Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

07.07.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.07.1992 р.у Корсунь - Шевченківському РВ ЗАГС Черкаської області. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Свій позов позивачка мотивує тим, що весною 2014 року їхня сім'я розпалася через несумісність характерів, різні погляди на подальше життя, а також через зловживання відповідачем алкогольних напоїв, в результаті чого подальше спільне проживання сторін стало неможливим. У судове засідання позивачка з`явилася, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У судовому засіданні з достовірністю встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 4). Дійсно весною 2014 року сім'я розпалася і з того часу сторони живуть окремо, кожен своїм життям, заперечують проти надання їм строку на примирення і обоє просять шлюб розірвати, пояснивши, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, що у даній ситуації має істотне значення, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки після розірвання шлюбу суд залишає її шлюбне прізвище «[PERSON]». Спору за поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Сплачений позивачкою при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., суд не стягує з відповідача, оскільки позивачка відмовився від даного стягнення.

Outcome: approved