Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач 21.07.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що 05 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київською міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено нотаріальний напис № 4395, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з? [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 11059,07 гривень. 15.06.2020 року на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62345491. 06.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (виконавче провадження №62345491), якою звернуто стягнення на доходи позивача - заробітну плату. Відповідно до п.гі.2.1,2.3глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р.№296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за№282/20595(далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п.3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи; якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови,що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років,а у відносинах між підприємствами,установами та організаціями-не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Згідно вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Па підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказані вище норми закону. Розрахунок суми боргу у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. За викладених обставин, у приватного нотаріуса Хара Н.С. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Крім того зазначаємо, що [PERSON] з Відповідачем жодних договірних відносин щодо отримання позики чи кредиту ніколи не мав. Це свідчить про необґрунтованість нарахування йому такої заборгованості. Необгрунтованими є як сама сума заборгованості, так і взагалі її наявність. До Позивача ані відповідач, ані приватний нотаріус Хара Н.С. ніколи не звертались з приводу вказаної заборгованості. До отримання постанови приватного виконавця про накладення стягнення на доходи взагалі не знав про існування відповідача та вказаного приватного нотаріуса. Жодних документів всупереч вимогам закону, щодо відступлення права вимоги Позивач не отримував. Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Крім того необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів чого, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Необхідно зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до 4.2 ст.. 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Стаття 613 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Ч. 4 ст. 613 Цивільного кодексу України передбачає, боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Як вже було зазначено, Позивач не отримував жодних документів про відступлення права вимоги, а отже у нього не виникло обов`язку перед відповідачем щодо погашення вказаного боргу. Відповідно до норм ст.ст.11,525,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим позов обгрунтований та підлягає задоволенню. [PERSON] , не подавались інші позови до Полтавський районний суду Полтавської області та інших судів України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" з тим самим предметом, а саме про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, заходи досудового врегулювання спору не здійснювалися. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 840,8 гри., який складається з суми судових витрат, які я поніс як позивач у розмірі 840,8 гри., як оплата судового збору. Прохав визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною № 4395, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 1 1059,07 гривень та судові витрати стягнути з Відповідача. Представник позивача - адвокат Висота І.А. надала додаткові пояснення та заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» та треті особи не з`явилися в судове засідання та не надали відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за місцем знаходження, про що маються докази у справі у вигляді поштових повідомлень з відмітками про отримання судових повісток та повернутої на адресу суду кореспонденції з відміткою пошти «за зазначеною адресою адресат відсутній». Від відповідача та третіх осіб не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-284 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 8 -16, 26-29. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст..8, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст..253, 256, 257, 261 ЦПК України. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved