживчий кредит в сумі 24 800 грн. на 24 місяці зі сплатою 0,01% річних, який відповідач зобов»язувався погасити до 01 вересня 2015 року (а.с.4,5). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Судом встановлено, що 21.07.2014 року між ПАТ „ОТП Банк" (Клієнт) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Фактор) було укладено Договір факторингу №21/07/14, відповідно до якого клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними Договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості (а.с.11-14). Відповідно із Додатком №1 до Договору факторингу № 21/07/14 від 21 липня 2014 року, зазначено передачу боргу відповідача (а.с.15). Відповідач повідомлявся позивачем про передачу йому право вимоги за кредитним договором №2005532403 від 01.09.2014 року 24.07.2014 року, що відповідає вимогам ст.1082 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку заборгованості за користування кредитом [PERSON] станом на 13.01.2015 року, згідно договору № 2005532403 від 01.09.2013 року заборгувала позивачу 27 976,11 з них: залишок заборгованості за кредитом - 23 774,21 грн.; заборгованість по сплаті відсотків- 1,90 грн.; комісія за РО- 4200,00 грн. (а.с. 8, 9). Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати суми кредиту позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував не надано, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитних коштів всупереч волі відповідача іншими особами. Суд, вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а тому, суд виносить рішення про його задоволення, в межах заявлених позовних вимог, на підставі положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, а саме в сумі боргу 27976 грн. 11 копійок. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 279 грн. 76 коп. На підставі викладеного ст. ст. 525, 526, 530, 599, 1054, 1077, 1082 ЦК України, та

Outcome: approved