Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно . Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача -[PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Матір"ю позивача [PERSON], за життя було складено заповідальне розпорядження на користь позивача від 12.01.2010 року, посвідченого секретарем Королівської селищної ради Виноградівського району, за реєстровим №3. Єдиним спадкоємцем до спадкового майна за заповітом є позивач [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. При зверненні позивачем до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, нотаріусом позивачу було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, у зв»язку із тим, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З урахуванням всього вищевикладеного, позивач вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за ним права власності на вище вказане нерухоме майно. Позивач [PERSON], про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за без його участі. Відповідач-представник Королівської селищної ради Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.21). Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача -[PERSON] (а.с.12) Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Матір"ю позивача [PERSON], за життя було складено заповідальне розпорядження на користь позивача від 12.01.2010 року, посвідченого секретарем Королівської селищної ради Виноградівського району, за реєстровим №3.(а.с.11). Єдиним спадкоємцем до спадкового майна за заповітом є позивач [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. При зверненні позивачем до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, нотаріусом позивачу було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, у зв»язку із тим, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.18). Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження. Так, при зверненні позивача до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, нотаріусом позивачу було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 13.01.2015 року (а.с.5) та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №26/15 від 30.01.2015 року (а.с.9), вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], будівництвом завершений, і такий рахується за матір»ю позивача [PERSON], згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Она Н.М. від 06.11.2006 року за № 2077. Договір купівлі-продажу житлового будинку в КП «Виноградівське РБТІ» не зареєстрований. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено в судовому засіданні, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, але із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок не оформив свої спадкові права належним чином, а тому його право на спадкове майно підлягає судовому захисту. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є ґрунтовними, та підлягають до задоволення повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved