Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

05.07.2018 року позивач [PERSON] , в особі свого представника адвоката Чердаклі С.Г., звернувся в суд із позовом до Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] , треті особи: Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Служба у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служба у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини в частині відомостей про батька. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 20.02.2007 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , [INFO] , з якою вів спільне господарство, проживаючи за адресою: [ADDRESS] , у будинку своїх батьків. У [PERSON] , на той час вже було двоє дітей від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народила доньку - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено позивача.У лютому 2013 року [PERSON] знов завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON] , якого у зв`язку із відсутністю позивача (перебував у від`їзді) та не можливістю надати спільну заяву щодо батьківства позивача відносно народженої дитини, [PERSON] вимушена була записати згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Проте [PERSON] визнавала, що батьком дитини є позивач. Надалі [PERSON] , [PERSON] та 4 неповнолітніх дітей проживали однією сім`єю за однією адресою. У зв`язку із подіями в Донецькій та Луганській областях [PERSON] був мобілізований до лав Збройних сил України у чотири етапи із 14.02.2015 року та із короткими відпустками до 30 грудня 2017 року. Позивач, як під час вагітності так і на далі утримував [PERSON] та дітей, як матеріально так і морально. Купував необхідне для кожного із дітей, одяг, меблі, оргтехнііку, висилав гроші [PERSON] . А коли бував у відпустках проводив поточні ремонти оселі виконував іншу потрібну чоловічу роботу по дому. Йому завжди допомагав батько як у ремонтах так і в утримані дітей. Коли [PERSON] захворіла позивач знаходився у лавах ЗСУ, але на лікування та на дітей він направляв кошти тобто дбав про свою сім`ю. [PERSON] мав намір одружитися та оформити своє батьківство відносно дітей, але [PERSON] захворіла та [INFO] у с. Новопетриківка, Великоновосілківського району, Донецької області померла у віці 41 рік.Позивач поховав [PERSON] та надалі усі діти залишилися проживати разом з ним. Враховуючи таку ситуацію, [PERSON] вимушений був звернутися до командування ЗСУ про звільнення його у запас.30.12.2017 року позивач звільнився із лав ЗСУ та до 23.03.2018 року сам приглядав за дітьми. 23.03.2018 року сина [PERSON] відібрали у позивача та помістили у Великоновосілківський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказане відбулося на підставі того, що органом місцевого самоврядування ініційоване питання щодо позбавлення позивача батьківських прав відносно дитини. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов на підставі наявних доказів. Від Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. За змістом заяви винесене рішення не вплине на права та обов`язки відділу. Новопетриківська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області також письмово заявила про розгляд справи у відсутність представника ради. Відносно позовних вимог у заяві думки не висловила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, поштове відправлення йому вручити не вдалося, в зв`язку з відсутністю за адресою проживання. За інформацією Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] залишив підконтрольну територію України та переїхав у м. Єнакієве Донецької області. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися та про причини неявки не пояснили. 26.09.2018 року за ухвалою суду у справі вперше було призначено судово-медичну ДНК - експертизу для встановлення наявності кровного споріднення позивача [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи було доручене Дніпропетровському бюро судово-медичних експертиз. Враховуючи, що на момент заявлення про проведення експертизи, малолітній [PERSON] , на підставі рішення опікунської ради Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області був відібраний у [PERSON] та поміщений до Великоновосілківського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, адреса: вул. Шкільна, 42, с.м.т. Велика Новосілка, Великоновосілківського району Донецької області, в ухвалі було зобов`язано Великоновосілківський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, на призначений експертною установою день та час, представити для відібрання біологічних зразків, малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з відповідними документами (а.с. 30). За відповіддю Великоновосілківського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді засвідчено, що центр не є законним представником малолітнього [PERSON] , так як за рішенням Слов`янської міської ради Донецької області від 06.06.2018 року № 343/1 над малолітнім [PERSON] встановлено опіку гр. [PERSON] . Ухвалою від 10.04.2019 року, після отримання відповідей щодо встановлення особи гр.. [PERSON] , [PERSON] було залучено до розгляду справи у якості співвідповідача (а.с. 71). 04.06.2019 року за ухвалою суду у справі вдруге було призначено судово-медичну ДНК - експертизу для встановлення наявності кровного споріднення позивача [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи було доручене Дніпропетровському бюро судово-медичних експертиз. Враховуючи, що малолітній [PERSON] , [INFO] , на той час перебував під опікою [PERSON] її було зобов`язано на призначений експертною установою день та час, представити для відібрання біологічних зразків малолітнього [PERSON] , [INFO] , із його свідоцтвом про народження (а.с. 86) Вказану ухвалу було надіслано сторонам у справі та залученим особам для відома і виконання (а.с. 87). Але ухвалу суду виконано не було, малолітній [PERSON] до експертної установи доставлений не був, в зв`язку з чим до розгляду справи у якості третьої особи було залучено Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та явку співвідповідача [PERSON] було визначено обов`язковою для участі у судовому засіданні, про що було ухвалено судом 29.10.2019 року (а.с. 112-114). Неодноразово [PERSON] , Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, попереджалися про необхідність виконання ухвал суду про доставлення дитини до експертної установи, проте за наданими центром копіями документів з 09.07.2019 року [PERSON] було звільнено від виконання обов`язків опікуна малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно ж рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.10.2019 року № 2001, [PERSON] було звільнено від виконання обов`язків опікуна малолітнього [PERSON] , [INFO] , за її заявою та в зв`язку з бажанням рідного дядька дітей [PERSON] бути опікуном (а.с. 120-124). Ухвалою суду від 20.01.2020 року, суд, попереджаючи сторони щодо недопустимості створення перешкод вирішенню справи у найкоротші строки а відтак порушення права позивача та малолітньої дитини, яким право на сімейні зв`язки гарантоване Конвенцією про права дитини, Конституцією України, іншим національним законодавством, зобов`язав Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надати інформацію щодо особи [PERSON] (а.с. 127). В зв`язку з частковим наданням інформації щодо особи [PERSON] , який є постійним мешканцем м. Єнакієве Донецької області,тобто непідконтрольної українській владі території, з урахуванням загроз вивезення малолітнього [PERSON] на територію, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, ухвалою суду від 11.02.2020 року було зобов`язано службу у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області надати суду: - інформацію про фактичне місце проживання/перебування дитини [PERSON] ; інформацію про опікуна [PERSON] , його прізвище, ім`я, по-батькові, дату, місце народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта, місце реєстрації проживання, фактичне місце проживання, місце роботи, засоби зв`язку (номери телефонів, електронну адресу) (а.с. 164) Служба у справах дітей Слов`янської міської ради, на виконання ухвали суду від 11.02.2020 повідомила наступне: До служби у справах дітей Слов`янської міської ради звернувся гр. [PERSON] про надання висновку щодо можливості бути опікуном піклувальником над дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та надав пакет документів згідно п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року №'866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». 16.10.2019 р. було винесено рішення виконкому: "Про звільнення від повноважень опікуна [PERSON] над [PERSON] '№ 2001; "Про встановлення опіки над [PERSON] " № 2003 та призначено опікуном [PERSON] . Вищезазначені рішення було надіслано службі у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області сканокопією (електронною поштою) та оригінали рішення надіслано листом Укрпошти. Родина була передана під соціальний супровід міському ЦССДМ. Але 20.01.2020 до служби у справах дітей надійшло повідомлення від міського ЦСССДМ про те, що неможливо вести соціальний супровід родини опікуна [PERSON] , якому передано під опіку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що родина не проживає у м. Слов`янську Донецької області. Службою у справах дітей було написано листа у навчальний заклад, де повідомили, що [PERSON] (брат [PERSON] ) вибув зі школи. Також був отриманий лист з УСЗН Слов`янської міської ради про те, що [PERSON] , [INFO] , ніяких видів соціальної допомоги на [PERSON] , [INFO] та його брата не отримує, а тільки значиться як внутрішньо переміщена особа з 07.05.2019 р. (довідка № 1429-5000121279 від 07 05.2019 р.) У телефонному режимі вдалося зв`язатися з [PERSON] , та він повідомив, що перебуває у м. Єнакієво, за місцем своєї реєстрації, пізніше надав у електронному вигляді заяву та вислав фото дітей. На підставі заяви [PERSON] дітей було знято з територіального обліку, про що було повідомлено службу у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області (а.с. 174). Таким чином судом достовірно встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , своїм новопризначеним опікуном [PERSON] перевезений на територію, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а саме у м. Єнакієве Донецької області, що перешкоджає доправлення його до експертного закладу та унеможливлює проведення ДНК - експертизи. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами з врахуванням показів свідків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з ним до 2018 року, за вказаною адресою проживали: батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 18). Згідно позовної заяви, що не заперечене жодною зі сторін справи, з 2007 року позивач [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , [INFO] , з якою вів спільне господарство, у будинку своїх батьків. Разом з ними проживав також і батько позивача [PERSON] . На той час у [PERSON] вже було двоє своїх дітей від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження зазначено позивача, а [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] визнавала, що батьком дитини є [PERSON] проте в зв`язку з тимчасовою відсутністю [PERSON] , шлюб з яким офіційно не був зареєстрований, [PERSON] зареєструвала народження сина на підставі ст. 135 СК України, тобто дитині надане прізвище матері. Зазначене підтверджується також свідченнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так свідки вказали, що є односельцями [PERSON] та його сім`ю знають особисто протягом багатьох років, і дійсно з 2007 року [PERSON] проживав як чоловік з дружиною у цивільному шлюбі з [PERSON] , якою [INFO] був народжений [PERSON] , проте в зв`язку з відсутністю [PERSON] , який перебував на заробітках, дитина була зареєстрована на прізвище матері. Але [PERSON] завжди визнавала, що батьком сина є [PERSON] , про що неодноразово висловлювалася в їх присутності. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Ч. 2 коментованої статті встановлюється, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК України). Відповідно до частини 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вищевказаної Постанови ПВСУ передбачено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлюється, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Ч. 2 коментованої статті встановлюється, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Ч. 1 ст. 103 ЦПК України встановлюється, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення між позивачем та дитиною. Проте провести судову молекулярно-генетичну експертизу в рамках розгляду даної справи не виявилося можливим в зв`язку з виниклими обставинами, а саме: Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року). Проте за змістом позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у Постанові від 6 травня 2020 року. (Справа № 201/11183/16-ц) питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). За таких обставин суд, враховуючи відсутність можливості медичного встановлення кровного споріднення між позивачем та малолітнім [PERSON] , вважає, що при вирішення даної справи слід керуватися доказами які є наявними у матеріалах справи. І тому з огляду на: свідчення, надані в судовому засіданні особами, які особисто знають родину позивача; збіг обставин народження [PERSON] у часі; копії документів надані в підтвердження проживання [PERSON] з [PERSON] як чоловіка з дружиною у цивільному шлюбі, суд приходить до висновку про можливість визнання факту того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Аналізуючи зазначені вище норми та вимоги позивача, суд вважає що найвищим інтересам дитини буде відповідати внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про позивача, яка батька дитини. Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved