Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

06.02. 2013 року до Пустомитівського району Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення часток у майні подружжя та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач у позовній заяві з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визначити частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на будинок від 06.11.1996 р., виданого виконкомом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення №30 від 10.08.1996 р., зареєстрованого Львівським МБТІ 06.11.1996 р. в реєстрову книгу №1 за р.№120 за [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]) по 1 / 2 ідеальної частки кожному; визначити частки у спільній сумісній власності подружжя на земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення №51 ВК Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.11.1996 р. та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17.04.1997 р. за №45, за [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]) по 1 / 2 ідеальної частки кожному; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме: 1 / 4 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 4 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: 3 / 4 частки житлового будинку [ADDRESS] та 3 / 4 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області., переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської РДА від 18.07.2002 р. та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.05.2003 р. за №116. 03.07. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Мойсєєвої О.В., третя особа Пісківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області про прийняття спадщини та зобов'язання вчинити певні дії. Позивачі за зустрічним позовом просять суд визнати житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлим [PERSON] за заповітом у розмірі 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; визнати [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлою [PERSON] за законом у розмірі 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; зобов'язати приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мойсєєвої О.Я. оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] за померлим [PERSON] на 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та оформити за [PERSON] право власності на 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; зобов'язати приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мойсєєву О.Я. оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] за померлою [PERSON] на 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та оформити за [PERSON] право власності на 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Позивач за первісним позовом у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, як на підстави для задоволення первісного позову покликається на наступні обставини: [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. На час смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] - матірь позивача з 16.10.1950 р. На момент смерті спадкодавця за ним було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка в с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області загальною площею 0,5998 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Враховуючи той факт, що вищевказане майно, нажите подружжям за час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивач вважає зазначене майно спільною сумісною власністю подружжя. До спадкової маси майна залишеного після смерті [PERSON] увійшло право власності на 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Інша 1 / 2 частина вказаного майна належала іншому з подружжя - [PERSON], на праві спільної сумісної власності як дружині. В грудні 2011 р., на час смерті [PERSON] було залишено заповіт, згідно якого після смерті спадкодавця право власності на спадкове майно переходить до [PERSON]. Позивач за первісним позовом вказує, що спадщина [PERSON] прийнята не була, оскільки з відповідною заявою до Пустомитівської державної нотаріальної контори у встановлений закон шестимісячний строк відповідач не звертався, а на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав. На момент смерті [PERSON] разом з ним проживали і були зареєстровані: його дружина [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з тим, що спадкоємець за заповітом майна [PERSON], внук спадкодавця [PERSON], пропустив строк для прийняття спадщини, вказане майно спадкується спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину. До спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] належали наступні особи: дружина померлого - [PERSON]; син померлого - [PERSON], які прийняли спадщину, сини померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщини не прийняли. [INFO] померла матір позивача - [PERSON]. На час смерті [PERSON] їй належали 3 / 4 частини житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частини земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Крім того, [PERSON] належала на праві власності особисто земельна ділянка площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передана для веденення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок смерті [PERSON] не залишала жодного заповідального розпорядження. До спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] належали наступні особи: [PERSON], який спадщину прийняв, сини померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON] - котрі спадщину не прийняли. 10.12. 2012 року спадкоємець [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мойсєєвої О.Я. за оформленням спадщини, яка завела спадкову справу після смерті [PERSON] за № 55/2012, проте нотаріус пояснила, що для оформлення спадщини необхідно представити правовстановлюючі документи на спадкове майно, а у разі їх відсутності - звернутися в суд, крім того право власності позивача на спадкове майно спадкоємців не визнають відповідачі. На підставі наведеного позивач за первісним позовом був змушений звертатися до суду за захистом свої прав. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] у зустрічному позові частково визнали обставини вказані позивачем за первісним позовом, зокрема те, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, як майно подружжя належали: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5998га в с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області, яка була надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Інша 1 / 2 частина вказаного майна належала другому із подружжя - [PERSON], на праві спільної сумісної власності, як дружині. За життя [PERSON] було складено заповіт згідно якого спадкоємцем майна померлого є його внук [PERSON]. Спадщина спадкоємцем за заповітом [PERSON] була прийнята, оскільки на час відкриття спадщини хоча не був зареєстрованим разом із спадкодавцем, але з ним проживав. [PERSON] померла [INFO] за життя заповіту не складала. До спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] належать її сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Жоден із синів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса у визначений законом термін із заявою про прийняття спадщини не звертались. Лише 10.12.2012 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом за померлими [PERSON] та [PERSON] до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мойсєєвої О.Я., тобто у термін, що значно перевищує шестимісячний строк для здійснення ним такого права. Позивачі за зустрічним позовом вказують, що [PERSON] разом з померлою [PERSON] не проживав разом, а лише був зареєстрованим, тому він не вважається таким, що прийняв спадщину. Дана обставина підтверджується актом від 07.06. 2013 року та довідкою Пісківської сільської ради № 07.06. 2013 року № 105. З травня 2004 року і до моменту смерті [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживав разом із нею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину за померлою своєю матір'ю. На підставі наведеного позивачі за зустрічним позовом у позовній заяві просять суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач за первісним позовом, а відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити із підстав викладених у позовній заяві, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві. Зустрічний позов просить суд залишити без задоволення, оскільки такий не обґрунтований. Відповідач за первісним позовом, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити із підстав викладених у позовній заяві, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві. У задоволенні первісного позову просить суд відмовити. Відповідач за первісним позовом, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що він прийняв спадщину за заповітом після смерті діда. У задоволенні первісного позову просить суд відмовити. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] первісний позов визнав, пояснення дав аналогічні викладеним у первісному позові, проти його задоволення не заперечує. В свою чергу у задоволенні зустрічного позову просить суд відмовити. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] у судовому засіданні пояснення дав аналогічні викладеним у зустрічному позову, який і визнав, у задоволенні первісного позову просить суд відмовити, оскільки такий не обґрунтований. Відповідач за зустрічним позовом приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Мойсєєвої О.В. у судове засідання на виклик суду не прибула. Відповідач за первісним позовом, а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за зустрічним позовом Пісківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, проте подала суду письмову заяву (а.с. 71) та Рішення виконавчого комітету сільської ради № 38 від 30.10. 2013 року (а.с. 72) про визнання зустрічного позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що вона проживає поряд із будинком, який є предметом спору у цій справі. Свідок часто відвідувала сім'ю [PERSON], коли ще жили [PERSON] та [PERSON]. Свідку було відомо, що будинковолодіння повинно було передаватися у спадок сину [PERSON], останній постійно допомагав батькам [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] також проживав із батьками та їм допомагав. [PERSON] переїхав в с. Піски вже після смерті [PERSON] не одразу через деякий час, після того як [PERSON] та [PERSON] вигнали [PERSON] з батьківської хати. [PERSON] позивач за зустрічним позовом ніколи не проживав в с. Піски, його свідок побачила вперше в селі Піски у 2007 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснення дав аналогічні поясненням свідка [PERSON], а також вказав, що думає, що померлі [PERSON] та [PERSON] напевно не бажали, щоб [PERSON] з ними проживав, оскільки [PERSON] деколи зловживав алкогольними напоями, що ставало причиною сварок між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що проживає недалеко від батьківського будинку сім'ї [PERSON]. Разом із [PERSON] та [PERSON] ніхто із їхніх дітей не проживав, по господарству допомагали всі діти, коли приїжджали. Пізніше після смерті [PERSON] в с. Піски переїхав [PERSON]. Хто саме із дітей [PERSON] проживав у його будинку одразу після його смерті свідку невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила суду, що проживає поруч із будинком [PERSON] в с. Піски у 2003 році працювала секретарем Пісківської сільської ради, посвідчувала заповіт [PERSON]. За час свого життя [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON], діти спільно з ними не проживали. Після смерті [PERSON] його сини по черзі приїжджали та проживали разом із [PERSON], оскільки вона була дуже хворою та інколи втрачала пам'ять. Заслухавши пояснення сторін у справі, їх представників, інших учасників процесу, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.10. 1950 року, що об'єктивно стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00011606662 від 11.01.2013 року /а.с. 8/. Встановлено, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули у власність наступне майно: земельну ділянку площею 0,5998 га, на території с. Піски, Пісківської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що стверджується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] від 14.04. 1997 року /а.с. 15/. Житловий будинок [ADDRESS], що стверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 06.11. 1996 р. /а.с. 16/. Зазначене майно, як слідує з Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 14.04. 1997 року /а.с. 17/ та Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.11. 1996 р. зареєстроване на ім'я [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШСУ, ст. 16 ЗУ «Про власність» /які діяли на час набуття майна/ майно, нажите подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відтак, [PERSON] та [PERSON] набули право спільної сумісної власності на зазначене вище майно. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В силу вимог ч. 1 ст. 28 КпШСУ [PERSON] та [PERSON] були власниками земельної ділянки площею 0,5998 га, на території с. Піски Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, та житлового будинку [ADDRESS], по 1 / 2 ідеальній частині кожний. Зазначені обставини свідчать про підставність позовних вимог про: визначення часток у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на будинок від 06.11.1996 р., виданого виконкомом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення № 30 від 10.08.1996 р., зареєстрованого Львівським МБТІ 06.11.1996 р. в реєстрову книгу №1 за р.№120 за [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]) по 1 / 2 ідеальної частки кожному; визначення часток у спільній сумісній власності подружжя на земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення № 51 ВК Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.11.1996 р. та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17.04.1997 р. за №45, за [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]) по 1 / 2 ідеальної частки кожному. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що стверджується Свідоцтвом про смерть /повторне/ серії [NUMBER] від 06.12. 2012 року /а.с. 7/. Встановлено, що у відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦПК України у склад спадщини [PERSON] увійшло право власності на: 1 / 2 ідеальну частину земельної ділянки площею 0,5998 га, на території с. Піски Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства; 1 / 2 ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя реалізував право, передбачене ст. 1243 ЦК України та своїм правом власності на зазначене вище майно на випадок своєї смерті розпорядився та 25.12. 2003 року він склав заповіт /а.с. 92/, посвідчений Завидівською М.І. секретарем Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 12. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму онукові [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] 04.02. 2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с. 99/. Тобто з пропущенням строку встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такими, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 28, що видана виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 31.01. 2013 року /а.с. 98/ [PERSON], 1982 р.н. зареєстрований в [ADDRESS] з 17.08. 2004 року по теперішній час. На момент смерті діда, [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] проживав в [ADDRESS] без реєстрації. Оцінюючи зазначений доказ судом встановлено, що вказана довідка № 28 суперечить довідці № 288, що видана виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 10.12. 2012 року /а.с. 122/, про те, що згідно погосподарських книг, які зберігаються в Пісківській сільській раді, [PERSON] до дня смерті (померла [INFO]) була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] і фактично спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (помер [INFO]) прийняла, але юридично не оформила. В даному будинку був і залишається зареєстрований її син [PERSON], 1963 р.н. На підставі наведеного, беручи до уваги пояснення всіх свідків допитаних у судовому засіданні, які проживаючи по сусідству із померлим [PERSON], не підтвердили факту проживання [PERSON] із спадкодавцем, суд прийшов до висновку, що покликання позивачів за зустрічним позовом на те, що [PERSON], згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України. В силу вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, вимога заявлена позивачами за зустрічним позовом про визнання [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлим [PERSON] за заповітом у розмірі 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1 / 2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області задоволенню не підлягає. Крім зазначеного, судом також встановлено наступне: згідно паспорта громадянина України [PERSON] [NUMBER], виданий Пустомитівським РВ УМВСУ у Львівській області 11.11. 2000 року оглянутий у судовому засіданні (копія а.с. 100) слідує, що [PERSON] 17.08. 2004 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], також 17.08. 2004 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] без зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи те, що спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину після смерті [PERSON], спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є його діти та дружина: [PERSON] - дружина спадкодавця, сини спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Факт родинних відносин першої лінії споріднення між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00011606662 від 11.01.2013 року /а.с. 8/. Факт родинних відносин першої лінії споріднення між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано сторонами, а також встановлено ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27.11. 2012 року у справі № 1316/2-2195/11 /а.с. 35/, тому в силу вимог ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує. Відповідно до Довідки № 288, що видана виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 10.12. 2012 року /а.с. 122/, згідно погосподарських книг, які зберігаються в Пісківській сільській раді, [PERSON] до дня смерті (померла [INFO]) була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] і фактично спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (помер [INFO]) прийняла, але юридично не оформила. В даному будинку був і залишається зареєстрований її син [PERSON], 1963 р.н. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). В Ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Вищої ради юстиції щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 127 Конституції України від 14 березня 2002 року № 4-у/2002 Конституційний Суд України, зокрема, зазначив: "До громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, належать громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні в цілому не менше ніж 183 дні у календарному році. Законом України "Про громадянство України" визначено, що безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Також, беручи до уваги відмітку про зареєстроване місце проживання у паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданий Пустомитівським РВ УМВСУ у Львівській області 10.10. 1997 року, яким є [ADDRESS], суд прийшов до переконання, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги спадкування після смерті [PERSON] прийняли спадщину після смерті останнього. На підставі зазначеного вище, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України суд прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1 / 4 частину майна залишеного після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме: житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та ведення особистого підсобного господарства. В цей же час [PERSON] вже володіла правом власності на 1 / 2 частину зазначеного майна, як спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя, крім іншого, набула право власності на земельну ділянку площею 1, 7832 га, розташована на території Пісківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка передана [PERSON] на підставі розпорядження голови Пустомитівської РДА від 18.07. 2002 року № 299. Зазначене підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.04. 2003 року /а.с. 133/. Враховуючи той факт, що зазначена земельна ділянка набута [PERSON] в порядку передбаченому ст. 118 ЗК України, такає її особистою власністю. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.12. 2012 року /а.с. 116/. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини [PERSON] увійшло право власності на: земельну ділянку площею 1, 7832 га, розташована на території Пісківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3 / 4 частки житлового будинку [ADDRESS]; 3 / 4 частки земельної ділянки, загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася та заповіту не склала, що стверджується матеріалами спадкової справи № 56/2012 розпочата 10.12. 2012 року (а.с. 114 -125). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом почергово у відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є її діти, які є також дітьми [PERSON], а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із зазначених спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON], єдиним спадкоємцем, місцем проживання якого є [ADDRESS], згідно реєстрації є [PERSON] - позивач за первісним позовом. Тому, суд вважає, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Всупереч ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивачами за зустрічним позовом перед судом не доведено прийняття [PERSON] спадщини за померлою [PERSON]. На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд критично оцінює Акт комісії Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 07.06. 2013 року (а.с. 59), як доказ того, що [PERSON] не прийняв спадщини після смерті батьків, оскільки такий акт складений на фіксацію подій які, нібито, відбулися 1986 року, оскільки такий суперечить посвідченому у встановленому законом порядку факту проживання [PERSON] за однією адресою із спадкодавцями. Крім того, Довідка № 33 від 03.02. 2012 видана виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області суперечить поясненням свідків заслуханих під час судового розгляду справи з приводу того, що всі діти [PERSON] займалися його похованням батьків. Документально підтвердженні судові витрати понесені сторонами підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved