Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про зобов`язання виконати умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспорту, на обґрунтування якого вказав, що 14.01.2013 року між ПАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (страховий поліс №АА4255206), об`єктом якого був легковий автомобіль марки «Audi A6» р.н. [NUMBER] . Відповідно до укладеної угоди страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність. 23.07.2013 року стався страховий випадок, внаслідок якого було пошкоджено автобус «Iveco 35», а саме в м. Івано-Франківську біля будинку № 38 по вул. Пасічна з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Audi A6» р.н. [NUMBER] , сталась ДТП в результаті якої був пошкоджений автобус позивача. [PERSON] перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, надав інспектору ДАІ страховий поліс СК «Уніка» № АА4255206. Страховий випадок був належним чином зафіксований протягом 6 годин від моменту його настання позивачем і [PERSON] було сповіщено відповідну службу страховика. 24.07.2013 року позивач подав представнику Івано-Франківської філії СК «Уніка» відомості про характер події, документи згідно договору та відповідну заяву на отримання стразового відшкодування, за винятком звіту про оцінку вартості матеріального збитку та постанови Івано-Франківського міського суду від 11.10.2013 року, якою винним у ДТП остаточно визнано [PERSON] . Після додання вказаних документів позивачу повідомили, що документи будуть передані на розгляд у центральний офіс СК «Уніка» в м. Києві. 29.01.2014 року позивач письмово звернувся до керівника СК «Уніка» з проханням повідомити чи прийняте рішення про здійснення страхового відшкодування збитків, завданих [PERSON] в результаті ДТП. Лист був отриманий відповідачем, проте відповіді на цей лист позивач не отримав. 18.06.2014 року позивач повторно звернувся до керівника СК «Уніка» з проханням повідомити про прийняте рішення про здійснення страхового відшкодування збитків. Відповіді на цей лист позивач також не отримав. Винний у ДТП [PERSON] пред`явив поліс обов`язкового страхування № АА 4255206, виданий СК «Уніка» 14.01.2013 року за договором обов`язкового страхування. При цьому жодних порушень правил повідомлення страховика про ДТП з вини особи, відповідальність якої застрахована в СК «Уніка» з боку позивача не було. Відповідно до умов договору страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 90 робочих днів після складання акту, тобто з урахуванням всіх обставин даної справи, виплата позивачу мала бути здійснена не пізніше квітня 2014 року. У квітні 2015 року позивач звернувся до Моторно-транспортного бюро України зі скаргою на бездіяльність СК «Уніка». Листом від 19.06.2015 року позивачу повідомлено про проведення перевірки за зверненням позивача, в результаті якої встановлено, що СК «Уніка» вчасно отримала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування [PERSON] , проте керівництво вважає поліс №АА4255206 від 14.01.2013 року недійсним, у зв`язку з чим відмовила у виплаті страхового відшкодування та має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 14.01.203 року № АА4255206. З часу ДТП минуло три роки, а СК «Уніка» не виконуються вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не зважаючи на встановлений законом термін - 90 днів на виплату. Законом передбачений кінцевий термін для виплати страхового відшкодування, а не лише прийняття рішення і невизначений термін для здійснення виплати. Станом на 23.07.2016 року всупереч діючому законодавству виплата не здійснена. При цьому жодних вимог про виконання позивачем будь-яких дій чи надання додаткових документів від страховика не надходило. Отже відповідачем допущено порушення вимог Закону України «Про страхування». На підставі наведеного, та зважаючи на те, що на даний час витрати на ремонт позивачу не відшкодовані і його збитки через зростання курсу валют збільшились у більш ніж три рази, у зв`язку з тим, що позивачем не укладалось жодних договорів з відповідачами, у нього відсутні договірні відносини з відповідачами, шкода майну завдана на території м. Івано-Франківська, просив суд стягнути з відповідачів на його користь 19391,62грн. 18.12.2017 року представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.92-93), в якій просив суд стягнути з ПАТ «СК «Уніка» 73539,35грн. з врахуванням пені, 3% річних та інфляційних збитків, а також витрат за проведення експертної оцінки транспортного засобу та судового збору, на підтвердження чого додав копію договору про експертну оцінку, копію акту виконаних робіт та розрахунок 3% річних, пені та інфляційних збитків. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представники відповідачів Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявний відзив ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с.113-114), в якому представник позов заперечив, просив в задоволенні відмовити, та зазначив, що в процесі врегулювання страхового випадку було з`ясовано, що автомобіль «Audi A6» р.н. [NUMBER] не було застраховано в ПрАТ «СК «Уніка», а бланк № [NUMBER] від 14.01.2013 року на дату настання ДТП (23.07.2013 року) вже більше ніж на півроку значився як втрачений, що підтверджується тим, що ПрАТ «СК «Уніка» було проведено службове розслідування, дано і розміщено відповідне оголошення про втрату полісів в газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» № 18 від 29.01.2013 року. Тобто за 6 місяців до дати ДТП у встановлений законом спосіб було повідомлено про втрату відповідних полісів страхування. Таким чином ПрАТ «СК «Уніка» не було і не могло бути укладено даний договір цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів з [PERSON] , що свідчить також про відсутність цивільних прав та обов`язків між позивачем та ПАТ «СК «Уніка», які виникають з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного у формі полісу № АА4255206, та що в цілому спростовує факт укладення цього договору між сторонами Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.07.2013 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi A6» р.н. [NUMBER] в м. Івано-Франківськ по вул. Федьковича не переконався в безпеці руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки IVECO д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 11.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. (а.с.4-5). Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] водія автомобіля марки «Audi A6» р.н. [NUMBER] була застрахована за полісом № АА/4255206 від 14.01.2013 року у ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с.7). Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Позивачем зазначено, що ним у визначені строки подано до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» заяву про отримання страхового відшкодування, а також всі необхідні документи згідно договору. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідност. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved