Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за неналежне надання медичних послуг. Позовна заява обґрунтована, що в лютому 2020 року позивачка звернулася до Лікувально-діагностичного центру «[INFO]», зокрема до лікаря [PERSON] за медичною допомогою, а саме: лікування та протезування зубів у зв`язку зі скаргами на порушення функцій жування, відсутність зубів, порушення нормальної естетики ротової порожнини. Медична допомога у вигляді стоматологічних послуг надавалася відповідачем з лютого по серпень 2020 року. Лікар - стоматолог [PERSON] , який займався лікуванням позивача, завірив її, що допоможе їй та надасть якісну медичну допомогу по лікуванню та протезуванню її зубів. Відповідачем знято відбитки зубів та, в подальшому, поставлено містки на верхню щелепу зліва і справа та на нижню щелепу зліва і справа (протезування проводилося посегментно - разом 19 одиниць). Після того як було поставлено місток на верхню щелепу зліва, у позивача виник набряк у ротовій порожнині, причиною якого був гнійний пульпіт (як наслідок недотримання технології обпилювання зубів). З даного питання позивач зверталася до відповідача. Лікар зробив алергопроби, також через 2 дні зняв місток (цирконієву конструкцію), що призвело до появи тріщини у зубі. Безпосередньо у «[INFO]» було проведено лікування верхнього 3-го зуба справа та верхніх 3-го та 6-го зуба зліва. В подальшому, лікар провів підготовку (обпилювання) зубів під містки на верхній щелепі справа та за зробив новий відбиток верхньої щелепи та через 5 днів встановив містки на верхню щелепу. Після завершення протезування у позивача виникли нові проблеми у вигляді цілодобового болю зубів, позивачеві стало важко розмовляти, у неї порушилась дикція, з`явилась припухлість ясен та стало важко приймати їжу через неправильне виведення оклюзійної кривої. Через болі і дефекти зовнішнього вигляду обличчя позивач не могла працювати та нормально себе почувати. На своє лікування позивач витратила близько 65000 гривень, але жодного разу їй не надали будь-якої квитанції або іншого документального підтвердження про сплати послуг. Позивачка намагалась вирішити це питання, але отримала у відповідь категоричну відмову. Так. відповідачем було проведено наступні маніпуляції за рекомендацією лікаря у зазначеній послідовності, за які позивачем щоразу сплачувались кошти готівкою: чистка - 700,00 грн.; зняття відбитків - 600,00 грн.; протезування нижньої щелепи справа - 18000,00 грн. ( місток на 6 одиниць); зняття відбитків - 600,00 грн.; протезування нижньої щелепи зліва - 9000,00 грн. ( місток на 3 одиниці); зняття відбитків - 600,00 грн.; протезування верхньої щелепи зліва - 12000,00 грн. ( місток на 4 одиниці); зняття відбитків - 500,00 грн.; протезування верхньої щелепи справа - 18000,00 грн. ( місток на 6 одиниць 24.08.2020 року. Крім того, у «[INFO]», у процесі підготовки до протезування проведено лікування зубів, за яке після кожного відвідування сплачувалися позивачкою кошти: 24.07.2020 року - 320.00 грн.; 28.07.2020 року - 1370.00 грн.; 29.07.2020 року - 780.00 грн.; 30.07.2020 року - 470.00 грн.; 04.08.2020 року - 670.00 грн.; 11.08.2020 року - 1320,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх професійних обов`язків та необхідністю проведення подальшого нового лікування та протезування, що пов`язане з виправленням його помилок, позивач змушена була звернутися до інших лікарів та, відповідно, витрачати додаткові кошти, які також повинні 6ути відшкодовані відповідачем. Позивач зверталася до відповідача з вимогою усунути недоліки протезування. Відповідач, разом із запрошеним по вимозі позивача зубним техніком, оглянули ротову порожнину позивача, проте не змогли дійти до спільної думки, які конструкції треба переробляти. Бачачи невпевненість в діях медпрацівників, позивачка відмовилася під подальших дій лікаря та запропонувала повернути витрачені нею кошти. Спочатку відповідач погодився повернути кошти, проте пізніше сказав, що поверне лише частково. На оплату стоматологічних послуг наданих відповідачем позивачка витратила грошові кошти в сумі 64930,00 грн., а на усунення недоліків роботи відповідача (обов`язкове лікування зубних каналів перед протезуванням, що не було зроблено відповідачем) - 35430 грн.. Крім того, на проведення повторного ортопедичного лікування за рекомендацією КЕК. Також, відповідачем при наданні стоматологічних послуг допущено й інші порушення: медична картка стоматологічного хворого форми 043/о не велась, що є порушенням наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110 (зі змінами); відсутня форма №003-6/о («Інформативна добровільна згода пацієнта на проведення лікування та на проведення операції та знеболення»); в медичній карті відсутній план обстеження і план лікування з особистим підписом пацієнтки про згоду. Відсутність медичної документації ускладнило подальше лікування, яке проводилось з метою усунення недоліків лікування, що призвело до проведення різного роду обстежень, що є небажаним, зважаючи на загальний стан здоров`я позивача та наявні в неї захворювання. Позивачка вважає, що в результаті надання відповідачем медичної допомоги та оплати наданих медичних послуг між сторонами виникли договірні правовідносини. У випадку ненадання чи неналежного надання медичної допомоги пацієнтові, до завданої шкода каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я застосовуються правила як про договірну, так і деліктну відповідальність. У разі надання медичної послуги, яка містить істотні недоліки, пацієнт як споживач має право на розірвання такого договору, а також на відшкодування завданих йому збитків. Погіршення стану здоров`я позивачки настало після надання їй медичної допомоги відповідачем в умовах недотримання обов`язкових умов надання медичної допомоги. Даний факт підтверджується, зокрема, Висновком клініко-експертної оцінки. Також позивачка вважає, що з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Окрім того позивачка вважає, що в наслідок неправомірних дій відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні прав. Дії відповідача призвели до тривалого лікування та моральних переживань, наслідки яких змушена усувати по даний час. Позивачка змушена звертатися до лікарів, що призвело до негативних змін та порушення її нормальних життєвих зв`язків. Таким чином завдану відповідачем моральну шкоду позивачка оцінює в 400000,00 грн. З урахуванням наведеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 233360.00 грн., моральну шкоду у сумі 400000.00 грн., та здійснити розподіл судових витрат. Відповідач скористався правом відзиву на позовну заяву, в якому заперечив стосовно наведених позивачкою обставин. Позивач заперечує факт надання послуг з протезування та передання йому відповідачкою грошових коштів, вважає, що матеріали справи не містять даних про те, що саме він є завдавачем шкоди, відсутні дані про його протиправну поведінку, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Також позивач вважає суму в розмірі 133000 грн. на виготовлення ортопедичних конструкцій значно завищеною. У відповідача відсутня будь-яка медична документація щодо лікування позивачки, а відтак він не може виконати ухвалу суду про витребування доказів. Також звертає увагу суду, що позивачка скеровувалась до іншого суб`єкта господарювання з метою діагностики та лікування щелепно-лицьової системи, а тому не відомо хто завдав їй шкоди. З наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Просили допитати в судовому засіданні заявлених свідків, які з`явилися до суду. На допиті свідка [PERSON] , яка не з`явилася до суду, не наполягають. Позивачка в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у позовній заяві, та додатково пояснила, що витрати понесені на лікування вона собі записувала вдома на листку. Протез виготовляв технік, однак вона вважає, що шкода їй завдана відповідачем який неналежно виконав свою роботу. Вона зверталась в іншу клініку, де її порадили звертатись із скаргою, що вона і зробила. Послуги з протезування, які їй було необхідно надати, є досить складними, і не в кожній клініці можуть взятися за таку роботу. Відповідач свою вину визнавав та погоджувався повернути їй тільки частину витрачених коштів. Витрати на зубного техніка повернути відмовлявся. Вона відмовилась від отримання частини коштів. Вважає, що вина відповідача в завданні їй шкоди, окрім зібраних письмових доказів, підтверджується також показами свідків. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні додатково зазначила, що згідно наданого «Лічницею Ткачука» прайсу цін, коронка на діоксині цирконію котує 150 євро (п. 29 прайсу). З урахуванням 19 коронок можна визначити загальну суму, за таку послугу. Також позивачка понесла і понесе витрати пов`язані з неякісним лікуванням та усуненням їх наслідків, які підтверджені матеріалами справи. Вважає, що ними доведено факт наявності шкоди, протиправної поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку, а тому просила позов задовольнити. Окрім того, після початку розгляду справи по суті, позивачка та її представник заявили клопотання про обов`язкову участь відповідача в судовому засіданні. Судом протокольно відмовлено в даному клопотанні, у зв`язку з порушенням строків заявлення такого клопотання (ст. 182 ЦПК України), а також відсутністю настання умов для відкладення розгляду справи (п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України). Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав зазначених у відзиві, суду додатково пояснив, що відповідачем не визнається, ані факт надання позивачці послуг, ані факт отримання від неї грошей. Вважає, що позивачка намагається довести обставини, на які вона посилається, недопустимими доказами. В матеріалах справи відсутній договір про надання медичних послуг чи будь-які документи на підтвердження факту оплати послуг. Факт оплати не може підтверджуватися показами свідків. Також просить на брати суд до уваги надану відповідачем роздруківку з мобільного додатку «Viber», оскільки такій доказ не відповідає порядку подання електронних доказів. Зазначає, що відповідачем заперечується факт переписки. Також звертає увагу суду, що така переписка не місить інформації на підтвердження доводів позивача. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка 28.09.2020 звернулася із скаргою до Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА за фактом неякісно наданих послуг з лікування та протезування відповідачем в діагностичному центрі «[INFO]» з лютого по серпень 2020 року (а.с. 8 -10). Згідно з листа Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА було організовано експертом ДОЗ ОДА із стоматології комісійний розгляд викладених у скарзі фактів. При об`єктивному обстеженні комісією встановлено: наявні незмінні мостоподібні протези з опорою на 18, 15,13 справа, 23, 25, 26, 35, 37. У пацієнтки наявні зубощелепні деформації, спричинені частковою відсутністю зубів. За даними ортопантомографії встановлено, що 13, 23, 26 ендодонтично ліковані. Знято незнімну конструкцію на нижній щелепі справа, 43, 44, 45, 48 - депульповані. Відпрепарований 44 опорний зуб в контакті з мостоподібним протезом верхньої щелепи. Вітальні опорні зуби покриті штучними коронками, а саме 18, 15, 25, 35 і 37 мають гіперчутливість. Діагноз: часткова відсутність зубів III клас за Кенеді, генералізований пародонтит 1 ступеня розвитку, зубощелепні деформації, дефект твердих тканин 11, 12, 21, 22, 31, 41. Рекомендовано: зняти мостоподібні протези з верхньої і нижньої щелепи; провести гігієну ротової порожнини, зняти зубні відкладення; провести лікування гіперестезії та при необхідності ендодонтичне лікування вітальних опорних зубів з гіперчутливістю: 18, 15, 25, 35, і 37; провести планування ортопедичного лікування з врахуванням оклюзійних співвідношень та деформацій; провести повторне ортопедичне лікування естетичними незнімлими мостоподібними протезами (а.с. 10). 11.11.2020 позивачка звернулася із заявою до Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА про проведення клініко-експертної оцінки якості наданих послуг (а.с. 11). Згідно наказу Департаменту охорони здоров`я № 335 від 18.09.2020 створена обласна координаційна рада з контролю якості медичної допомоги. Для розгляду заяви [PERSON] створена комісія у складі зав. кафедри ортопедичної стоматології ІФНМУ проф. [PERSON], зав. кафедри терапевтичної стоматології проф. [PERSON] , доц. кафедри ортопедичної стоматології [PERSON] та головний спеціаліст - юрисконсульт Департаменту охорони здоров`я [PERSON]. Комісія розглянувши заяву п. [PERSON] встановила наступне. Пацієнтка проходила лікування і протезування в «[INFO]» в м. Івано-Франківськ у період з лютого по серпень 2020. Лікар-стоматолог [PERSON] представив ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, видану МОЗ України 27.07.2017 року [NUMBER], а також сертифікат - лікаря спеціаліста за спеціальністю Стоматологія [NUMBER], дійсний до 31 січня 2024 року. Представлено посвідчення лікаря стоматолога-ортопеда [PERSON] про наявність вищої категорії за спеціальністю ортопедична стоматологія, лікаря-стоматолога [PERSON] за спеціальністю стоматологія. Не представлена інформована згода пацієнтки на лікування та медична облікова документація. При суб`єктивному обстеженні 08.10.2020р. зі слів пацієнтки встановлено, що протезування незнімними протезами на основі диоксиду циркону проводилося фрагментарно (кожен мостоподібний протез окремо). Протезування незнімними конструкціями на верхній і нижній щелепах проводилося на вітальних зубах, після чого розвинулись ускладнення з боку пульпи та періодонтальних тканин, що обумовило необхідність знімання конструкцій протезів і проведення ендодонтичного лікування. При протезуванні було завищено висоту прикусу на мостоподібних протезах справа і зліва, не враховано наявність деформацій. На час обстеження скарги пацієнтки були на затруднене пережовування їжі, гіперчутливість і біль у вітальних опорних зубах, дискомфорт при рухах нижньої щелепи, при змиканні щелеп, розмові, посмішці і жуванні. При об`єктивному обстеженні 08.10.2020 р. комісією було встановлено наявні незнімні мостоподібні протези з опорою на 18, 15-, 13 справа, 23, 25, 26, 35, 37. У пацієнтки діагностовано зубощелепні деформації, спричинені частковою відсутністю зубів. За даними ортопантомографії встановлено, що 13, 23, 26 ендодонтично ліковані. Проведено зняття незнімної конструкції на нижній щелепі справа, 43, 44, 45, 48 - депульповані. Відпрепарований 44 опорний зуб знаходиться в оклюзійному контакті з мостоподібним протезом верхньої щелепи. Вітальні опорні зуби, які покриті штучними коронками, а саме 18, 15, 25, 35 і 37 мають гіперчутливість. Висновоком клініко-експертної оцінки встановлено діагноз: часткова відсутність зубів III клас за Кенеді, генералізований пародонтит 1 ступеня розвитку, зубощелепні деформації, дефекти твердих тканин 11, -12, 21 -; 22, 31, 41 (а.с. 13). З досліджених листів Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації від 17.04.2021 та 17.05.2021, які надані на адвокатський запит від 08.04.2021, вбачається, що [PERSON] був присутній на засідання і не заперечував щодо факту надання медичної допомоги [PERSON] (а.с. 121, 124). Проте, згідно з протоколом засідання клініко-експертної комісії від 08.10.2020, комісія засідала в складі членів комісії та за участі [PERSON] .. Комісія з`ясувала обставини скарги з приводу ортопедичного лікування у « [INFO] » (зі слів [PERSON] ) (а.с. 141). Суд визначає суперечність інформації наданої в цих документах. Так, за даними протоколу засідання комісії ФОП [PERSON] на засіданні комісії присутній не був, що не узгоджується з інформацією наведеною в листах Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації від 17.04.2021 та 17.05.2021, в яких зазначено, що [PERSON] був присутній на засіданні і не заперечував щодо факту надання медичної допомоги [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який працює зав. кафедри ортопедичної стоматології ІФНМУ, та був головою клініко-експертної комісії суду показав, що він мав тільки усну розмову з [PERSON] на кафедрі в кабінеті, в якій останній не заперечував факт надання ортопедичної допомоги [PERSON] .. [PERSON] сказав, що подумає про можливість врегулювання спору. Документального підтвердження факту надання послуг комісія немає, тому висновок щодо надання послуг [PERSON] був наданий з урахуванням пояснень [PERSON] та наявних в комісії документів. Також зазначив, що Департамент охорони здоров`я не має впливу на лікаря [PERSON] , оскільки ліцензію на діяльність видає МОЗ України. Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що інформація наведена в листах Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації від 17.04.2021 та 17.05.2021 про присутність [PERSON] на засідання комісії і не заперечення ним факту надання медичної допомоги [PERSON] , не відповідає дійсності, та спростована: протоколом засідання клініко-експертної комісії від 08.10.2020, згідно з яким участь [PERSON] на засіданні комісії не підтверджена; показами свідка [PERSON] , який підтвердив тільки факт особистої розмови з [PERSON] , тобто не на засіданні комісії. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суд, що позивачка є його цивільною дружиною, від дачі показань в порядку ст. 63 Конституції не відмовився. Суду показав, що позивачка лікувалась у відповідача десь 4-5 місяців, почала лікування зимою 2020 року. Йому відомо, що вона лікувалася тільки в нього, та витратила на лікування значну суму, точно не може сказати, зазначає, що десь біля 70000 грн. Знає, що брала гроші з дому і несла за лікування, чи передавала відповідачу не бачив. Не пам`ятає чи був присутній в кабінеті під час лікування, проте в клініці був, бачив через скло, що відповідач лікував позивачку. Яке саме лікування надавалося не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що позивачка є його мамою, від дачі показань в порядку ст. 63 Конституції не відмовився, суду показав, що лікаря [PERSON] він порекомендував мамі він особисто. Декілька разів він приходив з мамою на лікування до [PERSON] . Відповідач кожного разу виставляв рахунок за лікування, мама їх оплачувала. Як передавалися кошти не бачив. Коли він особисто лікувався у відповідача, то кошти передавав йому в руки. Знає, що на лікування витрачено біля 50000 грн. Особисто не бачив як проводилося лікування, бо в кабінеті лікаря ніхто не сидить з сторонніх. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він перебуває з позивачкою в дружніх відносинах. Вона в квітні сказала йому, що лікує зуби, він її декілька разів особисто підвозив до « [INFO] » (3-4 рази). З нею в клініку не заходив. В кінці літа позивачка сказала йому, що їй там щось не правильно роблять, і треба змінити клініку. Також до матеріалів справи позивачкою додано роздруківку листування між нею та відповідачем з мобільного додатку «Viber» (а.с. 39-48). Оцінюючи такий доказ на предмет його допустимості суд зазначає, що в ВС у постанові у справі № 753/10840/19 від 13 липня 2020 року визнав роздруківку з «Viber» допустимим доказом. Проте, в даній справі слід враховувати те, що відповідачем не підтверджено факт такого листування, а відтак суд оцінює такий доказ критично. Підтвердження факту переписки та її змісту можливе тільки в процесуальний спосіб, зокрема шляхом призначення відповідної експертизи, однак позивачки з цього приводу не подавала до суду відповідних клопотань. Також зміст листування в зазначеній роздруківці не містить прямих доказів на підтвердження тих обставин, на які позивачка посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема щодо обсягу наданих послуг, їх вартості та інше. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на підставі поданої позивачкою роздруківки з мобільного додатку «Viber» не можливо встановити дійсні обставини справи. Також у справі ухвалою суду від 22.04.2021 призначена комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Обласному бюро судово-медичної експертизи, із залученням фахівців у галузі стоматології. На вирішення комісійної судово-медичної експертизи поставити наступні питання: 1. На які захворювання та патологічні процеси ротової порожнини, зубів страждала [PERSON] станом на лютий 2020 року, до початку лікування та протезування зубів? 2. Чи дотримано під час лікування та протезування зубів [PERSON] Протоколу надання медичної допомоги, затвердженому Наказом МОЗ України «Про затвердження Протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями "ортопедична стоматологія", "терапевтична стоматологія", "хірургічна стоматологія", "ортодонтія", "дитяча терапевтична стоматологія", "дитяча хірургічна стоматологія"» від 23.11.2004 р. № 566? У випадку недотримання, які саме порушення були вчинені? 3. Чи є прямий причинний зв`язок між наданням послуг з лікування та протезування зубів [PERSON] та погіршення її стану здоров`я, а саме: поява затруднення пережовування їж:. гіперчутливість і біль у вітальних опорних зубах, дискомфорт при рухах нижньої щелепи, при змиканні щелеп, розмові, посмішці і жуванні в період з лютого по серпень 2020 року? 4. Чи правильно була вибрана тактика лікування [PERSON] враховуючі стан її зубів на момент надання послуг з лікування та протезування? 5. Чи правильно надавалася медична допомога [PERSON] під час лікування та протезування зубів? Якщо ні, то до яких наслідків це призвело чи могло призвести без усунення даних недоліків (а.с. 81-83). Відповідно до Висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) №51, експерти прийшли до таких підсумків: 1. Згідно наданої ортопантогомограми на ім`я [PERSON] від 13.02.2020 року, (до початку лікування), наявні часткова відсутність зубів 3 клас за Кенеді, зубощелепові деформації, генералізований пародонтит ІІ-ІІІ ступеня, каріозні дефекти твердих тканин 1З, 11, 12, 23, 26, 35, 34. 33, 44. 45 зубів, відсутнє співвідношення центральної лінії, явно виражена зміна оклюзійної кривої по Шпею, відмічаються зміни скроневонижньощелепових суглобах (правий, лівий), хронічний артрозоартрит (внаслідок тривалої втрати жувальної групи зубів). Наявні незнімні ортопедичні конструкції, а саме: консольні з опорою на 15 і 25 зубах : виражена генералізована утертість жувальної поверхні нижніх і верхніх зубів. Відмічається феномен Попова-Годона (висування зуба з альвеолярної кістки) в ділянці 48, 45, 16,15 зубів з створенням жувального блоку. 2.3.4. В зв`язку з відсутністю первинної медичної документації на час лікування [PERSON] в «[INFO]», амбулаторної карти стоматологічного хворого, щоденників надання їй стоматологічної допомоги, надати відповіді на поставлені запитання немає можливості, а також немає можливості встановити причинний зв`язок з виникненням скарг після надання стоматологічного лікування та протезування. 5. У зв`язку з відсутністю медичної документації, даних про об`єм, складність, характер, ступінь втручання і надання стоматологічної допомоги лікарями, які були задіяні в лікувальному процесі [PERSON] в «[INFO]», надати відповідь «Чи правильно надавалася медична допомога [PERSON] під час лікування та протезування зубів? Якщо ні, то до яких наслідків це призвело чи могло призвести без усунення даних недоліків» немає можливості (а.с. 110-113). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 233360,00 грн., з яких: 64930,00 грн. - оплата стоматологічних послуг відповідачу; 35430 грн. - усунення недоліків роботи відповідача перед протезуванням; 133000,00 грн. - вартість повторного ортопедичного лікування. Щодо стоматологічних послуг та їх оплати позивачкою в сумі 64930,00 грн., суд зазначає, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження факту надання відповідачем як кожної стоматологічної послуги зокрема, так і комплексу всіх послуг в цілому. Свідок [PERSON] підтверджуючи в суді факт надання відповідачем послуг позивачці (без визначення яких саме, їх вартості) посилається на показання з чужих слів, а саме відповідача по справі, який одночасно не визнає факти надання послуг та отримання коштів за такі послуги. З урахуванням того, що відповідач заперечує позов, та з урахуванням вимог ст.92 ЦПК України, в якій визначено, що допит сторони в справі в якості свідка можливий тільки за згодою сторони, суд приходить до висновку, що повідомлені свідком [PERSON] обставини про визнання відповідачем факту надання послуг позивачці, не можуть вважатися допустимим доказом. Свідок [PERSON] посилається на обставини, які стали йому відомі від позивачки, що має наслідком аналогічного визнання таких доказів недопустимими. Також свідок [PERSON] підтвердив факт того, що позивачка як мінімум 3 рази прибувала до «[INFO]». В суду немає об`єктивних підстав не довіряти таким показам свідка, проте, зазначені покази не доводять, ані факту надання відповідачем конкретних медичних послуг, ані оплати коштів за такі послуги. До показів свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що їм відомо про суми витрачених коштів на лікування, суд ставиться критично, оскільки свідок [PERSON] є членом сім`ї позивачки, а свідок [PERSON] є близьким родичем. При цьому, зазначені свідки не були безпосередніми очевидцями факту передачі позивачкою грошових коштів відповідачу за лікування, а також називають різні суми коштів витрачених на лікування. При цьому суд зазначає, що факт оплати за послуги не може підтверджуватися показами свідків. Відповідно до ч. 8 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», із змінами від 16.01.2020, виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином позивачка посилаючись на показання свідків, чи на прайси цін за послуги в «[INFO]» (а.с. 22, 23), намагається довести суду факт оплати коштів за послуги доказами, які не можуть вважатися допустимими. Щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 35430 грн. на усунення недоліків роботи відповідача перед протезуванням, та 133000,00 грн. - вартості повторного ортопедичного лікування, суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Для застосування відповідальності передбаченої ст. 1166 ЦК України (відшкодування шкоди) необхідною передумовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування шкоди. З досліджених в судовому засідання доказів, не можливо встановити особу, яка завдала позивачці шкоди, а відтак і причинний зв`язок між протиправною поведінкою такої особи та завданою шкодою позивачці. Окрім того, суд погоджується із позицією представника відповідача про те, що позивачка до початку її огляду експертами ДОЗ ОДА зверталася до інших суб`єктів господарювання, які надають стоматологічні послуги. Зазначені обставини в судовому засіданні підтверджені позивачкою. Суд розуміє, що в ситуації, яка склалася в позивачки, виникла необхідність у терміновому наданні стоматологічних послуг, проте слід враховувати, що зазначена обставина, без наявності інших прямих доказів протилежного, також перешкоджає беззаперечному доведенню тієї обставини, що шкода частково чи в цілому завдана конкретною особою. У відповідності до ст. 33 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах. Закон України «Про захист прав споживачів» визначає, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ) (п. 7. Ч. 1. ст. 1). Як зазначалося, ч. 8 ст.10 цього Закону також містить положення про те, що виконавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Суд зазначає, не позивачка не скориставшись правом на укладення письмового договору, або правом на отримання розрахункового документу (який підверджує факт усного договору), акту виконаних робіт, чи іншого документу який би міг засвідчити факт надання їй неякісної послуги конкретним суб`єктом господарювання. Зазначене зумовило настання для позивачки негативних юридичних наслідків, які унеможливлюють захист її інтересів в цивільно-правовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що в судовому засіданні позивачкою не доведено факт надання відповідачем їй неякісних стоматологічних послуг та послуг з протезування, їх вартість, факт оплати, та відповідно не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою їй шкодою, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed