Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], зазначено як запис мати у свідоцтві про народження [PERSON], що записано в книзі народжень за 1932 р. № 1575, та [PERSON], як зазначено у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] - є одна і таж сама особа; встановити, що [PERSON] є рідною онукою [PERSON], що померла [INFO] р., свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона мала дошлюбне прізвище [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Таким чином, є донькою [PERSON], який помер [INFO] У свідоцтві про народження батька заявника - [PERSON], що записано в книзі народжень за 1932 р. № 1575, здійснено запис, що його батьками є [PERSON], а матір"ю є [PERSON] - її бабуся. Але, в свідоцтві про смерть бабусі зазначено її ПІБ як - [PERSON] (зазначені дані на російській мові, оскільки так вказано в свідоцтві про смерть серія [NUMBER]). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз HAH України № 056/720-2 від 15.12.2014 p. ім'я «[PERSON]», та «[PERSON]» є ідентичними. Запис ім'я, по батькові [PERSON] та ім'я, по батькові [PERSON] також є ідентичними. Розходження в записах цих імен по батькові пояснюється документальною фіксацією двокомпонентної форми ([PERSON]) і форми, утвореної від імені [PERSON] ([PERSON]). Таким чином, [PERSON], що вказана матір'ю [PERSON] у свідоцтві про його народження, та [PERSON], яка зазначена у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] - є одна і та ж особа, яка була матір'ю померлого [PERSON] - її рідного батька. Вона не має можливості іншим шляхом, окрім судового, встановити той факт, що [PERSON] та [PERSON] - є одна і та ж особа, а також, що вона є рідною онукою [PERSON], що померла [INFO]., свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, просив її задовольни та пояснив, що встановлення даного факту необхідно для отримання права на захоронення до бабусі. Представник заінтересованої особи - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; до суду надійшла заява про розгляд справ за відсутності представника Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві, заперечення щодо заяви відсутні. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO], виданим відділом ЗАГСу Шевченківського району м. Києва,. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.12.1989 р., виданим Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених. Відповідно до свідоцтва про народження № 105 від 14 грудня 1932 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] року, виданого відділом ЗАГСу Радянського району м. Києва, [INFO] р. померла [PERSON]. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз HAH України № 056/720-2 від 15.12.2014 p. ім'я «[PERSON]», та «[PERSON]» є ідентичними. Запис ім'я по батькові [PERSON] та ім'я по батькові [PERSON] є ідентичними. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В даному разі заявник просить встановити факт, який не породжує для нього юридичні наслідки, а відтак в задоволенні заяви необхідно відмовити. Крім цього, суд звертає увагу на те, що встановлення того факту, що певна особа є однією і тією ж особою, чинним законодавством не передбачено.

Outcome: dismissed