Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

24 вересня 2019 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області пред`я- вила цивільний позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , 2011 р. народження, до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стяг- нення аліментів та позбавлення батьківських прав батька та стягнення аліментів на утримання ди- тини, посилаючись на слідуючі обставини. Відповідачі у справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Хлопчик народився коли батьки вже не проживали разом. З самого народження він проживав з матір`ю, яка постійно змінювала місце проживання. Постійного місця проживання та роботи відповідачка не має. В березні 2018 року до служби у справах дітей надійшла скарга від мешканців м.Татарбуна- ри Одеської області про неналежне ставлення матері до виховання та утримання дитини. З нею не- одноразово проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання нею своїх батьків- ських обов`язків, вона попереджалась про наслідки безвідповідального батьківства. 13.07.2019 р. до служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації надійшло повідомлення про те, що близько 09 год. на центральній площі у м.Татарбунари виявлено малолітню дитину [PERSON] без супроводу дорослих. Працівниками поліції дитину було доставлено до дитячого відділення КНП «Татарбунарська ЦРЛ», де він перебував до тимчасового влаштування в сім`ю родичів. В хо- ді бесіди з дитиною з`ясовано, що мати часто зловживає алкогольними напоями, постійного місця проживання та роботи немає. Родина часто переїздить до нових співмешканців матері. Вночі з 12 на 13 липня 2019 року хлопчик ніч провів на лавці в парку у м.Татарбунари, а вранці мати зали- шила його на нового знайомого, а сама поїхала за речами в с.Борисівка, де мешкала останній час з сином. На теперішній час хлопчик влаштований в родину родичів та проживає в родині тітки [PERSON] в с.Грибівка Овідіопольського району Одеської області, відвідує школу за місцем проживан- ня. За слів відповідачки, [PERSON] не являється біологічним батьком дитини, тривалий час вони разом не проживають. Відповідач не визнає себе батьком [PERSON] , тому погоджується з позба- вленням його батьківських прав. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.51). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, у телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а.с.48)., Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.45,50), причина неявки суду не відома. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапису- вального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступ- ного. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фі- зичний, духовний та моральний розвиток. Як передбачено ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, ма- ють право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і мора- льний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, пова- жати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечуєть- ся системою державного контролю, що встановлена законом. За змістом п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» - у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рі- шення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновле- ння і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від вико- нання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток ди- тини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до куль- турних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психоло- гічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального по- водження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від ба- тьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) видно, що батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Копією наказу Татарбунарської райдержадміністрації від 19.07.2019 р. (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] , 2011 р. народження, тимчасово влаштовано в родину тітки [PERSON] , 1986 р. на- родження. За місцем проживанням [PERSON] характеризується посередньо, на даний час працює за най- мом, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, в побуті та громадсь- ких місцях веде себе спокійно, що видно з характеристики. З листа виданого службою у справах дітей Болградської райдержадміністрації (а.с.10) вбачаєть- ся, що з [PERSON] була проведена роз`яснювальна бесіда, з якої встановлено, що останній дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , оскільки він не є біологічним батьком дитини. Як видно з акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та довідки про склад сім`ї (а.с.11), будинок скла- дається з трьох кімнат, є природний газ, опалення, кухня, мають земельні паї. [PERSON] в буди- нку проживає разом з батьком [PERSON] . З копії розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області (а.с.14,16-17) вбачається, що вказаний орган вважає за доцільне відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та позбавити бать- ківських прав [PERSON] відносно хлопчика. З листа служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації, адресованого начальни- ку Татарбунарському ВП Арцизького ВП ГУНП України в Одеській області, ставиться питання вжити заходи щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.184 КУп АП за ухилення від виконання батьківських обов`язків та проінформувати про вжиті заходи служ- бу у справах дітей (а.с.15). З характеристики виданої виробничим структурним підрозділом «Львівська дирекція залізнич- них перевезень» (а.с.32) слідує, що [PERSON] за період роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, дисциплінована, добросовісно та якісно виконує свої посадові обов`язки, сумлінно вико- нує завдання та окремі доручення, користується повагою серед колег по роботі. Довідкою виконкому Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 1366 (а.с.34) підтверджується, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.35), остання проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по винен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною пов- ноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не вико- нують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до ді- тей. В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досяг- нення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 24.09.2019 р. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки неналежні умови проживання створю- ють загрозу життю та здоров`ю дитини, у зв`язку з чим подальше знаходження малолітньої дитини у цій сім`ї представляє загрозу для його життя та здоров`я, усебічного розвитку та морального ви- ховання. Дані обставини свідчать про нехтування батьками потреб малолітнього на сімейне вихо- вання та батьківську турботу і любов, а тому суд приходить до висновку про відібрання дитини від відповідачки без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері мож- ливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібра- ння. Батько дитини [PERSON] без поважних причин протягом тривалого часу ухиляється від ви- конання своїх батьківських обов`язків, тому суд, діючи в інтересах малолітнього [PERSON] , вва- жає за доцільне позбавити його батьківських прав. Крім того, задовольняючи позов, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів алімен- ти на утримання дитини, виходячи із встановленого законом обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Також з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Украї- ни. На підставі викладеного,

Outcome: approved