Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У червні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, стягнути з останнього аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та визначити місце проживання дитини. \\ Ухвалою Святошинського районного суду позовні вимоги були роз`єднані, зокрема спір про визначення місця проживання дитини був виділений в окреме провадження та переданий для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. В обгрунтування позовних вимог стосовно розірвання шлюбу та стягнення аліментів позивачка посилається на те, що з 01.07.2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. На підставі цього в сім"ї відбувалися сварки, які призвели до погіршення взаємовідносин, внаслідок чого сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в утриманні не допомагає. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2020 р. відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позов щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала та просила задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засідання позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 01.07.2016 року у Святошинському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 638 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та взаємоповаги втрачені. Таким чином суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, погодження сторін щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий в розмірі 840 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved