Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

17.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовом до відповідача ОСББ Вітовка(раніше ПП МЖК Вітовка) про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 жовтня 1996 року, він - [PERSON] з однієї сторони, та ПП МЖК Вітовка (зараз ОСББ Вітовка) з другої сторони, уклали договір № 5619 купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 18 в будинку № 5-в по вулиці Ленінградській (перейменована в вулиця [PERSON]) у місті [PERSON]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений "Південною товарною біржею, про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за № 5619 від 14.10.1996 року. Надалі право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 45 від 18.10.1996 року. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час у позивача виникла потреба відчуження спірної квартири, але позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, виходячи з останнього позивач вважав, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Представник відповідача також надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа "Південна товарна біржа, повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти задоволення позову до суду не надала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що що 14 жовтня 1996 року, [PERSON] з однієї сторони, та ПП МЖК Вітовка (зараз ОСББ Вітовка) з другої сторони, уклали договір № 5619 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] (перейменована в вулиця [PERSON]) у місті [PERSON]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений "Південною товарною біржею, про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за № 5619 від 14.10.1996 року. Надалі право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 45 від 18.10.1996 року. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право. Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу УССР ( в редакції ГК УССР 1963 року) котрий діяв на момент укладення угоди, дійсно невиконання вимог зазначених в законі нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. На підставі викладеного, суд вважає за доцільне, задовольнити даний позов.

Outcome: approved