Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-28009-281111, згідно з яким останньому відкрита кредитна лінія на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 4 000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умовами договору, відповідач зобов'язувався щомісячно погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, позичальником не повернуто належні грошові суми, відповідач не дотримався умов кредитного договору. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, кредит та відсотки не сплатив. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з"являвся, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судом, 28.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-28009-281111, згідно з яким останньому відкрито кредитна лінія на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 4 000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому банк самостійно без укладання додаткової угоди один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до п. 1.6. договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1 договору, момент надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався щомісяця в строки визначені правилами, здійснювати погашення частинами сум заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідно до п. 3.4 договору, відповідач доручає позивачу здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку, в рахунок погашення сум заборгованості. [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 12.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 5862 грн. Позивач повідомляв відповідача про наявність заборгованості, проте останній заборгованість не погасив. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати проценти. 02.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», якою є провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадиров Владислав Володимирович. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, а саме з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року, проте відповідно до рішення № 71 від 08.04.2015 року «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі - Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонду у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону, на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону, уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Враховуючи те, що відповідачем систематично порушувались умови договору зобов'язання за кредитним договором виконувались не належним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати, у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved