Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 15 січня 2005 року між нею [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦСу Василівського РУЮ Запорізької області за актовим записом за № 01. На даний час шлюб між нею та [PERSON] розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 31.03.2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею, [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2009 року з віповідача [PERSON] стягнено на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також на її користь стягнено кошти на її утримання. Василівським районним судом Запорізької області 04.08.2009 року був виданий виконавчий лист. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням № 14369083, [PERSON] не сплачував аліменти, починаючи з травня 2009 року по жовтень 2015 року. Крім того, факт несплати [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] також підтверджується довідкою № 904, виданою відділом державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області від 09.11.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно не отримує аліменти від [PERSON] за період з 01.05.2015 року по 31.10.2015 рік. В 2008 році [PERSON] виїхав за межі України, а саме в Узбекистан, але там життя його не склалось і він в 2009 році повернувся до м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. З 2009 року [PERSON] ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя і фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки - [PERSON], взагалі не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її морального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання донькою освіти. 04 грудня 2015 року позивачка перебуває у другому зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінено на «[PERSON]». На даний час вона проживає зі своїм другим чоловіком [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько аліменти на утримання доньки не сплачує, не приймає участі в її вихованні. Вже тривалий час [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки [PERSON], її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не піклується з донькою, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизначених норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання доньки, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками по відношенню до [PERSON], [INFO], тому вона вимушена звернутися до суду за захистом законних прав та охороняємих законом інтересів з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує. В судові засідання 07 жовтня 2016 року, 21 жовтня 2016 року, 21 листопада 2016 року відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, однак про причини неявки суду не повідомлено, заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до початку судового засідання надали суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити за підставами, викладеними в позовній заяві та прийняти до уваги долучений до матеріалів справи Висновок Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.11.2016 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], самостійних вимог на предмет позову не заявляють. Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що з 15 січня 2005 року [PERSON], позивач по справі, перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у відділі РАЦСу Василівського РУЮ Запорізької області за актовим записом № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦСу Василівського РУЮ Запорізької області 15 січня 2005 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). [INFO] від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі, - [PERSON], про що Дніпрорудненською міською радою в книзі записів актів громадянського стану про народження 17 лютого 2009 року зроблено відповідний запис за № 33, що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини від 17.02.2009 року серії [NUMBER], копія якого є в матеріалах справи (а.с.8). 10.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької област від 31.03.2011 року, що підтверджується відміткою у свідоцтві про одруження та копією вказаного судового рішення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.9,50). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2009 року з віповідача [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини, а також стягнуто з віповідача на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. 24.07.2009 року вказане рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26.06.2009 року набрало законної сили (а.с.49). 04.08.2009 року Василівським районним судом Запорізької області виданий виконавчий лист, який позивачкою був пред"явлений до виконання. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, проведеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції в Запорізькій області Супрун В.В. від 09 листопада 2015 року по виконавчому листу № 2-1270\\09 за виконавчим провадженням ВП №143690783 заборгованість за період з 01 травня 2009 року по 31 жовтня 2015 року включно, станом на 01 листопада 2015 року складає в загальному розмірі - 64998,13 грн. (а.с.12). З довідки, виданої Відділом державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції в Запорізькій області за № 904 від 09.11.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 01 травня 2015 року по 31 жовтня 2015 року включно, згідно з виконавчим листом №2-1270 від 04 серпня 2009 року, що видав Василівський районний суд Запорізької області про стягнення з [PERSON], який народився [INFO] в Узбекистані, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повнолітня дитини, почав стягнення з 27 травня 2009 року, тобто з дня подання позову до суду (а.с.11, 13). 04 грудня 2015 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №169. Та після реєстрації шлюбу позивачка набула прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області 04 грудня 2015 року, яке міститься в матеріалах справи (а.с.7) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області від 10 серпня 2016 року, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], мешкає в трьох кімнатах гуртожитку разом зі своїм другим чоловіком [PERSON], 1984 року народження (в цивільному шлюбі проживали з 2012 року, офіційно шлюб укладено в 2015 році) та малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], ученицею 2-Б класу КЗ «Дніпрорудненська ЗОШ І-ІІІ ступенів «Талант» (а.с.16). Відповідно до довідки, виданої КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» Василівської районної ради Запорізької області за № 01/341 від 11 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO], навчається у 2-Б класі школи "Талант". За час навчання в школі її батько [PERSON] та мати [PERSON] виявляли належний рівень турботи та виховання, відвідували батьківські збори, цікавились успіхами доньки у навчанні та брали активну участь у житті класу та школи (а.с.17). Згідно даних Запорізького обласного відділу УДМС України в Запорізькій області, станом на 29 вересня 2016 року за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області [PERSON] зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться (а.с.29). Згідно інформації опікунської ради виконкому Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за № 11/12-1195 від 04.10.2016 року [PERSON] орендував квартиру за адресою: [ADDRESS] до 2009 року. У цьому ж році повернувся проживати в Узбекістан, так як є громадянином даної країни (а.с.56). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], складеного 14 листопада 2016 року провідним спеціалістом апарату Дніпрорудненської міської ради Запорізької області Джемелою Н.П., встановлено, що [PERSON] проживає в трьох кімнатах гуртожитку разом зі своїм другим чоловіком [PERSON], 1984 року народження (в цивільному шлюбі проживали з 2012 року, офіційно шлюб укладено в 2015 році) та дитиною [PERSON], [INFO], ученицею 2-Б класу КЗ «Дніпрорудненська ЗОШ І-ІІІ ступенів «Талант». В квартирі гуртожитку у дитини є своя окрема кімната, в якій все необхідне для виховання та утримання дитини (своє ліжко, письмовий стіл, комп'ютер, шафа для одягу, іграшки). Сім'я веде спільне господарство, батьки піклуються про дитину, про її виховання, утримання та здоров'я. Шлюб з батьком дитини [PERSON] розірвано в 2011 році, фактично не проживають з 2008 року. Донька народилась у його відсутність. Батько дитини аліменти на її утримання не сплачує, не приймає участі в її вихованні та утриманні. 12 жовтня 2016 року [PERSON] надіслав заяву, завірену нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербургу, в якій відмовився від своїх батьківських прав на доньку (а.с.51). Згідно характеристики КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» Василівської районної ради Запорізької області за №01/509 від 08 листопада 2016 року, виданої [PERSON] щодо навчання доньки [PERSON], учениці 2-Б класу, в якій зазначено, що [PERSON] показала себе як турботлива мама, яка намагається забезпечити дитину всім необхідним для навчання та гармонійного розвитку. Постійно цікавиться успішністю [PERSON] під час відвідування школи, коли потрібно, просить допомоги для усунення прогалин знань і виконує всі рекомендації вчителя. Мама відвідує всі батьківські збори, є членом батьківського комітету. Дитина є активним учасником шкільних олімпіад та конкурсів. В яких займає призові міста. Дівчина завжди виконує домашні завдання, ходить до школи чиста та охайна. Спілкування в сім'ї з дитиною спокійне, гармонійне, взаємовідносини товариські, довірливі. Разом з мамою в навчанні та вихованні бере активну участь чоловік - [PERSON]. Приймає участь в налаштуванні класної кімнати до навчання, завжди цікавиться успішністю дівчини та працює над усуненням недоліків в навчанні. Сім'я користується повагою серед батьків класу (а.с.52). Відповідач [PERSON], [INFO] надав заяву, датовану 12 жовтня 2016 року, яка посвідчена нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербургу Ашастін П.П., даною заявою повідомив, що він відмовляється від батьківських прав на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та дає свою згоду на її удочеріння (а.с.53.54). Згідно Висновку за №01-39/1490 від 21 листопада 2016 року, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO] та у даному Висновку вказано про те, що [PERSON] з 15 січня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON]. З 2008 року [PERSON] та [PERSON] спільно не проживали, не вели спільного господарства, не виховували дитину та не підтримували один з одним жодних стосунків. В період народження дитини подружжя вже разом не проживало. У березні 2011 року шлюб між подружжям було розірвано. Зі слів [PERSON] з 2008 року та по теперішній час [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти та взагалі з донькою не спілкувався. На сьогодні відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 64998 грн. [PERSON] проживає на території Російської Федерації у м. Санкт-Петербург. Відповідач надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] та не заперечує проти усиновлення її іншою особою. [PERSON] вдруге вийшла заміж. Її родина проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вважає та називає своїм батьком вітчима [PERSON]. Дитина навчається у 2-Б класі КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» Василівської районної ради Запорізької області. Мати дитини та вітчим виявляють належний рівень турботи, виховують дитину, відвідують батьківські збори, цікавляться успіхами доньки у навчанні та беруть активну участь у житті класу і школи. Для розгляду даного питання, надання обґрунтованого та всебічно дослідженого письмового висновку про доцільність/недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, вказане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації, яка відбулася 16 листопада 2016 року. Після з'ясування всіх обставин даного питання, вивчивши матеріали справи, заслухавши Позивача та враховуючи письмову згоду батька дитини, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO] (а.с.57-58). Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Відповідно до ст.ст.25, 27, 29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою ВР 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. У відповідності до положень ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та крім того, у повному обсязі визнані відповідачем, що вбачається з його нотаріально посвідченої заяви на адресу компетентних органів від 12.10.2016 року, та суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] за тими підставами, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], взагалі не проявляє до доньки батьківської турботи, байдуже ставиться до її виховання, успіхами у навчанні та її долею взагалі не цікавиться, дитину за місцем її проживання та навчання не відвідує, з донькою не спілкується. Таким чином, батько дитини - [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання власної доньки, надавши нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав, тому формальна наявність батька усуває можливість її удочеріння іншою особою, тому суд вважає необхідним, виключно в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved