Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

25.01.2017 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своєму позові позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є одинокою матір'ю дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, та не виконує батьківські обов'язки. Посилаючись на те, що [PERSON] не переймається інтересами дітей, злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, діє, порушуючи їх законні права та інтереси, не піклується про їхнє здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, просили відібрати дітей у останньої без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Стверджувала, що батьківські обов'язки відносно своїх малолітніх дітей виконує у повному обсязі. Діти доглянуті, нагодовані, кожного вівторка вона з дітьми відвідує дитячого лікаря. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. є одинокою матір'ю дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи діти [PERSON], [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON]. веде асоціальний спосіб життя, не переймається інтересами дітей, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Так, в зв'язку з бездіяльністю матері, молодша дитина [PERSON] 2016 року народження майже не загинула. Мати не годувала дитину, що призвело до значної втрати ваги дитини та термінової госпіталізації. За інформацією МДЛ №2 дитина при народженні мала вагу 3600 кг, у віці 6 місяців дитина мала таку саму вагу - 3600 кг та була госпіталізована до ОДІЛ у зв'язку з загрозою життю. Після проведення реанімаційних дій дитину 15.11.2016 року було переведено до МДЛ №2 з вагою 4400 кг. Лікарі констатували наявність у дитини наявність гіпотрофії 3 ст. та анемії 1 ст. З 21.11.2016 року дитина перебувала у МДЛ №2 сама, догляд за нею здійснювали медичні працівники . 15.12.2016 року здійснено комісійний вихід за місцем проживання відповідачки. Перевіркою встановлено, що мати з двома дітьми та співмешканцем проживає в одній кімнаті двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Хлопчик - [PERSON] був одягнений не за сезоном, речі та дитяча їжа в квартирі відсутня. 20.12.2016 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, з питання про стан виконання матір'ю [PERSON] батьківських обов'язків відносно своїх дітей [PERSON], [PERSON] Комісія дійшла висновку, що безвідповідальне ставлення матері до виконання батьківських обов'язків становить небезпеку для життя та здоров'я обох дітей. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач явно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, не створює належних умов для проживання, виховання та морального розвитку дітей, а навпаки негативно впливає на розвиток та психологічний їх стан. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з нею, є хронічними алкоголіками або наркоманами чи вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального стану. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їхнім бажанням або органу опіки та піклування. У абзаці другому п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз'яснено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує свої батьківські обов'язки через психічну хворобу, слабоумство або інші незалежні від неї причини. У цих випадках, а також тоді, коли під час розгляду справи буде встановлено, що незважаючи на те, що вимога про позбавлення конкретної особи батьківських прав є необґрунтованою, залишення у останньої дитини небезпечне для неї, суд має право постановити рішення про відібрання у цієї особи дитини і передання її органові опіки та піклування. Відповідно до п. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року із змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 21 грудня 1995 року, яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, виходячи з вищенаведеного залишення дітей [PERSON], [PERSON] може негативно впливати на їх розвиток та здоров'я, тому цих дітей доцільно відібрати у відповідача [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Суд критично відноситься до пояснень відповідачки щодо належного виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки такі пояснення спростовуються перевіреними у судовому засіданні доказами. На підставі ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Так, відповідно до ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, частиною 3 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За таких обставин з відповідача доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та у зв'язку із відсутністю призначеного опікуна неповнолітнім, аліменти слід стягувати на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Outcome: approved