Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся в суд до відповідача з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави майнову шкоду у розмірі 85,00 гривень. В своїй заяві посилався на те, що 02.09.2012 року інспектором Миколаївдержрибоохорони області був затриманий громадянин [PERSON] за порушення Правил любительського і спортивного рибальства, який близько 10-00 год. в районі Сивирського маяку, Корабельного району, м. Миколаєва на Бузькому лимані не маючи дозволу на промисел, незаконно виловив рибу промисловим знаряддям лову- сіткою. На час затримання у відповідача було виявлено 5 штук карасів, чим згідно з таксами заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 85,00 грн. В цей день відносно відповідача складено протокол № 001803 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.88-1 КУпАП. 31.10.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва винесено постанову, якою [PERSON] було визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь держави 85,00 гривень. Позивач свого представника для участі у справі не направив, проте надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив слухати справу у відсутність їхнього представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлень про причини його неявки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання судової повістки. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлене наступне, що що 02.09.2012 року інспектором Миколаївдержрибоохорони області був затриманий громадянин [PERSON] за порушення Правил любительського і спортивного рибальства, який близько 10-00 год. в районі Сивирського маяку, Корабельного району, м. Миколаєва на Бузькому лимані не маючи дозволу на промисел, незаконно виловив рибу промисловим знаряддям лову- сіткою. На час затримання у відповідача було виявлено 5 штук карасів, чим згідно з таксами заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 85,00 грн. В цей день відносно відповідача складено протокол № 001803 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.88-1 КУпАП. 31.10.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва винесено постанову, якою [PERSON] було визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 гривень. Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 19.01.1998 р. неправомірними діями громадянином [PERSON] заподіяно рибним запасам України шкоду в розмірі 85,00 гривень. Згідно зі ст.ст.3,4,5 Закону України „Про тваринний світ", ст.39 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" об'єкти тваринного світу знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Законом України „Про тваринний світ" громадяни України зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу. Оскільки постанова в адміністратівній справі, якою відповідач [PERSON] визнанний винним у скоєні адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалені постанова та вирок суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт порушення відповідачем вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу. Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. На підставі вищевикладеного суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved