Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Володимирецька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 25.08.2020. 01.09.2020 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 28.10.2020 судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2) ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Зі ст..ст.111, 112, 114 Закону України «Про охорону дитинства», вбачається, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Вказані положення вітчизняного законодавства відповідають також і вимогам міжнародно-правових нормативних актів, які також є джерелом права. Зокрема, у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, перелічено основні принципи забезпечення прав дітей, які виховуються в інтернатських закладах. Зокрема, ці принципи передбачають таке: "...Сім`я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків; наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини...; рішення про встановлення опіки над дитиною і сам такий захід не повинні бути предметом дискримінації. Таким чином, аналіз вказаних норм в сукупності із положеннями ст.51 Конституції України, у відповідності до якої сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою, свідчить, що позбавлення батьківських прав є винятковим засобом захисту інтересів дітей, і перелік підстав позбавлення батьківських прав, наведений у ст.164 СК України, є вичерпним. Підставою позбавлення батьківських прав [PERSON] позивач зазначив ухилення ним від виконання обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач умисно та систематично ухиляється від виховання сина. Факт ухилення [PERSON] від обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини підтверджено письмовими доказами, а саме: актами обстеження умов проживання від 02.06.2020 та 16.07.2020, висновком Володимирецької РДА №3232/01-34/20 від 06.08.2020, рішенням виконавчого комітету Любахівської сільської ради №17 від 28.04.2020, заявою [PERSON] від 13.07.2020, поясненнями [PERSON] від 23.07.2020, повідомленням директора Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №361 від 29.07.2020. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від обов`язку по вихованню дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав, і таке позбавлення відповідатиме інтересам дитини. Будь-яких доказів, які б засвідчили неможливість виконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки з поважних та об`єктивних причин, суду не надано. На підставі наведеного,

Outcome: approved