Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1\\4 частину житлового будинку із господарськими спорудами, який розташований в с.Репужинці по вул. Наддністрянська, 41 Заставнівського району в порядку спадщини за заповітом після смерті\~[PERSON], котра померла 25.05.2007 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області. В мотивування позову посилається на те, що 25.05.2007 померла тітка позивача [PERSON] Після смерті останньої відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок, який розташований в с.Репужинці по вул. Наддністрянській, 41 Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 19.03.2002 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Право на обов"язкову частку в спадщині мав чоловік померлої - [PERSON], який в 2007 році звернувся до Заставнівського районного суду із позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, частково недійсним рішення виконкому Репужинецької сільської ради та визнання права власності на частку житлового будинку як майна бувшого колгоспного двору та частку в спадщині. Згідно рішення Заставнівського районного суду від 20.12.2007 визнано частково недійсним рішення виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського раойну від 16.02.2006 № 2/02-5; визнано частково недійсним витяг із реєстрації права власності на нерухоме майно від 06.03.2006 за [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку, розташованого в с. Репужинці вул. Наддністрянська, 41 Заставнівського району, як майно бувшого колгоспного двору, а також право власності на 1\\4 його частину в порядку спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої 25.05.2007, а всього право власності на 3\\4 його частки. Позивач посилається на те, що він, як спадкоємець після смерті [PERSON] за заповітом претендує на 1\\4 частину вищевказаного житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами. В установленому порядку прийняв спадщину, оскільки звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за якою було заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] На даний час позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадщину, проте у видачі його йому відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2007 померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 169255 від 16.12.2016 (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання - с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований в с.Репужинці по вул. Наддністрянській,41 Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Законодавство України надає перевагу спадкоємцеві за заповітом перед спадкоємцями за законом. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому\~ прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту від 19.03.2002 (а.с.16), посвідченого секретарем виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі №12а, який на час відкриття спадщини змінений та скасований\~\~не був, померла [PERSON] зробила розпорядження своїм майном, а саме: усе майно, що їй належитиме на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, на що вона матиме право заповіла [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку в спадковому майні мав [PERSON], який являвся чоловіком померлої. Судом встановлено, що 2007 році [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, частково недійсним рішення виконкому Репужинецької сільської ради та визнання права власності на частку житлового будинку як майна бувшого колгоспного двору та частку в спадщині. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.12.2007 (а.с.19) визнано частково недійсним рішення виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району від 16.02.2006 № 2/02-5; визнано частково недійсним витяг із реєстрації права власності на нерухоме майновід 06.03.2006 за [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку, розташованого в с. Репужинці вул. Наддністрянська, 41 Заставнівського району, як майно бувшого колгоспного двору, а також право власності на 1\\4 його частину в порядку спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої 25.05.2007, а всього право власності на 3\\4 його частки. Встановлено, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] має право на спадкування за заповітом 1\\4 частини вказаного житлового будинку з погосподарськими будівлями. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що на виконання вказаних вимог закону позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] вчасно прийняв, оскільки протягом встановленого законом строку подав уповноваженим органам нотаріату заяву про прийняття спадщини, що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 11731664 від 13.11.2007 (а.с. 18). Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON],\~ що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.12.2016 (а.с. 20). Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2006 (а.с.14) та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15), житловий будинок, 1965 року побудови, що розташований в с.Репужинці по вул. Наддністрянській, 41 Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], частка якого становала 1\\1. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Репужинецької сільської ради № 2\\02-5 від 16.02.2006. Згідно рішення суду від 20.12.2007 визнано частково недійсним рішення виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району від 16.02.2006 № 2/02-5; визнано частково недійсним витяг із реєстрації права власності на нерухоме майно від 06.03.2006 за [PERSON] (а.с.19). Встановлено, що за життя [PERSON] набула право власності на вказаний житловий будинок, проте згідно рішення Заставнівського районного суду від 20.12.2007 свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно визнано частково недійсним, і частка померлої [PERSON] в житловому будинку, який розташований в с.Репужинці по вул. Наддністрянській, 41 Заставнівського району Чернівецької області становила 1/2. На вказану частку правовстановлюючих документів в померлої [PERSON] не має. Відповідно ст.328 ЦК України,\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved