Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» позивач у справі, звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] - відповідача у справі, заборгованість у розмірі 14626.77 грн. за кредитним договором № б/н від 08.07.2011 року та судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умовам Договору № б/н від 08.07.2011 року, укладеного між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконував, у звязку з чим перед АТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість станом на 09.06.2019 року у розмірі 14626.77 грн., з яких: 3083.64\~ грн. - заборгованість за тілом кредита, 3410.21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0.00 заборгованість за нарахованими відсотками, 6160.22 грн нарахована пеня за прострочене зобовязання, 800.00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 672.70 грн. - штраф (процентна складова). А тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнає частково та просить суд стягнути лише суму заборгованості за тілом кредита в сумі 3083.64 грн. та судовий збір в сумі 404.99 грн. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита та нарахованих за порушення умов кредитного договору пені і штрафу просить відмовити за безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредитних коштів, у зв"язку з чим оформив заяву № б/н від 08.07.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до підписаної заяви відповідач погодився вважати Анкету - заяву позичальника, разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, Договором про надання банківських послуг ( далі - Договір) /а.с.6-28/. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, за якою договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторони не може запропонувати свої умови договору. В порушення умов Договору відповідач своєчасно не повертає АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по Договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за Договором № б/н від 08.07.2011 року станом на 09.06.2019 року становить у розмірі 14626.77 грн., з яких: 3083.64\~ грн. - заборгованість за тілом кредита, 3410.21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0.00 заборгованість за нарахованими відсотками, 6160.22 грн нарахована пеня за прострочене зобовязання, 800.00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 672.70 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 та ч. 2 ст.1054 ЦК України). У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов`язання та зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Крім цього, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 206/931/16-ц провадження № 61-3056ск18. Тому з метою уникнення подвійної відповідальності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з [PERSON] нарахованої пені за прострочене зобовязання у сумі 6160.22 грн та нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу у сумі 800.00 грн., а всього на загальну суму 6960.22грн. За змістом статтей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вище викладеного суд задовольняє позов частково. Зокрема, стягує з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість у загальній сумі 7666.55\~ грн., яка складається з наступного: 3083.64\~ грн. - заборгованість за тілом кредита, 3410.21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0.00 заборгованість за нарахованими відсотками; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 672.70 грн. - штраф (процентна складова). З відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі. На підставі вище викладено в решті позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: partial