overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 квітня 2015 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, сторони мають різні погляди на шлюб та сім"ю, на грунті цього виникали часті сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні стосунки припинені, примирення з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 15 квітня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Подружжя має малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтемесам та інтересам дитини, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 19 липня 2014 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем перестали розуміти один одного та втратили спільні інтереси. На цьому грунті між ними виникають постійні сварки, які негативно впливали на виховання їхньої дочки і формування її світогляду, а також на його психологічний стан. Відповідачка не приділяла належної уваги подружнім відносинам, не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків та загалом не дбала про забезпечення сімейного благополуччя, взаємну повагу один до одного. Шлюбні стосунки припинені з березня 2016 року, примирення з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 19.07.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Подружжя має спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір"ю, спору щодо місця її проживання на даний час між сторонами немає. Суд за клопотанням відповідача надавав сторонам строк для примирення (3 місяці), проте за вказаний строк сторонами примирення не досягнуто. На даний час відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, строк на примирення позитивних результатів не дав, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 20.11.2009 р. Мотивує заяву тим, що протягом останніх років стосунки з відповідачем склалися неприязні, постійно виникають сварки, всі намагання зберегти сім'ю виявились безрезультатними. Шлюбні стосунки не підтримують більше двох років. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій позов визнала повністю, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.11.2009 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 20 листопада 2009 року, актовий запис №1869 (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільного господарства сторони не ведуть, подружні стосунки не підтримують більше двох років. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки неодноразові спроби позивача зберегти сім"ю були марними. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 21 листопада 2017 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, сторони не набули взаємних прав та обов"язків, що виникають у подружжя, шлюбні відносини не підтримували, спільне господарство не вели. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подала до суду відзив, в якому зазначила, що позов визнає частково. Заперечень щодо розірвання шлюбу не висловила, проте не погодилась з зазначеними мотивами позивача щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення судових витрат пояснила, що вона є пенсіонером, пенсія мінімальна, часто хворіє, що позбавляє її можливості сплатити судовий збір, розгляд справи просила проводити в її відсутність. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 21 листопада 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружжя спільних дітей не має. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 листопада 2012 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися через невідповідність характерів. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала, проте зазначила, що причини припинення шлюбних стосунків інші. Чоловік вчиняв щодо неї насильницькі дії морального та фізичного характеру, наніс тілесні ушкодження. Він та його родина вигнали її з будинку. Не проживають разом з 03.06.2017 року. Категорично наполягала на тому, що примирення між ними з позивачем неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Озівська". Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 24.11.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Подружжя спільних дітей не має. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом з 03 червня 2017 року. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 травня 1984 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не бажають проживати разом та підтримувати спільні сімейні відносини. Проживання разом суперечить їхнім інтересам. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явився в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, 14.03.2018 року телефонограмою повідомила суду, що в с. Іркліїв Чорнобаївського району вона лише зареєстрована, але фактично не проживає і тому не зможе з"явитися до суду. Позов визнає, не заперечує проти задоволення. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 25 травня 1984 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 6). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з вересня 1999 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 26 січня 2016 року. Мотивує заяву тим, що причиною розпаду сім"ї стало те, що відповідач з листопада 2016 року поїхала до своєї матері в Донецьку область. В подальшому вона переїхала проживати в [INFO], після чого вони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач повертатися до позивача та проживати з ним не бажає. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 26 січня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Подружжя спільних дітей не має. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сорони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з листопада 2016 року проживають окремо. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 травня 2013 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, в зв"язку з чим при вирішенні різних сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникають конфлікти і спільне життя стало неможливе. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з"явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про дату, час та місце судового засідання на офіційному веб-сайті Чорнобаївського районного суду. Причини неявки не повідомила. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~30 травня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Подружжя спільних дітей не має. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, з осені 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 11.11.2011 Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 16. В даному шлюбі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося, за час подружнього життя вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного, у зв"язку з чим в сім"ї відбувалися часті сварки та конфлікти. Шлюбні відносини вони припинили в жовтні 2018, сумісне господарство не ведеться. Кожен живе своїм особистим життям. Сторони в підготовче судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, з яких вбачається, що позивач свій позов підтримав, відповідач визнала та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнала відповідач, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 68 грн. та судові витрати. В обгрунтування свого позову посилається на те, що постановами Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2013 року встановлено, що відповідачі 19.08.2013 року в смт. Рокитне на р. Рось грубо порушив правила рибальствв та заподіяв рибному господарству України збитки на суму 68 грн. В попереднє судове засідання сторони не з"явилися. Відповідач [PERSON], подав до суду заяву якою визнав вимоги позивача та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства N 19 від 15.02.99 забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до ст. 52-1 ЗУ "Про тваринний світ" для добування об'єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Outcome: approved