Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту виконання роботи за певною посадою , посилаючись на те ,що з 1994 року по даний час вона працює в Публічному акціонерному товаристві « АвтоКрАЗ» . З 1994 року на базі державного підприємства « Кременчуцький автомобільний завод « було створено ВАТ « Кременчуцький автомобільний завод « , наказ № 1307 від 30.09.1994 року , в послідуючому дане підприємство було перейменоване та створена відповідно до наказу № 33 АТ від 24.10.1995 року ХК « АвтоКрАЗ" На підставі рішення загальних зборів від 21.03.2012 року № 21 назва ХК « АвтоКрАЗ» у формі відкритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство « АвтоКрАЗ» . З 29.05.2011 року вона була прийнята на посаду учня електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування , наказ № 205 від 28.05.2001 року , з випробувальним терміном на 3 місяці , її наставником була [PERSON] В період виконання роботи на посаді електромонтера 2 розряду 23 квітня 2002 року о 10 годині стався нещасний випадок на виробництві ,а саме : при проведенні нею пофарбування миючої машини КрАЗ ММ вона оступилася та в результаті падіння отримала зашиблено-рвану рану підколінної ямки правої гомілки . 29.04.2002 року був складений та належним чином оформлений Акт № 8 про нещасний випадок на виробництві . На підставі даного акту МСЕК встановила їй 15 % втрати професійної працездатності , дата огляду 07.12.2015 року . Страхові виплати по травмі здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. 02.02.2016 року листом № 144\\03 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Кременчуці Полтавської області їй було відмовлено у призначенні страхових виплат як потерпілій на виробництві , у зв»язку з тим, що в акті за формою Н-1 № 8 від 29.04.2002 року про нещасний випадок на виробництві 23.04.2002 року в п.п.3.3 « Професія ( посада ), розряд ( клас) « вказано електромонтер 2 розряду , а відповідно запису № 13 в трудовій книжці БТ-ІІ № 2033029 на ім.»я [PERSON] вказано , що на момент отримання травми вона була учнем електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування - наказ № 205 від 28.05.2001 року . Вирішення питання в позасудовому порядку неможливо , так як в процесі перереєстрації підприємства змінилася його назва та печатка , що підтверджується архівною довідкою ПАТ « АвтоКрАЗ « від 24.02.2016 року за № 15. Встановлення даного факту їй необхідно для реалізації свого права щодо призначення та отримання страхових виплат , передбачених у зв»язку з отриманням травми на виробництві . Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити її. Представники заінтересованих осіб проти заяви не заперечують . Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Згідно із Загальними положеннями Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 року № 606, трудове каліцтво (нещасний випадок на виробництві) - ушкодження здоров'я працівника внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання трудових обов'язків, що підтверджується Актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. У відповідності до ст.ст. 3, 46 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК України). Частиною 2 ст. 26 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 р. встановлено, що у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий випадок, розслідування проводиться його правонаступником а у разі ліквідації підприємства встановлення факту нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Суд встановив, що заявник [PERSON] в період виконання роботи на посаді електромонтера 2 розряду 23 квітня 2002 року о 10 годині при проведенні пофарбування миючої машини КрАЗ ММ оступилася та в результаті падіння отримала зашиблено-рвану рану підколінної ямки правої гомілки . 29.04.2002 року був складений та належним чином оформлений Акт № 8 про нещасний випадок на виробництві . На підставі даного акту МСЕК встановила їй 15 % втрати професійної працездатності , дата огляду 07.12.2015 року . Листом від 02.02.2016 року № 144\\03 Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ у призначенні заявнику [PERSON] страхових виплат відмовлено у зв'язку з тим , що в акті за формою Н-1 № 8 від 29.04.2002 року про нещасний випадок на виробництві ,що стався 23.04.2002 року , в п.п. 3.3 « Професія ( посада ) , розряд ( клас)» вказано електромонтер 2 розряду , але запису за № 13 в трудовій книжці БТ-ІІ № 2033029 на ім.»я [PERSON] вказано , що на момент отримання травми [PERSON] була учнем електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування ( наказ № 205 від 28.05.2001 року ). Тобто в акті за формою Н-1 № 8 від 29.04.2002 року про нещасний випадок та трудовій книжці є розбіжності відносно професії [PERSON] Порекомендовано вирішити питання в судовому порядку . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає що заява підлягає до задоволення . Встановлення факту отримання трудового каліцтва на виробництві заявнику [PERSON] необхідно для призначення їй Відділенням Фонду ССНВ страхових виплат. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом , який вирішить спір . На підставі викладеного вище,

Outcome: approved