Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення про зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] та визнати за неповнолітньою [PERSON] право на проживання за адресою [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що в лютому 2013р. йому стало відомо про виписку його доньки [PERSON] з місця її постійної прописки від народження за адресою [ADDRESS], де відповідачу належить на праві власності ? частка квартири. Зняття з реєстрації [PERSON] було здійснено без його дозволу. Вважає, що зняття з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково зазначив, що його колишня дружина [PERSON] навмисне виписала дочку з [ADDRESS] у м. Львові з метою незаконного заволодіння квартирою [ADDRESS] Просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона з донькою постійно проживає за адресою [ADDRESS] Позивач з ціллю економії в оплаті за житлово-комунальні послуги просив її зареєструвати дочку за адресою [ADDRESS] у її бабусі, що вона й зробила. 29.08.2012р. позивач без її з дитиною відома уклав договір дарування, яким подарував квартиру [ADDRESS] своєму батькові [PERSON], який постійно проживає в м. Києві. Окрім цього, зазначила, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.12.2014р. визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], оскільки такий суперечить праву користування квартирою [PERSON] Просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні заперечив позовні вимоги в частині визнання за неповнолітньою [PERSON] права на проживання за адресою [ADDRESS]. В частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] поклався на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що з дитинства проживає в [ADDRESS] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача вказала, що [PERSON] з народження 1998р. проживає в [ADDRESS], незважаючи на реєстрацію за адресою [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1995 року, який розірвано у 2013 році. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Як вбачається з акту ЛКП «Навколо базару» від 10.03.2015р. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою [ADDRESS] у м. Львові, але не проживали за вказаною адресою. [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстрації 08.02.2013р. за адресою: [ADDRESS] у м. Львові. [PERSON] та [PERSON] фактично проживають [ADDRESS]. Викладені обставини встановлені рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.12.2014р. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Ч.3 ст. 160 СК України передбачено, що, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцять років, визначається нею самою. Згідно з Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012р. №1077, особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами [PERSON], яка досягла 14-річного віку була знята із реєстрації по [ADDRESS] у м. Львові на підставі її особистої заяви. Таким чином, [PERSON] знята з реєстрації по [ADDRESS] у м. Львові відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів. Враховуючи наведене, позивачем не доведено перед судом порушення відповідачем його та [PERSON]прав, свобод чи інтересів. Вимоги позивача спростовані відповідачем та матеріалами справи, що в свою чергу, дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed