Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору № LVXRFK01500193 від 27.06.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 6864,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 28.08.2013р. заборгованість за кредитом складає 5333,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3,68 грн., пеня - 36985,78 грн., штраф за фіксовану частину - 500,00 грн., штраф за процентну складову - 2116,13 грн., яку просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 27.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позивач надає відповідачу кредит на суму 6864,60 гривень на строк 36 місяців до 27.06.2011р. Як вбачається із статуту Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК», ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» перейменоване в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. є правонаступником всіх його прав та обов"язків. Із умов вищевказаного кредитного договору вбачається, що за користування кредитом позичальник сплачує 0,01% на місяць, на суму залишку за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 15.07.2008р. щомісяця в період з « 15» по « 20» число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти у сумі 191,04грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з Умовами надання споживчого кредитку фізичним особам. Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.2), у ньому міститься інформація про розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 28.08.2013р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить: заборгованість за кредитом - 5333,09грн., заборгованість за відсотками - 3,68грн., заборгованість з пені - 36985,78грн., штраф (фіксована частина) - 500грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 2116,13грн. Однак, у зазначеному розрахунку боргу пеня у розмірі 36985,78 грн. нарахована за період з 15.01.2009р. по 28.08.2013р. У позовній заяві також не обгрунтовано стягнення з відповідача штрафу у сумі 2616,13грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України, виконання зобов"язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов"язання. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5333,09 грн., заборгованість за відсотками - 3,68 грн., з врахуванням вимог ч.2 ст.258 та ч.3 ст.551 ЦК України розмір пені в становить 5333грн. та штраф у сумі 500грн - відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту. В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 112грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. З наведених міркувань та

Outcome: partial