Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 2800,00 грн., вказавши в заяві, що 05.12.2011р. відповідач взяв у нього позику в сумі 2800 грн. В підтвердження факту укладання договору позики та одержання від нього грошей у зазначеній сумі, відповідач написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути борг протягом одного місяця. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі. На його кількаразові вимоги відповідач не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв`язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом. Вважає, що з боку відповідача йому спричинені збитки в розмірі 1619,28 грн., оскільки зазначені кошти він міг вкласти до банку та отримати відсотки за вкладом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем надано розрахунок суми заборгованості, згідно якого : сума інфляційних втрат за період з 05.01.2012р. по 28.02.2015р. складає 1008,00 грн. (2800 х 1,005 х 1,249 х 1,031 х 1,053 = 3808 - 2800 = 1008,00 грн.); сума 3% річних за прострочення повернення боргу за період з 05.01.2012р. по 31.03.2015р. ( 3 роки 3 місяці) складає 273,00 грн. (2800 / 100 х 3 / 12 х 39 міс. = 273,00 грн.) Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 2800,00 грн., збитки в розмірі 1619,28 грн., компенсацію втрат від інфляції в розмірі 1008,00 грн., відсотки за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 273,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., за довідку про індекс інфляції в розмірі 23,79 грн. та витрати на оголошення в газету про виклик відповідача в розмірі 180,00 грн., згідно розрахунку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджено розписками, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 05.12.2011р. між сторонами був укладений у письмовій формі договір позики грошових коштів на суму 2800,00 грн. Вказані грошові кошти отримані відповідачем, що підтверджено розпискою. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі. Відповідач [PERSON] у розписці зобов`язався повернути борг протягом одного місяця. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 2800 грн. Позивач посилається на те, що відповідачем йому спричинені збитки в розмірі 1619,28 грн., оскільки зазначені кошти він міг вкласти в банк та отримати відсотки за договором банківського вкладу в зазначеній сумі. Відповідно до вимог ст. 623 ЦК України боржник, який порушив забов"язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Розмір збитків, завданих порушенням забов"язання, доказується кредитором. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати, якби її права не було порушено / упущена вигода/. Позивачем документально не підтверджено та не надано доказів, що за звичайних обставин він міг би отримати дохід в сумі 1619, 28 грн. Позивачем також надано розрахунок суми заборгованості, згідно якого : сума інфляційних втрат за період з 05.01.2012р. по 28.02.2015р. складає 1008,00 грн. (2800 х 1,005 х 1,249 х 1,031 х 1,053 = 3808 - 2800 = 1008,00 грн.); сума 3% річних за прострочення повернення боргу за період з 05.01.2012р. по 31.03.2015р. ( 3 роки 3 місяці) складає 273,00 грн. (2800 / 100 х 3 / 12 х 39 міс. = 273,00 грн.) Відповідач не спростував вказаних обставин. Договір позики не оспорював. Належних та допустимих доказів про те, що гроші ним не були отримані за договором, суду не надав. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошовий борг в сумі 2800,00 грн. та інфляційні втрати за період з 05.01.2012р. по 28.02.2015р. в розмірі 1008,00 грн. та 3% річних за просрочення виконання грошового забов"язання в сумі 273 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., за довідку про індекси інфляції в розмірі 23,79 грн., витрати на оголошення в газеті про виклик відповідача до суду, що підтверджено квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: partial