Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину , в якому зазначив, що відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 25.09.2015 року [PERSON] [INFO], засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Згідно вироку суду [PERSON] 31.07.2015 року приблизно о 21 годииі 30хвилин, керуючи в стані алкогольного сп'яніння власним автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі швидкістю біля 60 км/год по проїжджій частині дороги в смт.Добровеличківка по вул. Челюскінців навпроти домоволодінь №82, 84 в бік автовокзалу порушуючи п.п.2.3 "а", "б", 12.1, 13.4.5 ПДР України, не відмовившись від руху па несправному автомобілі, малюнок протектора передніх коліс яких мав наднормовий знос, перевищив швидкість та при екстреному гальмуванні втратив контроль над керуванням автомобілем, здійснив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення зі скутером Mustang МТ 50 під керуванням неповнолітнього [PERSON], [INFO], який рухався по вул.Челюскінців в бік центру смт.Добровелнчківка. В результаті [PERSON] своїми діями вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №90 від 31.08.2015 року відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя.Відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 25.09.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.Вироком питання відшкодування розміру фактичних витрат закладів охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого не вирішувалось. Згідно довідки Добровеличківської центральної районної лікарні від 29.10.2015 року 741/01-15 потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON], [INFO] перебував па стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Дoбpoвeличківської ЦРЛ з 31.07.2015 року по 10.08.2015 року, тобто 10 ліжко-днів. На лікування хворого у відділенні хірургії Добровеличківською ЦРЛ витрачено біоджетних коштів у розмірі 2 573 грн. 20 коп. Після лікування в Добровеличківській ЦРЛ [PERSON] було направлено для продовження лікування до Кіровоградської дитячої обласної лікарні. Згідно довідки Кіровоградської дитячої обласної лікарні №1821 від 28.10.2015 року [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Кіровоградської дитячої обласної лікарні з 10.08.2015 року по 21.08.2015 року, тобто 11 ліжко-днів. На лікування хворого у травматологічному відділенні, Кіровоградською дитячою обласною лікарнею витрачено бюджетних коштів у розмірі 2 432 грн. 43 коп, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Прокурор в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, надали суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовільнити. Представник Добровеличківської ЦРЛ у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, надали повідомлення про слухання справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують. Представник Кіровоградської дитячої обласної лікарні у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, надали клопотання про слухання справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав до суду заяву про слухання спраив в його відсутності, позов визнає повністю. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 25.09.2015 року відповідач по справі [PERSON] [INFO], засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме - 31.07.2015 року приблизно о 21 годииі 30хвилин, керуючи в стані алкогольного сп'яніння власним автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі швидкістю біля 60 км/год по проїжджій частині дороги в смт.Добровеличківка по вул. Челюскінців навпроти домоволодінь №82, 84 в бік автовокзалу порушуючи п.п.2.3 "а", "б", 12.1, 13.4.5 ПДР України, не відмовившись від руху па несправному автомобілі, малюнок протектора передніх коліс яких мав наднормовий знос, перевищив швидкість та при екстреному гальмуванні втратив контроль над керуванням автомобілем, здійснив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення зі скутером Mustang МТ 50 під керуванням неповнолітнього [PERSON], [INFO], який рухався по вул.Челюскінців в бік центру смт.Добровелнчківка. В результаті [PERSON] своїми діями вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №90 від 31.08.2015 року відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя.Відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 25.09.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.Вироком питання відшкодування розміру фактичних витрат закладів охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого не вирішувалось.Згідно довідки Добровеличківської центральної районної лікарні від 29.10.2015 року 741/01-15 потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON], [INFO] перебував па стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Дoбpoвeличківської ЦРЛ з 31.07.2015 року по 10.08.2015 року, тобто 10 ліжко-днів. На лікування хворого у відділенні хірургії Добровеличківською ЦРЛ витрачено біоджетних коштів у розмірі 2 573 грн. 20 коп. Після лікування в Добровеличківській ЦРЛ [PERSON] було направлено для продовження лікування до Кіровоградської дитячої обласної лікарні. Згідно довідки Кіровоградської дитячої обласної лікарні №1821 від 28.10.2015 року [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Кіровоградської дитячої обласної лікарні з 10.08.2015 року по 21.08.2015 року, тобто 11 ліжко-днів. На лікування хворого у травматологічному відділенні, Кіровоградською дитячою обласною лікарнею витрачено бюджетних коштів у розмірі 2 432 грн. 43 коп. Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.93 № 545, стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до зазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п.3 ППВС України №11 від 07.07.95 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат- витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рп/99 визначив, що прокурори та їх заступники вправі звернутися до суду з позовною заявою виключно в інтересах держави. Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів держави у випадках, передбачених законом. Згідно ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій/бездіяльності/фізичних або юридичних осіб. Отже, прокурор мав підстави для звернення до суду з даною вимогою, а у суду є підстави для її задоволення. На підставі викладеного, Конституції України, ст. ст.1166, 1206 ЦК України та

Outcome: approved