Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFRWAE00000012 від 25 січня 2007 року в розмірі 1168,06 дол. США. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору № IFRWAE00000012 від 25 січня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9090,00 дол. США і зобов'язався його повернути разом із відсотками до 25 січня 2012 року. Умови договору позивачем по справі виконано повністю, а відповідач свої зобов'язання порушує. Станом на 06 березня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 1168,06 дол. США, яка складається з наступного: 435,33 дол. США - заборгованість за кредитом; 194,77 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 203,68 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 334,28 дол. США - пеня за порушення строку сплати кредиту. Вказує, що відповідачем порушено положення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України. З цих підстав просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 1168,06 дол. США та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин розгляд справи за відсутності відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не направив клопотань про відкладення розгляду справи, не буде порушенням права на доступ до правосуддя, яке проголошено ст. 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами було укладено кредитний договір № IFRWAE00000012 від 25 січня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9090,00 дол. США і зобов'язався його повернути разом із відсотками до 25 січня 2012 року. За користування кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати 0,84 % на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом, а також 0,14 % винагороди за надання фінансового інструменту (комісія) від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. За порушення зобов'язань щодо сплати відсотків та винагороди за користування кредитом в договорі встановлено пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно приписів ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем зобов'язання за договором не виконано. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 06 березня 2014 року заборгованість за кредитом становить 435,33 дол. США; заборгованість по процентах за користування кредитом - 194,77 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 203,68 дол. США. Із зазначеним в розрахунку розміром пені за порушення строку сплати кредиту в сумі 334,28 дол. США суд не погоджується. Адже, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, в тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Отже, застосування строку позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожний день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тому, з відповідача підлягають стягненню 69,63 дол. США пені за порушення строку сплати кредиту. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із платіжного доручення позивачем оплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".

Outcome: partial