Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

09.06.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №550АІ10130906001 від 06.09.2013 у розмірі 28148 грн. 20 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Східного комерційного макрорегіону та відповідачем 06.09.2013р. було укладено кредитний договір № 550АІ10130906001, за яким позивач надав відповідачу кредит одним траншем у розмірі 41930 грн. 00 коп. зі сплатою 14,10% річних. Відповідно до п.1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки ЗАЗ Sens, 2013 року випуску, чорного кольору. Позивач виконав своє зобовязання за договором, надав відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2015 року становить 28148 грн. 20 коп. і складається з такого: - 20749 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом; - 3844 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1252 грн. 79 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 1137 грн. 86 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 309 грн. 31 коп. розмір інфляційних витрат за кредитом; - 853 грн. 43 коп. розмір інфляційних витрат за відсотками. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення та просив додатково стягнути з відповідача витрати понесені ним на розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у газеті "Урядовий курєр" в розмірі 630,00 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» №142 від 30.07.2016. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 05.09.2016, згідно ст.225 ЦПК Українипостановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки.(а.с.23-25). Між ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Східного комерційного макрорегіону та відповідачем 06.09.2013р. було укладено кредитний договір № 550АІ10130906001, за яким позивач надав відповідачу кредит одним траншем у розмірі 41930 грн. 00 коп. зі сплатою 14,10% річних. Відповідно до п.1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки ЗАЗ Sens, 2013 року випуску, чорного кольору. На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі встановленому договором, відповідач в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідност. 625 Цивільного кодексу Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов,язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з наданого розрахунку, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 25757,56 грн. і складаються із такого: - 20749 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом; - 3844 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 309 грн. 31 коп. розмір інфляційних витрат за кредитом; - 853 грн. 43 коп. розмір інфляційних витрат за відсотками. Щодо вимоги про стягнення пені за вказаним договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позов пред'явлено до позивача яка зареєстрована в [INFO], яке згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до якого банки зобов'язаніу період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі. Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Із розрахунку заборгованості відповідача перед Банком станом на 22.10.2015 вбачається, що пеня була нарахована після 14 квітня 2014 року. Таким чином, вимоги про стягнення пені в сумі 2390,65 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 25757 (двадцять пять тисяч сімсот пятдесят сім) грн. 56 коп. Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку з відповідачів, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки. 06.09.2013 року, для забезпечення гарантії повернення кредиту, між [PERSON], [PERSON] та Позивачем був укладені Договори поруки №1,2 від 06.09.2013, відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність по зобовязанням відповідача\~ в повному\~ обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором. Відповідно\~до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед\~ кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо\~ інше не встановлено договором поруки.\~ Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Згідно з п. 6.2 договору поруки, договір поруки набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання зобовязань по кредитному договору. Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що [PERSON] своєчасно і у повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а в силу положень ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суд вважає вимогу позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в солідарному порядку\~такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення [NUMBER] від 17.05.2016 позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., а тому він підлягає стягненню з відповіда на користь позивача та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 630 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідачана користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial