Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

05.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька - [PERSON], [INFO] Обґрунтовуючи заяву зазначає, що її батько - [PERSON] помер [INFO] у місті Донецьк. Звернувшись до Балаклійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту - Балаклійський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Харківської області) з проханням видати свідоцтво про смерть батька, вона отримала усну відмову, оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька має для неї юридичне значення - є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. У судове засідання заявник не з"явилася, надала заяву, в якій підтримала заяву та просила справу розглянути без її участі. Заінтересована особа - Балаклійський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Харківської області просила розглянути заяву [PERSON] на розсуд суду, за відсутності представника заінтересованої особи. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Донецьк, її батьком є [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.08.1988 року. Як вбачається з копії паспорта заявника, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.10.2017 року № 2201, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, заявник та померлий [PERSON] були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS]. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла у місті Донецьк, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] ( причина смерті - гостра крововтрата). На підтвердження причини і факту смерті [PERSON] заявником надано свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 29 січня 2019 року у м. Донецьк, Україна, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року №254 -VІІІ визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У зв'язку із видачею свідоцтва про смерть незаконним органом, цей документ є недійсним і не створює правових наслідків для реєстрації смерті особи. Внаслідок цього заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька, тому з метою захисту її законних прав та інтересів необхідно встановити факт смерті [PERSON] [INFO] у місті Донецьк, що необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved