Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volksvagen Touareg NF, 2013 р. випуску, кузов № [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 50009762 від 02.08.2013 р., в розмірі, який станом на 02.11.2017 р. становить 342150,52 гривні, а також стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 50009762, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 257421,18 гривень, що еквівалентно сумі кредиту в доларах США в розмірі 31600,93 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,9% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.08.2018 р. для купівлі автомобіля Volksvagen Touareg NF, 2013 р. випуску, кузов № [NUMBER] ,. В забезпечення виконання зобов`язання між сторонами був укладений Договір застави № 50009762 від 06.08.2013 р., за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки Volksvagen Touareg NF, 2013 р. випуску, кузов № [NUMBER] , що належав йому на праві власності. Позивач посилається на те, що в зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов Кредитного договору та порушення термінів повернення Кредиту, позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу від 16.06.2017 р. щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором, яка не була виконана. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 02.11.2017 р. становить 342150,52 гривні Оскільки на підставі п.5.1 Договору застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання або часткового невиконання заставодавцем своїх зобов`язань, враховуючи положення Закону України «Про заставу», позивач просить звернути стягнення на предмет застави, шляхом його продажу з публічних торгів. 27.03.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Загальні умови кредитування є несправедливими та суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача. Умови Кредитного договору встановлюють вимогу щодо сплати щомісячних платежів по кредиту в еквіваленті іноземної валюти - долара США та з прив`язкокою до обмінного курсу даної валюти на день здійснення платежів. Крім того, відповідач посилається на те, що ТОВ «Порше мобіліті» виставляло відповідачу рахунки на оплату заборгованості з порушення умов Кредитного договору та Загальних умов кредитування, на свій власний розсуд встановлювало обмінний курс для здійснення погашення кредиту, який відрізнявся в бік збільшення від офіційного курсу валют ПАТ «Креді Агріколь Банк». 12.03.2020 р. Голосіївським районним судом м.Києва вирішено питання про закриття підготовчого провадження у справі. Представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на неналежність як доказу у справі розрахунку заборгованості, складеному позивачем, а також звернув увагу суду на аудиторський висновок, який складений за заявою відповідача та який підтверджує, що ТОВ «Порше Мобіліті» при виставленні рахунку для сплати заборгованості при нарахуванні відсотків застосовував обмінний кур, що не відповідав обмінному курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк», а отже є порушенням договору і призвело до безпідставного стягнення грошових коштів. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 50009762 . У відповідності до п. 1.1. Загальних умов кредитування ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалося надати Позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях, Згідно положень Кредитного договору усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування. Пунктом 1.3 Загальних умов кредитування передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених особливостей. В Кредитному договорі сторони погодили, що курс долара буде застосовуватись відповідно до курсу ПАТ «Креді Агріколь Банк». Судом встановлено, що позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 257 421, 18 грн., що в еквіваленті становило 31 600, 93 дол. США для купівлі автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg NF, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 2 967 куб. см. За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник, згідно з п. 2.1. Загальних умов кредитування, сплачує Позивачу проценти за процентною ставкою, визначеною у Кредитному договорі. Зазначену процентну ставку, за умовами Кредитного договору, Сторони визначили на рівні 9,90 % на рік, та передбачили, що вона є змінною відповідно до ц. 2.3. Загальних умов. Відповідно до п.1.4.2 Загальних умов кредитування, термін кредитування, погоджений Сторонами в Графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення Кредиту частками щомісячно на відповідну дату поточного місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.08.2018 року. Позичальник, згідно з п. 1.2. Загальних умов, зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 1.6. Загальних умов зобов`язання Відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50009762 від 02.08.2013 року були забезпечені Договором застави № 50009762 від 06.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 1746, згідно з умовами якого Відповідач надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 2 967 куб. см. (надалі - «Предмет застави»), що належав йому на праві власності. Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов Сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється Відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця. Сторони також погодили, що відповідно до п.8.1 Загальних умов кредитування, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Відповідно до п.8.3 Загальних умов кредитування ТОВ «Порше Мобіліті» має право направити позичальнику перший лист щодо сплати штрафу у розмірі еквівалента 15 євро або 20 доларів за кожен випадок порушення позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4. Якщо Позичальник у розумний строк після направлення першого листа продовжує порушувати вказані статті, Товариство направляє другий лист. У такому випадку штраф за порушення Позичальником складатиме еквівалент 20 євро або 25 доларів США. Якщо позичальник у розумний строк після направлення другого листа продовжує порушувати вказані статті, Кредитор має право направити третій лист і у такому випадку штраф за порушення умов договору становитиме 25 євро або 30 доларів США. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом (ст.591 ЦК України). Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок ого станом на 02.11.2017 р. у нього наявна заборгованість, яка складається з: 1) простроченої заборгованості з оплати періодичних платежів за кредитом в сумі 32 480 грн. 33 коп., з яких:30018, 02 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за Кредитом; 376, 99 грн. - сума 3% річних за час прострочення за Кредитом;828, 68 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за Кредитом; 1256, 64 грн. - сума нарахованої пені за час прострочення за Кредитом; 2)заборгованості з дострокового повернення Кредиту в сумі 245 189, 40 грн., з яких: 237 110, 60 грн. - сума заборгованості за Кредитом; 5716, 64 грн. - розмір пені;2 362,16 грн. - сума 3% річних; 3) заборгованості за процентами після направлення вимоги в сумі 7825, 30 грн., з яких: 7 580,13 грн. - сума боргу; 39,59 грн. - сума 3% річних; 73,63 грн. - сума інфляційних втрат; 131, 95 грн. - сума нарахованої пені; 4) заборгованості по сплаті штрафів за направлення повідомлень-нагадувань на підставі п.8.3. Кредитного договору в сумі 2 610, 21 грн. 5) штрафу на підставі п. 8.2 кредитного договору у розмірі 20% суми кредиту, який складає 51 484, 23 грн. 6) збитків на підставі пункту 8.5 кредитного договору в сумі 2 561, 05 грн. На підтвердження наявності заборгованості та її позміру позивачем надано розрахунок заборгованості, підписаний представником ТОВ «Порше Мобіліті», який не містить ні посади, ні прізвища уповноваженої особи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 30.01.2018 року (справа №161/16891-15-ц), виконаний банком розрахунок не є належним доказом, який доводить обгрунтованість вимог банку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Таким чином, доказом наявності боргу позичальника перед банком є наявні у справі, належним чином оформленні, первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку. У першу чергу це первинні документи щодо видачі коштів, оскільки вони є основною підставою для розрахунків, порядок яких визначається кредитним договором. Вказані первинні документи повинні складатись на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України, та містити обов`язкові реквізити, значення яких повинні відповідати договірним умовам. Відповідно до Постанови Правління НБУ № 566 від 30.12.1998 року "первинні документи", які не містять реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою бухгалтерського обліку, а відповідно неможуть підтверджувати суму кредиту. Отже, наданий позивачем розрахунок не є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Крім того, згідно з аудиторським висновком, складеним ТОВ «Бентамс аудит» в ході його проведення було встановлено, що ТОВ «Порше Мобіліті» для розрахунку платежів застосовувало курс, відмінний від курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк». Різниця між сумою нарахованих відсотків ТОВ «Порше Мобіліті» у рахунках фактурах та сумою нарахованих відсотків згідно Графіку погашення кредиту із застосуванням обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» за період з 03.09.2013 р. по 03.05.2017 р. становить 264491,86 гривень, що у еквіваленті за курсом 8,146 грн/дол. США складає 32468,92 доларів США. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості та відсутності належних доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню в зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed