overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

10.03.2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду і просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що вона та [PERSON] звернулися у органи РАЦС із заявою про реєстрацію шлюбу, однак в прийнятті заяви їм було відмовлено, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Дозвіл на шлюб вона просить, оскільки є вагітною, строк 14-15 тижнів, а [PERSON] є батьком дитини, їх батьки згодні на реєстрацію шлюбу. В судове засідання заявник не з"явилася, але в заяві просила розглядати справу без її участі. Заінтересовані особи - батьки заявниці: [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з"явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення заяви. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Від завідуючої сектором опіки та піклування служби у справах дітей Овруцької РДА надійшла заява про розгляд справи без її участі, щодо задоволенняі заяви не заперечує та просить її задовольнити. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 статті 234 ЦПК України передбачено, що справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Заявник [PERSON] народилася [INFO]. і має вік повних 17 років, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно довідки районної поліклініки Овруцької ЦРЛ від 05.03.2015 року № 29, заявник [PERSON],1997 р.н., дійсно знаходиться на «D» обліку в Овруцькій жіночій консультації, діагноз: вагітність 14-15 неділь (а.с. 3). Статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі викладеного, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам дитини. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

10.03. 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 16.03.2009 року, оскільки сімейне життя не склалося через відсутність розуміння. У судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю і пояснила, що 16.03.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилося двоє дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося через постійне непорозуміння один одного.Рік тому припинили шлюбні стосунки.У кожного є друга сім"я.У відповідача від співмешканки є дитина.Миритися з відповідачем позивачка не бажає.Просить винести рішення про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача в її користь заплачений нею судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідач позов визнав повністю.Підтвердив,що рік тому припинив сімейні стосунки з позивачкою.У нього є друга сім"я, дитина від громадянського шлюбу.Просить позов задовольнити повністю. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 3) сторони зареєстрували шлюб 16.03.2009 року у виконавчому комітеті Ольгопільської сільської ради Чечельницького району,актовий запис №4. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з показів сторін у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох сторін.У кожного з них є вже друга сім"я.Миритися сторони не бажають. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно , про місце проживання та утримання дітей на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з банківської квитанції (а.с.1) позивач сплатила 243 гривні 60 копійок судового збору,які необхідно стягнути з відповідача в її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

10.03.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебували з 12.11.2005 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач недбало ставиться до сімейних обов"язків, ігнорує налагодження сімейних відносин, з його ініціативи виникали сварки та скандали і, як наслідок, погіршувалися стосунки. Відповідач проживає у своїх батьків з 2014 року і з тих пір припинили шлюбні відносини. На даний час проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Сина просить залишити на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Прізвище просить залишити "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві наполягає на розірванні шлюбу, судове засідання просить провести без його присутності. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 12.11.2005 року зареєстрували шлюб у міському ВРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 415, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Сторони в заявах наполягали на розірванні шлюбу, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

10.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що між сторонами 19.01.2013 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 07 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини у червні місяці 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

10.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 1999 року в Іванчуківській сільській раді Ізюмського району Харківської області , актовий запис № 11. Від подружніх стосунків мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з квітня 2013 року ,проживають окремо, підставою припинення стосунків явилось суперечки з побутових причин, відсутність взаєморозуміння. Примирення вважає неможливим. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 09 вересня 1999 року в Іванчуківській сільській раді Ізюмського району Харківської області зареєстровано шлюб між подружжям [PERSON], актовий запис № 11. (арк. справи 3) Сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало суперечки з побутових причин, відносини які склалися між сторонами негативно впливають на виховання неповнолітніх дітей. Сім"я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням з врахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

10.06.2014 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в зв'язку з навчанням. Вказувала на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] На теперішній час їх син [PERSON] є студентом денного відділення Миколаївського технікуму залізничного транспорту ім. академіка Образцова, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення ним 23-х років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] В судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки "ОСББ "Маяк" за вих. № 22 від 03.06.2014 р., [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно Довідки Миколаївського технікуму залізничного транспорту ім. академіка Образцова від 12.06.2014 р. за вих. № 129, [PERSON] Є студентом денної форми навчання. Строк навчання: 30.06.2016 р. Як вбачається з Довідки про доходи, дохід [PERSON] за період з грудня 2013 р. по травень 2014 р. склав 690 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного та наданих суду доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], до закінчення ним навчання 30.06.2016 р. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

10.06.2015 року Обласний комунальний заклад „Нікопольський протитуберкульозний диспансер " (далі ОКЗ „Нікопольський протитуберкульозний диспансер ") звернувся до суду з заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] з'явитися для продовження лікування в стаціонарних умовах КЗ «НПТД» ДОР», виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні обстеження та дотримуватися санітарно - гігієнічних і санітарно - протиепідемічних правил і норм у КЗ «НПТД»ДОР», посилаючись на наступні обставини. [PERSON] потребує лікування в стаціонарних умовах ОКЗ «НПТД», як такий, що хворіє на заразну форму туберкульозу легень з діагнозом: МРТБ (14.04.2015 року) обох легень (дисемінований) Дестр(+), МБТ (+), М(+), К (+), резист. І+ (HRES), резист. ІІ - гіст - 0 кат. 4 (ЛПП) ког. 2 (15). [PERSON] перервав лікування з 04.06.2015 року, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших. Представник заявника у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує на її задоволені наполягає (а.с.3). За даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, а тому суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 285 ЦПК України, дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності хворого [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з висновку лікуючого лікаря, який здійснював лікування хворого в ОКЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер» громадян [PERSON]. [INFO], перебуває на обліку в ОКЗ «НПТД» з 2010 року, як такий, що хворіє на активну форму туберкульозу легень. Отримав курс лікування в стаціонарі ОКЗ «НПТД» в період з 03.04.2015 року по 06.06.2015 року з приводу діагнозу: дисемінований туберкульоз обох легень, Дестр(+), МБТ (+), М(+), К (+), резист. І+ (HRES), резист. ІІ - гіст - 0 кат. 4 (ЛПП) ког. 2 (15) (а.с. 2). Про свій стан та необхідність продовження курсу лікування хворий проінформований. Відповідно до ч. 2.3 ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" встановлено, що хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутнім захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати [PERSON] з'явитися на госпіталізацію та пройти курс лікування в стаціонарних умовах, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, та дотримуватися санітарно - гігієнічних і санітарно - протиепідемічних правил і норм у ОКЗ «НПТД».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

10.07.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2011.10 грн. В обґрунтування позову вказує, що 25.02.2012 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22030-250212, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2587 грн. зі сплатою 0.01 % річних. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі. Станом на 10.04.2014 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 2011 грн. 10 коп. з яких: заборгованість за сумою кредиту - 2011 грн. 04 коп.; заборгованість за відсотками - 0.06 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендовані листи повернено за закінченням терміну зберігання. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. ст. 526, 536 ЦК України. Встановлено, що 25 лютого 2012 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22030- 250212, згідно якого позивач отримав кредит в сумі 2587 грн. зі сплатою 0.01 % річних. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує. Заборгованість станом на 10.04.2014 року складає 2011 грн. 10 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

10.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги не надає, син проживає біля нього та перебуває на його утриманні. Тому просить суд позбавити її батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина. Пзивач, прокурор та представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримали посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. [PERSON] являється матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження, серія [NUMBER]. Маловисківська РДА як органу опіки та піклування своїм рішенням від 07.07.2014 року прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], у зв"язку з тим, що вона життям сина не цікавиться, матеріально його не утримує, син проживає та перебуває на утриманні батька [PERSON]. Рішенням Олександрівського районного суду від 11.08.2009 року встановлено місце проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, відповідач підлягає позбавленню батьківських прав, адже, життям, розвитком та вихованням дитини [PERSON] не цікавиться, не приймає участю в утриманні сина з 2007 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

10.07.2017 р. заявник звернулась до суду з зазначеною заявою , вказавши , що в даний час досягла пенсійного віку. Однак Любашівське об»єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області відмовило їй у призначенні пенсії за віком через розбіжність записів про час її народження у паспорті та в належній їй трудовій книжці . У трудовій книжці час її народження помилково вказаний [INFO] р. замість [INFO] р. Оскільки встановлення факту належності їй трудової книжки тягне для неї юридичні наслідки , пов»язані з нарахуванням пенсії , то заявник просила суд встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданої 21.03.1977 року. Заявник в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій вказала , що заяву підтримує. Представник Любашівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з"явився , надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім"я , по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено , що заявник у справі [PERSON] народилась [INFO] р., що підтверджується її паспортом та свідоцтвом про народження( а.с.5,6). Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища , дошлюбне прізвище заявниці [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 08.10.1977 р. її прізвище - [PERSON] ( а.с.- 4) З трудової книжки [NUMBER], виданої 21.03.1977 року, вбачається , що остання була видана [PERSON],[INFO], з подальшим виправленням дошлюбного прізвища заявниці на [PERSON]. Проаналізувавши докази у справі , суд дійшов висновку , що у вказаній трудовій книжці час народження заявниці помилково було зазначено [INFO] р. замість [INFO] р. З матеріалів справи вбачається , що встановлення факту належності заявниці даної трудової книжки тягне для неї юридичні наслідки у вигляді призначення пенсії . На підставі викладеного ,

Outcome: approved