Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"(далі - ПАТ «ЕК» Житомиробленерго») та, уточнивши свої вимоги, просив зобов'язати останнього відремонтувати фронтон його будинку, пошкоджений внаслідок реконструкції лінії електропередач, за власний рахунок, до 01.06.2017 року; зобов'язати відповідача здійснити роботи по очистці його двору від сміття, яке було залишено відповідачем після ремонтних робіт; стягнути на його користь 5000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що в травні 2014 року відповідачем проводилися роботи з реконструкції електромережі із заміни вводів з неізольованих ліній на ізольований самоутриманий привід до його будинку. Під час виконання цих робіт відповідачем були натягнуті проводи лінії електропередач, при цьому не враховані технічні можливості його будинку, в результаті чого виникли тріщини в цегляній кладці фронтону будинку та штукатурці, що призвело до просідання самої будівлі. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився усунути завдані пошкодження, він змушений звернутися до суду. Крім цього зазначає, що у зв'язку з ситуацією, що сталася, він пережив душевні страждання, та оцінює моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому запереченні. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням: фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Між позивачем як Споживачем, який споживає електроенергію за адресою [ADDRESS], та відповідачем як Постачальником за № 4-25-89 від 02.12.2014 року було укладено Договір про користування електричною енергією ( далі-Договір) /а.с. 9-11/. Умовами п. 1 Договору визначено обов'язок Постачальника надійно постачати Споживачеві електричну енергію, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію. За п. 6.5 Договору Споживач має право на відшкодування згідно чинного законодавства збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав. Згідно п. 20.1 Договору Постачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну Споживачу або його майну в розмірі і порядку, визначених законодавством. В будинку, за адресою проживання позивача, в травні місяці 2014 року було проведено роботи з реконструкції лінії електропередачі. Відповідно до укладеного Договору підряду в капітальному будівництві (будівельному підряду) між відповідачем як Замовником та ТОВ «Житомиренергобуд» як Підрядником, останній зобов'язався виконати роботи по реконструкції лінії передач в м. Новоград-Волинський /а.с. 71-77/. В результаті виконаних робіт було замінено вводи до будинку позивача з двопровідних неізольованих ліній на ізольований самоутримний провід. В грудні 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогами відшкодувати завдані збитки, стверджував, що внаслідок надмірно натягнутої лінії електропередачі, зламалася перемичка, яка скріплює крокви. /а.с. 7/. Відповідно 12 лютого 2015 року було складено акт огляду будинку позивача/а.с. 4/ висновком якого стала відмова відповідача щодо матеріальних відшкодувань, оскільки він дійшов висновку, що тріщини в цегляній кладці фронтону будинку та штукатурці є наслідком просідання самої будівлі, а не приєднанням гака ізолятора натяжного затискача проводу вводу. Підставою для такого висновку стали численні тріщини в цегляній кладці стін по периметру будинку, а також тріщини в цегляній кладці другого фронтону. Ззовні будинку наявні сліди прогнивання дерев'яного бруса бантини, самовільна втрата міцності /а.с.3/. Даний акт позивачем не оспорювався. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Відповідно до презумпції не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач спростував доводи позивача, щодо відсутності своєї вини, надав належні та допустимі докази, що пошкодження будинку сталося не з його вини, довів відсутність причинного зв'язку між завданою шкодою та діями працівників підрядника, а тому, в частині позовних вимог щодозобов'язання останнього відремонтувати фронтон будинку, пошкоджений внаслідок реконструкції лінії електропередач, за власний рахунок слід відмовити. Крім цього, слід відмовити, також, в задоволенні вимоги щодо прибирання сміття з території будинку, оскільки в силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування даної вимоги. Разом з тим, слід зауважити, що роботи з реконструкції проводилися в травні 2014 року, а позивач звернувся до відповідача з вимогою аж в грудні 2014 року, що, також, бере під сумнів причинний зв'язок між шкодою та роботами, проведеними працівниками підрядчика. Згідно ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Статтею 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як слідує з Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлена відсутність вини відповідача та відсутність протиправності його діяння, що виключає відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, слід відмовити позивачу в задоволенні його вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed