Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Як видно з основної та уточнюючих позовних заяв, між позивачем ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО»(раніше ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ») та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 11.01.2007 р. № 72, яка розташована на землях Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Зазначений договір було зареєстровано відділом Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області 09.02.2009р. за № 040826500016. За вказаним договором [PERSON] передала належну їй земельну ділянку площею 5,476га в строкове платне користування позивачу на умовах та в порядку, передбаченому договором. Договір укладено строком на 15років, починаючи з дати його державної реєстрації, тобто до 09.02.2024року та станом на теперішній час виконується сторонами в повному обсязі. Відповідно до ст.32 Закону України « Про оренду землі», п.8.4 договору оренди землі № 72 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірванні договору. Після смерті [PERSON] земельна ділянка, щодо якої укладено договір оренди, була успадкована [PERSON], відповідачем по справі, і права та обов»язки за договором зберегли свою силу для позивача та відповідача [PERSON] Чинність Договору та виконання його сторонами підтверджується наступним: - фактом користування позивачем земельною ділянкою на умовах, визначених Договором, на теперішній час; - фактом отримання відповідачем [PERSON] орендної плати від позивача в порядку, розмірі та на умовах, визначених в Договорі. Поряд з цим, в квітні 2013року до позивача звернулось ТОВ «Агро-Юні», 3-я особа по справі, із листом від 17.04.2013р. про виділення земельних ділянок (паїв) у кількості 60 земельних ділянок, які належать власникам (пайовикам) та із якими нібито у ТОВ «Агро-Юні» укладені та зареєстровані договори оренди земельних ділянок. За результатами ознайомлення із зазначеним листом позивачем було встановлено, що відповідачем [PERSON] із ТОВ «Агро-Юні» було укладено договір оренди тієї самої земельної ділянки, яку було передано в користування позивачу за Договором, та ТОВ «Агро-Юні» просить про виділення земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у позивача за Договором. На запит позивача Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області надало інформацію про те, що позивачем у 2012році було нібито укладено додаткову угоду від 22.08.2011року р.н. 232068554002849 із відповідачем [PERSON] про розірвання Договору та вказана угода зареєстрована Управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, тобто дія Договору оренди землі припинилася. Позивачу також стало відомо, що договір оренди між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Агро-Юні» був зареєстрований у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області. Позивач зазначив, що: протягом 2012 року до нього не надходили заяви/звернення/листи від відповідача [PERSON], в яких він відмовлявся б від Договору оренди землі або просив розірвати Договір; додаткова угода позивачем не укладалась та уповноваженою особою позивача не підписувалася; про наявність додаткової угоди позивач дізнався з відповіді Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області на свій запит. Позивачем 19.07.2013року від Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області було отримано екземпляр додаткової угоди, але у позивача на теперішній час відсутні будь-які відомості про особу, яка передавала від імені позивача додаткову угоду на реєстрацію; а при ознайомленні з екземпляром додаткової угоди візуально встановлено, що підпис навпроти графи «директор підприємства ДП «ІЛШЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» виконано невідомою особою (не відповідає підпису [PERSON], який на той час був директором Підприємства та займав цю посаду до 09.12.2011року). У зв»язку з цим позивач просить визнати недійсною додаткову угоду від 22.08.2011 року р.н. 232068554002849 між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» та [PERSON] про розірвання договору від 11.01.2007 року № 72. Скасувати державну реєстрацію угоди від 22.08.2011року р.н. 232068554002849 земельної ділянки за кадастровим номером 2320685500:02:001:0051, яка розташована на території Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» та [PERSON] про розірвання договору від 11.01.2007 року № 72 та зареєстровану у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області. Також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,476га за кадастровим номером 2320685500:02:001:0051, яка розташована на території Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-ЮНІ» та зареєстрований у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області. Та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 5,476 га за кадастровим номером 2320685500:02:001:0051, яка розташована на території Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-ЮНІ» та зареєстрований у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області, а також стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і зазначила, що додаткова угода про розірвання договору оренди землі з [PERSON] не укладалась і такого наміру у позивача не було, підпис у додатковій угоді підроблений, що підтвердила почеркознавча експертиза. Крім того, весь цей час відповідач [PERSON] отримував орендну плату у позивача і не інформував про бажання розірвати договір оренди землі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно після смерті дружини [PERSON]. він в травні 2010року оформив спадщину на земельну ділянку, що перебуває в оренді у позивача, отримував там орендну плату, але потім, оскільки він працював у ТОВ «Агро-ЮНІ», він вирішив передати цю земельну ділянку в оренду ТОВ «Агро-ЮНІ», про це він писав позивачу заяву, на теперішній час земельна ділянка перебуває в оренді у позивача і він продовжує отримувати від нього орендну плату, проте не згодний сплачувати судовий збір по справі та оплату за проведення експертизи, оскільки він цю експертизу не замовляв. Представник відповідача Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з"явився, в своїй заяві заперечує проти позову на тих підставах , що рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно не є предметом спору, а тому реєстраційна служба не може бути відповідачем по справі. Представник 3- ї особи товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юні» в судове засідання не з»явився, причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав і суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних документів. Представник 3- ї особи Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: 11 січня 2007року [PERSON], як орендодавець, уклала з Дочірнім підприємством «ІЛШЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» як орендарем, договір оренди землі №72 на земельну ділянку площею 5,476га, яка розташована на території Осипенківсько'ї сільської ради, ДП №32, п.655 строком на 15 років, зареєстрований 09.02.2009року в Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040926500016, що підтверджується копією цього договору. Відповідно до ст.32 Закону України « Про оренду землі», п.8.4 договору оренди землі № 72 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірванні договору. Після смерті [PERSON] земельна ділянка, щодо якої укладено договір оренди, була успадкована [PERSON], відповідачем по справі, і права та обов»язки за договором оренди зберегли свою силу для позивача та відповідача [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні в квітні 2013року позивачу стало відомо, що 22.08.2011року була укладена додаткова угода під назвою «згода про розірвання договору на земельну ділянку» до договору оренди землі №72 від 11.01.2007 року, яка була підписано відповідачем [PERSON] та невідомою особою від імені позивача, відповідно до якої сторони нібито дійшли взаємної згоди про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області 31.10.2012 року за №232068554002849. Також було встановлено, що 18.12.2012року у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області був зареєстрований договір оренди землі від 20.12.2010року, відповідно до якого [PERSON] передав в оренду ТОВ «АГРО-ЮНІ» земельну ділянку площею 5,476га, яка знаходиться на території Осипенківсько'ї сільської ради, ДП №32, п.655, кадастровий номер 2320685500:02:001:0051, що підтверджується копією цього договору. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами) , не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до положень ч. 1, ч. З ст. 215, ч.І, ч.З ст. 203 ЦК України, за якими зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину мас бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а недодержання в момент вчинення правочину вказаних вимог є підставою недійсності правочину. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №3187-13 від 31.03.2014 року, проведеної Дніпропетровським НДІСЕ, підписи від імені [PERSON] в згоді про розірвання договору на земельну ділянку від 22.08.2011 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.02.2009року №040826500016, кадастровий номер 2320685500:02:001:0051 та в акті прийому-передачі земельної ділянки без дати виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. Враховуючи висновок судової почеркознавчої експертизи, суд приходить до висновку, що уповноважена особа позивача, а саме директор ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» [PERSON] не підписував вчинену від імені підприємства додаткову угоду до договору оренди землі про дострокове припинення за взаємною згодою, тобто позивач, як учасник правочину, не мав внутрішньої волі і не виявляв вільного волевиявлення на укладення додаткової угоди, що суперечить ст. 627 ЦК України, яка встановлює свободу договору, тому не може бути дійсним правочин, укладений без волевиявлення однієї із сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що угода (згода) до договору оренди земельної ділянки не відповідає вимогам ч. З ст. 203 ЦК України, що, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсною угоди від 22.08.2011 року, укладеної між [PERSON] та ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» та скасування її державної реєстрації є обгрунтованими, доведеними належними і допустимими доказам, а тому такими, що підлягають задоволенню. Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки. За положеннями ст.26 зазначено закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Судом також встановлено, що після реєстрації 18.12.2012року в управлінні Держкомзему у Бердянському районі додаткової угоди від 22.08.2011 року та договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-ЮНІ», фактично позивач продовжував орендувати об'єкт оренди - земельну ділянку, належну відповідачу [PERSON], а останній продовжував отримувати орендну плату, що підтверджується відповідною довідкою позивача та копіями відомостей на виплату грошей. Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди є акт приймання -передачі об'єкта оренди. Судом встановлено, що після реєстрації угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки акт прийому-передачі про повернення орендодавцю земельної ділянки також не підписувався уповноваженою особою орендаря, що підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, а тому договір оренди земельної ділянки, укладений [PERSON] з ТОВ «АГРО-ЮНІ» є нікчемним, бо не був спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки попередній договір не був припинений належним чином у встановленому законом порядку, а об'єкт оренди не був переданий в натурі орендодавцю, а тому, відповідно, за іншим актом не був переданий і новому орендарю. Такий правочин не підлягає визнанню його недійсним згідно роз'яснення в п.4 постанови Пленум Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Враховуючи, що суд вважає необхідним визнати недійсною угоду від 22.08.2011 року та скасувати її державну реєстрацію, а нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення, відповідно до ч.І ст.236 ЦК України, тому суд приходить до висновку щодо необхідності скасування державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮНІ». Враховуючи, що строк дії договору оренди між позивачем та відповідачем [PERSON] не скінчився, а договір виконується сторонами належним чином згідно його умов, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,4грн. та витрати по оплаті судової експертизи в сумі 2119,68грн., сплаченого згідно платіжного дорученення №51 від 28.01.2014р., а понесені витрати по експертизі підтверджено актом прийому-здачі висновку почеркознавчої експертизи від 13.01.2014року. На підставі викладеного,

Outcome: partial