Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач у квітні 2018 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 21.09.2016 р. сторони уклали контракт про проходження військової служби (навчання) з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального закладу. Наказом ректора університету від 30.11.2017 р. відповідача як курсанта 2 курсу було відраховано через недисциплінованість та наказом начальника інституту від 13.12.2017 р. виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА», оголошено суму до відшкодування за час навчання у розмірі 30 835,68 грн., з яких, вартість продовольчого забезпечення за період його навчання складає 29 971,68 грн., грошове забезпечення становило 864,00 грн., речове забезпечення - 3 317,69 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати понесені позивачем витрати витрати на його навчання та утримання. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] витрати на загальну суму в розмірі 30 835,68 грн. та судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018 р. розгляд справи, за клопотанням представника позивача, призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 16-17). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт із відміткою "невірна адреса" повернувся до суду без вручення адресату, проте, суд направив на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі, з позовною заявою та додатками за адресою, вказаною Адресним бюром, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2016 р. між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» та матросом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с. 8-9). Відповідно до витягу з наказу Національного університету «Одеська морська академія» №2092 від 30.11.2017 р., матроса [PERSON], курсанта 2 навчального курсу відраховано за недисциплінованість (а.с. 10). Оголошена сума до відшкодування за час навчання в Інституті Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія» складає 30 835,68 грн., з яких: грошове забезпечення - 864,00 грн., продовольче забезпечення - 29971,68 грн., речове забезпечення - 3317,69 грн. Вказаний розмір відшкодування позивачу повідомлено, про що він зазначив в повідомленні про свою незгоду на відшкодування інституту (а.с. 11). Станом на день розгляду справи в суді у добровільному порядку відповідачем вказана сума не відшкодована. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад'юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України. Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно д п.84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженогоУказом президента України №1053/2001 від 07 листопада 2001 року, курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов'язані з навчанням у триманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються КМУ. Постановою КМУ від 12 липня 2006 року №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місяця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напряму - згідно з ст.3 Постанови КМУ від 12 липня 2006 року №964, відповідно до ст.4 якої передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Загальна сума витрат на утримання відповідача в інституті ВМС НУ «Одеська морська академія» становить 30 835,68 грн. У добровільному порядку відповідачем дані кошти не сплачені. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що оголошена сума до відшкодування за час навчання в інституті склала 30 835,68 грн., а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved