Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до Деснянського районного суду м. Київ з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2019 приблизно о 16:30 в с. Рожни, Броварського району, Київської області, на перехресті вулиць Свободи з Хутірською з вини відповідача, [PERSON] , який керував автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди вказаним транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП. Згідно Звіту № 345/М/2019 спеціаліста ТОВ «Незалежна експертна компанія» встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] становить 47 344,75 грн., які відповідно до платіжного доручення № 1155380 від 21.11.2019 сплачені. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Незалежна експертна компанія» за послугу оцінки вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу у розмірі 872,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1153890 від 16.10.2019 р. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача відшкодування в розмірі 48 217,35 грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 19.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копію позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі. оскільки відповідач не скориствся своїм право на подучі відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних в матерілах справи доказів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст.280 ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 20.08.2019 приблизно о 16:30 в с. Рожни, Броварського району, Київської області, на перехресті вулиць Свободи з Хутірською з вини відповідача, [PERSON] , який керував автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди вказаним транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, а власникам автомобілів - матеріального збитку. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту № 345/М/2019 спеціаліста ТОВ «Незалежна експертна компанія» встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] становить 47 344,75 грн. 22.08.2019 до МТСБУ звернувся власник автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно до Наказу № 12257 від 18.11.2019, зазначено, що МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 47 344,75грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатили [PERSON] грошові кошти в розмірі 47 344,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1155380 від 21.11.2019. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Незалежна експертна компанія» за послугу оцінки вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу у розмірі 872,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1153890 від 16.10.2019 р. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) Страхового бюро України про стягнення коштів в розмірі 48 217,35 грн з яких: сума виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач в розмірі 47344,75 грн та витрати на оплату послуг оцінки вартості (розміру) збитків в розмірі 872,60 грн, оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2 102,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved