Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. 03.12.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 5447, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №500963141 від 28.10.2014 в сумі 190\~077,74 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 59\~763,33 грн., сума заборгованості за відсотками та комісіями 130\~314,41 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 28.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір № 500963141, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 62\~510,23 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно Додатку №1 від 28.10.2014 до Кредитного договору №500963141 від 28.10.2014 кінцевий термін повернення кредиту 29.10.2017. Згідно рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2015 року по справі №339/384/15-ц із [PERSON] в користь ПАТ «Альфа-Банк» за вищевказаним кредитним договором стягнуто заборгованість в сумі 72\~205,01грн. 21.01.2021 позивачу на мобільний надійшла СМС про опис майна по кредиту. Після чого, за допомогою програмного додатку «Дія» та Єдиного реєстру виконавчих проваджень він дізнався про наявність виконавчого провадження № 63983173, яке перебуває у приватного виконавця Ігнатіва О.Л., що відкрито із примусового виконання Виконавчого напису від 03.12.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт капітал» суми у розмірі 191\~077,74 грн. по кредиту отриманому в Альфа банку. Вказаний виконавчий напис позивач вважає необґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить вимогам закону. Виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням вимог ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки із дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років. Так, згідно Додатку №1 від 28.10.2014 до Кредитного договору №500963141 від 28.10.2014 кінцевий термін повернення кредиту 29.10.2017. Таким чином, за вказаних обставин три роки із дня виникнення права вимоги згідно умов кредитного договору сплило 29.10.2020, натомість виконавчий напис вчинено 03.12.2020. Крім цього, ПАТ «Альфа Банк», звернувшись 07.09.2015 із позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредитного боргу, відтак враховуючи позицію висловлену у Постановах Великої Палати Верховного Суду днем виникнення права вимоги ПАТ «Альфа Банк» є 07.09.2015-день пред`явлення позову до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім цього виконавчий напис нотаріуса вчинений всупереч приписів Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться на підставі нотаріально посвідченого договору. Виконавчий напис нотаріуса вчинений із порушенням 2.3 п.2 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій без належного повідомлення боржника. Також виконавчий напис вчинено щодо заборгованості яка є необґрунтованою, не є безспірною та без документів,які б підтверджували б її обґрунтованість. Оскільки згідно правових висновків Верховного Суду чітко вказано про припинення права кредитора та незаконність нарахування відсотків за кредитом, неустойки та комісії після закінчення терміну кредитування, або після пред`явлення позову про дострокове стягнення заборгованості до позичальника. У даному випадку кредитним договором визначено кінцевий термін повернення кредиту 29.10.2017, а позов про дострокове повернення кредиту пред`явлено до [PERSON] 07.09.2015. Таким чином, банк втратив право нараховувати відсотки за кредитом, неустойки та комісії з 07.09.2015, тобто із дати звернення із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що згідно п.2.3 Кредитного договору дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії 29.10.2017. Разом з тим, як вбачається із Виконавчого напису нотаріуса стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 20.11.2020, а сума заборгованості складає 190\~077,74грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису щодо заборгованості, до якої було включено комісію банку за управління кредитом, нарахованої на підставі нікчемних положень кредитного договору (оскільки він не був посвідчений нотаріально) беззаперечно свідчить про те, що така не є безспірною, а також відсутність законних підстав для його вчинення. На підставі вищевикладеного просить позов задоволити, крім цього стягнути із відповідача витрати на правову допомогу. 02.02.2021 відкрито провадження у справі. 23.02.2021 ТзОВ «Вердикт Капітал» подало відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що у задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Так як вважає, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса згідно чинного законодавства повинно існувати на момент звернення. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вважає, що нотаріусу з їх сторони були надані усі документи, які підтверджують безспірність заборгованості, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ від 29.06.199 №1172. \~ \~ \~ \~19.04.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Онищук Т.Н. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання черговий раз не з`явився, однак належно був повідомлений про час та місце судового засідання про що свідчить розписка про отримання судової повістки долучена до матеріалів справи. Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та з врахування поданого відзиву на позов. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна подала заяву про розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~Треті особи - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний виконавець Ігнатів Олекса Любомирович в судові засідання на неодноразові виклики не з`являлися, будь - яких заперечень, пояснень суду не надали, про належне їх повідомлення свідчасть розписки про отримання судових повісток долучені до матеріалів справи. Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності третіх осіб за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 03.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено Виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТзОВ «Вердикт капітал», який є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа Банк» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договором 500963141 від 28.10.2014 кредитної суми заборгованості у розмірі 191\~077,74 грн.(а.с.108). 22.12.2020 постановою приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича відкрито виконавче №63983173 із примусового виконання Виконавчого напису від 03.12.2020 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТзОВ «Вердикт капітал», який є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа Банк» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договором 500963141 від 28.10.2014 кредитної суми заборгованості у розмірі 191\~077,74грн (а.с.26). Згідно зі\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до пункту 19 статті 34\~Закону України\~"Про\~нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчинення виконавчого напису. Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з для виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,88 Закону\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Однак відповідач не надав суду жодних доказів безспірності заборгованості. Позивач посилається також на те, що виконавчий напис видано за вимогами поза строком позовної давності. З матеріалів справи судом встановлено, згідно Додатку №1 від 28.10.2014 до Кредитного договору №500963141 від 28.10.2014 кінцевий термін повернення кредиту 29.10.2017. Згідно рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2015 року по справі № 339/384/15-ц із [PERSON] в користь ПАТ «Альфа-Банк» за вищевказаним кредитним договором стягнуто заборгованість в сумі 72\~205,01грн.(а.с.19-21). Отже, враховуючи кінцеву дату повернення кредиту три роки із дня виникнення права вимоги, згідно умов кредитного договору сплило 29.10.2020, а виконавчий напис нотаріуса вчинено 03.12.2020. Крім цього, як встановлено судом укладений виконавчий напис нотаріуса від 03.12.2020 вчинений на не нотаріально посвідченому договорі, як це передбачено Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999. А про те що дана кредитна заборгованість є не безспірна свідчить й та обставина, що ПАТ «Альфа Банк» звернувшись у 07.09.2015 до суду із позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості використав право вимоги, а також те , що банк та відповідач втратили право нараховувати відсотки за кредитом, неустойки та комісії з 07.09.2015 року - дати звернення із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом із\~тим,\~як вбачається\~із Виконавчого\~напису стягнення\~заборгованості проводиться\~за період з 16.01.2019\~по 20.11.2020,\~а сума\~заборгованості складає\~190\~077,74\~грн.,\~в тому\~числі:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить 59\~763,33\~грн.;\~сума заборгованості\~за відсотками\~та комісіями складає 130\~314,41\~грн. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями, які містяться у\~\~п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. \~\~\~\~Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~\~\~\~\~В силу положень\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. \~\~\~\~ Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність допущених приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. порушень при вчиненні виконавчого напису від 03.12.2020 р. за реєстровим номером 5447, та неправомірності дій стягувача при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, в зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження судових витрат, суду надані: договір про надання правової допомоги від 09.08.2019 (а.с.103-104);додаткова угода №25/01/2021 до Договору про надання правової допомоги №б/н від 09.08.2019(а.с.105), акт виконаних робіт №26/02/21 від 26.02.2021 (а.с.106), копія квитанцій № ПН2435539 від 01.03.2021 та № ПН2456152 від 19.03.2021 на суму 4000.00грн. та відповідно на суму 3000.00 грн.(а.с.107) ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1056388 від 27.01.2021 (а.с.40). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 7000 грн. Згідно із ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved