Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру додаткових витрат з 300 гривень, стягнутих за рішенням Немирівського районного суду від 12.03.2012 року, до 100 гривень та аліментів з 400 гривень, стягнутих за рішенням Немирівського районного суду від 04.07.2012 року, до 200 гривень щомісячно. В позовній заяві [PERSON] зазначає що зменшення розміром додаткових витрат та аліментів передбачено ст. 192 СК України і з наступних підстав. 30.03.2007 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) уклав шлюб з [PERSON] та взяв прізвище дружини. У них 13.06.2008 року народилася донька Анна і 03.10.2012 року донька Софія. За рішенням Немирівського районного суду від 02.03.2015 року і від 04.03.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти в сумі 600 гривень на двох дітей і 300 гривень на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На час звернення з даним позовом [PERSON] та його теперішня сімя перебуває у скрутному матеріальному стані тому що він отримав 2-гу групу інвалідності у звязку з травмою хребта і не працює, а отримує тільки соціальну допомогу, сам потребує стороннього догляду і коштів на лікування. Перебуває на утримання своїх батьків. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, а тому просить зменшити розмір додаткових витрат з 300 гривень до 100 гривень і розмір аліментів з 400 гривень до 200 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO] та звільнити від сплати заборгованості по аліментам в сумі 4\~048, 55 гривень. Відповідачка [PERSON] звернулася до [PERSON] із зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, стягнення пені за прострочення сплати аліментів в якому зазначила що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 2001 року по 2004 рік. У них 02.02.2004 року народився син [PERSON]. Від народження батько дитини не проживає з сімєю і добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу, а тому [PERSON] зверталася з позовами про стягнення з [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]) М. Г. додаткових витрат і аліментів. Крім стягнутих аліментів, з [PERSON] стягуються ще і додаткові витрати так, як їх син [PERSON] є дитиною інвалідом оскільки від народження має вроджену ваду кишківника та потребує постійного медикаментозного лікування яке коштує більше 2500 гривень щомісячно, крім того необхідно двічі на рік проходити курс стаціонарного лікування в обласній дитячій лікарні, потребує спеціального харчування, санаторно-курортного лікування. На свою заробітню плату [PERSON] не може забезпечити сина необхідними ліками, необхідним лікуванням, харчуванням. [PERSON] з якого стягнуті аліменти на утримання сина, допустив заборгованість по їх сплаті в сумі 4\~225,41 гривень станом на 07.09.2015 року. В позовних вимогах [PERSON] просить змінити розмір стягнутих аліментів з 400 гривень до 800 гривень, додаткових витрат з 300 гривень до 1630 гривень щомісячно, стягнути пеню в розмірі 1267, 62 гривень за прострочення сплати аліментів, судові витрати. За ухвалою суду від 09.12.2015 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, додаткових витрат на утримання дитини і зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, стягнення пені за прострочення сплати аліментів обєднано в одне провадження і призначено до розгляду спільно. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтвердила, зустрічного позову не визнала, пояснивши що [PERSON] на даний час не працює, є інвалідом 2-гої групи і отримує соціальну допомогу, з нього стягується аліменти на утримання ще двох дітей і дружини, що доглядає за дитиною до трьох років, а також заборгованість по сплаті аліментів утворилася не з вини [PERSON] який отримав травму та не міг заробити кошти для сплати аліментів. В зустрічному позові [PERSON] просить відмовити згідно підстав викладених у запереченнях проти зустрічного позову. Відповідачка-позивачка [PERSON] позову [PERSON] не визнала, заявлені нею позовні вимоги підтвердила та просить їх задовольнити в повному обсязі, крім того, запропонувала [PERSON] .М.Г., як батьку їх сина [PERSON], надати згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, прийшов до висновку про залишення позову [PERSON] без задоволення, а зустрічний позов [PERSON] задовільнити частково за слідуючих підстав. [PERSON], звертаючись з позовом до [PERSON] про зменшення розміру додаткових витрат і аліментів, не зазначив, чому саме до [PERSON] звернувся з таким позовом, адже він за рішенням суду від 02.03.2015 року і 04.03.2015 року сплачує аліменти ще на двох дітей в сумі 600 гривень і на дружину, що доглядає дитину до 3-ох років, ще 300 гривень. Однак, і в позовній заяві і в поясненнях представника позивача-відповідача в судовому засіданні зазначено, що "для теперішньої сімї [PERSON] скрутне матеріальне становище", а отже цим підтверджено що він проживає з двома дітьми однією сім"єю, але з нього стягуються аліменти так, як не надано доказів про припинення стягнення аліментів. Станом на 03.10.2015 року молодша дитина [PERSON] і [PERSON] досягла трирічного віку, а тому кошти на утримання дружини вже не можуть бути стягнуті, тобто припинені. Представник [PERSON] в судовому засіданні зазначила що дружина не працює, хворіє, але ніякиими письмовими доказами цю обставину не підтвердила. Також, не заслуговує на увагу суду і те що [PERSON] у звязку із отриманням травми хребта не працює, але в судовому засідання представником не надано в підтвердження цього доказів що позивач- відповідач [PERSON] десь працював до отримання травми та у звязку з чим був звільнений, а відповідачка позивачка [PERSON] пояснювала що [PERSON] взагалі ніде і ніколи не працював офіційно. Також за довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 2ААА №039886 від 13.05.2015 року [PERSON] після огляду 12.05.2015 року встановлена друга група інвалідності на строк до 01.05.2016 року і черговий огляд має пройти у квітні місяці 2016 року. Про те що заборгованість по сплаті аліментів утворилася по причині встановлення інвалідності, однак, із розрахунку заборгованості по аліментам дана заборгованість утворилася ще раніше з 2013 року, тобто до травми. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що в позові [PERSON] про зменшення розміру аліментів і додаткових витрат на утримання сина [PERSON], звільнені від сплати заборгованості по аліментам слід відмовити як необґрунтованому і такому що погіршує становище дитини інваліда. Зустрічний позов [PERSON] доведений в судовому засіданні даними про сина [PERSON], [INFO] який визнаний дитиною-інвалідом з 2013 року, отримує соціальну допомого (а.с. 26,30), займається по індивідуальній програмі реабілітації як дитина-інвалід (а.с. 22,23). Дитину виховує та утримує мати [PERSON] яка працює, крім зарплати, немає іншого доходу, майна (а.с.27,29). За висновками лікарів дитина [PERSON]М має вроджену ваду кишківника, потребує постійного медикаментозного лікування, двічі на рік стаціонарного лікування та санітарно курортного і спеціального дієтичного харчування (а.с. 24,25,31,40). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, додаткових витрат на утримання дитини інваліда [PERSON] з батька [PERSON] який на час звернення [PERSON] з даним позовом платить їй аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень і додаткові витрати по 300 гривень щомісячно, а в цілому 700 гривень. Однак, як в позові [PERSON] і зустрічному позові [PERSON] зазначено про заборгованість по сплаті аліментів в сумі більше 4000 гривень, тому [PERSON] ставить позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості по сплаті аліментів. А тому фактично сплачуються тільки додаткові витрати по 300 гривень та чи взагалі вони теж надходять, в чому суд має сумніви тому що про це не підтвердили сторони. За допущену заборгованість по аліментам ст. 196 СК України передбачає стягнення неустойки (пені) одержувачем аліментів з боржника якщо заборгованість допущена з вини боржника. Вина боржника [PERSON] в судовому засіданні доведена, оскільки заборгованість утворилася ще до отримання ним травми хребта. Розмір пені становить 1% від суми несплачених аліментів 4\~225,41 гривень станом на 07.09.2015 року і складає 1\~267,62 гривень. Відповідно суд вважає що підстав звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам немає, а за їх прострочення сплати є підстави стягнути неустойку (пеню). На підставі викладеного,

Outcome: approved