Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Голова райдержадміністрації 22.02.2018 року як представник органу опіки та піклування звернувся в суд із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою звернення до суду з позовом вважає те, що малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Монастирищенської РДА з 04.05.2016 року. Дитина залишилась без батьківського піклування у зв»язку із тим, що її мати, [PERSON], відбувала покарання в місцях позбавлення волі. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] відбувала покарання в установах державної кримінально-виконавчої служби з 19.05.2016 року до 17.11.2017 року. Після звільнення, 20.11.2017 року вона звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини. Висновок про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері служба у справах дітей готує на підставі обстеження житлово-побутових умов матері та перевірки наявності або відсутності заробітку або іншого доходу. Встановлено, що [PERSON] не працює, на облік районного центру зайнятості не стала, інших доходів не має. Проживає переважно у знайомих та продовжує вести асоціальний спосіб життя, за вказаним у заяві місцем проживання, [PERSON] відсутня, тому обстежити умови її проживання не виявилось можливим. Згідно довідки - характеристики, наданої виконкомом Леськівської сільської ради, [PERSON], після повернення з місць позбавлення волі, за місцем реєстрації в с.Матвіїха не проживає. За час проживання в селі зарекомендувала себе негативно: до батьківських обов'язків відносилась безвідповідально, зловживала спиртними напоями. Позбавлена батьківських прав відносно старшого сина [PERSON], [INFO]. За інформацією Монастирищенського відділення поліції, в листопаді 2017 року [PERSON] притягувалась до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, крім того, 21.01.2018 відносно неї відкрито кримінальне провадження, передбачене ч.1 ст. 185 КК України. Малолітня донька [PERSON], [PERSON], перебуває на повному державному утриманні в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради з 17.05.2016 року. Мати життям та здоров'ям своєї дитини не цікавилась, участі в її утриманні та вихованні не приймала. Свого ставлення до виконання батьківських обов'язків не змінила і після повернення з місць позбавлення волі, жодного разу не поцікавилась долею дитини, не виявила бажання провідати доньку або хоча б зателефонувати до закладу, де та виховується. До районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] з'явилась лише один раз, 20.11.2017 року. Більше співпрацювати з соціальними фахівцями бажання не виявляла, до РЦСССДМ не з'являлась, на телефонні дзвінки не відповідає. Від спілкування з працівниками служби у справах дітей та районного ЦСССДМ ухиляється. У зв'язку з викладеним, орган опіки та піклування прийшов до висновку про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері. Факти, зазначені в позовній заяві, підтверджуються інформаціями районного відділення поліції, РЦСССДМ, висновком органу опіки та піклування та іншими документами. Відповідно до ст.170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років на 1 півріччя 2018 року становить 1492 грн, ціна позову становить 4476 грн (50 % від прожиткового мінімуму для дитини за 6 місяців). Підтверджують про те, що іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом, з тих самих підстав Монастирищенською райдержадміністрацією не подавалось. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України « Про судовий збір», органи опіки та піклування звільняються від сплати судового збору в разі подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно до її малалітньої дочки, [PERSON], [INFO], та стягнути з неї кошти на утримання дитини, [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на рахунок дитини. У судові засідання представник позивача органу опіки та піклування Монастирищенської РДА Редька Людмила Миколаївна не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с.28). У судові засіданя відповідач двічі не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Поскільки від відповідача не надійшло відзиву, будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: - відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; -відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 13.05.2016 року Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області серії [NUMBER], в графі «батько» записано «[PERSON]», в графі «мати»-«[PERSON]». Відомості про батька при державній реєстрації народження дитини проведено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) (а.с.4,5); - згідно розпорядження №59, виданого 26.05.2016 року Монастирищенською РДА, малолітня [PERSON] направлена на повне державне утримання до державного інтернатного закладу (а.с.7); -відповідно до інформації про здійснення соціальної роботи із [PERSON] №21 від 07.02.2018 року, в Монастирищенському РЦСССДМ перебуває на обліку сім"я, яка опинилися в складних життєвих обставинах, [PERSON], 1995 року народження, яка до листопада 2017 року перебувала в місцях позбавлення волі. Дана особа звернулась до Центру 20.11.2017 року, повідомивши про бажання повернути дитину, [PERSON], 2016 року народження, яка тимчасово перебуває в Будинку дитини, написавши відповідну заяву у службу у справах дітей. Працівником РЦСССДМ було надано [PERSON] роз'яснення щодо необхідності пред'явлення необхідних документів (паспорта, ідентифікаційного номера) для взяття даної особи під соціальний супровід та надання допомоги для вирішення даного питання. [PERSON] рекомендовано якнайшвидше вирішити питання з місцем проживання, так як власного житла у неї не має. У ході проведення соціальної роботи в телефонному режимі [PERSON] обіцяла прийти з необхідними документами до Центру, але на даний час так і не з'явилася, телефон вимкнений або не відповідає (а.с.8); - згідно до довідки-характеристики №59, виданої 07.02.2018 року виконкомом Леськівської сільської ради, [PERSON], народилася [INFO] в с.Жовтневе Монастирищенського району Черкаської області. Зареєстрована за адресою [ADDRESS], була засуджена, після повернення з місць позбавлення волі фактично по місцю реєстрації не проживає. За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. До батьківських обов»язків ставилась безвідповідально, неодноразово залишала малолітню дитину без догляду. У житловому будинку збирались компанії, де вживали алкогольні напої, часто перебувала в нетверезому стані (а.с.9); -відповідно до довідки про відвідування [PERSON], комісією, на підставі заяви [PERSON] про повернення їй малолітньої дитини, [PERSON], 05.02.2018 року було відвідано [PERSON] за вказаною в заяві адресою: [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], ця кімната в гуртожитку належить її родичам. На час відвідання кімната була зачинена, зі слів сусідів, жильці тут з'являються рідко, останні кілька днів їх не бачили. [PERSON] члени комісії зустріли біля під'їзду будинку, [PERSON] мала неохайний вигляд, відчувався запах перегару. [PERSON] повідомила, що тут не проживає, прийшла за речами, тимчасово проживає у знайомих, адресу вказати відмовилась. [PERSON] розповіла, що не працевлаштувалась, має проблеми з правоохоронними органами. Чому уникає спілкування з соціальними службами, пояснити не захотіла. З [PERSON] проведено бесіду, роз'яснено мету її відвідування та запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо можливості повернення їй дочки. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] ухиляється від співпраці із соціальними службами та не має постійного місця проживання (а.с.10); -згідно довідки серії ЧРК №08382, виданої Уманською виправною колонією №129, [PERSON], [INFO], відбувала покарання з 19.05.2016 року до 17.11.2017 року (а.с.11); -відповідно до відповіді №211, наданої 15.02.2018 року КЗ «Черкаський обласний центр спеціалізований Будинок дитини», у даному закладі перебуває малолітня дитина - [PERSON], яка поступила до закладу 02.06.2016 року відповідно до розпорядження Монастирищенської РДА №59 від 26.05.2016 року. За час перебування дитини в закладі мати доньку не провідувала, житям та здоров»ям не цікавилась, участі в утриманні та вихованні не приймала. Письмових та усних запитів про дитину на адресу закладу не надходило (а.с.12); -згідно відповіді №358/54/03-18, наданої 07.02.2018 року Монастирищенським ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, 29.11.2017 року [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] Монастирищенським ВП притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження. 25.01.2018 року відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження, передбачене ч.1 ст.185 КК України, по даному факту 05.02.2018 року оголошено про підозру. Інших компрометуючих матеріалів Монастирищенське ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області на [PERSON] не має (а.с.13); -відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 15.02.2018 року №39/01-01-НО, на засіданні комісії з питаньзахисту прав дитини при райдержадміністрації, протокол №4 від 08.02.2018 року, розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON] відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 19.05.2016 року до 17.11.2017 року. Після звільнення, 20.11.2017 року звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини - [PERSON]. Службою у справах дітей проведено перевірку умов проживання [PERSON] Встановлено, що [PERSON] не працює, інших доходів не має, проживає переважно у випадкових знайомих, продовжує вести паразитичний та асоціальний спосіб життя. Свого ставлення до виконання батьківських обов'язків, після повернення з місць позбавлення волі, мати не змінила: життям та здоров'ям своєї доньки не цікавиться, участі в її утриманні та вихованні не приймає. Від здійснення соціального супроводу та співпраці з районним центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді [PERSON] ухиляється. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, враховуючи висновок служби у справах дітей про неможливість повернення малолітньої дитини, [PERSON], на виховання матері та рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації (протокол № 4 від 08.02.2018 року), Монастирищенська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає доцільним, в інтересах малолітньої дитини, позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.14). Судом відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року повно, всебічно, об»єктивно з»ясовано обставини справи, в тому числі і ставлення матері до дитини, та в судовому засіданні встановлено повну байдужість відповідача до життя дитини, що також проявилось і в тому, що в жодне із судових засідань відповідач не з»явилася, знаючи, що спір знаходиться на розгляді в суді, ніяких дій не вчинила, коштів для дитини не надає. Із вищезазначених доказів судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання елементарних речей, враховуючи її вік, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею в майбутньому освіти. При цьому, судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою, не виконує вказаних обов»язків, так як не бажає цього робити, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов»язками. Тому, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення і вважає, що таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: -згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. -відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду; -згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей; -відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; -згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; -відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить одну четверту, на двох дітей становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. -відповідно до ч.2 ст.182 СК України в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - відповідач позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], що не звільняє її від обов"язку по його утриманню, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утрмання дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв"язку з чим у задоволенні позову в іншій частині відмовити. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.430 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved