Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення компенсації за незаконне звільнення, посилаючись на те, що відповідно до п. 5.2 та розділу «Обов'язки власника (Ради)» контракту, укладеного ним з Ніжинською міською радою передбачено обов'язок Ніжинської міської ради виплатити додаткову грошову компенсацію в розмірі 6 посадових окладів в разі незаконного звільнення, якщо даний факт буде встановлено судовим рішенням. Даний факт був встановлений судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до Ніжинської міської ради про стягнення компенсації за незаконне звільнення. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що трудові відносини в період з 06.02.2014 року по 23.07.2014 року були законні на підставі розпорядчих документів Ніжинської міської ради, а тому відповідно до п. 5.2 контракту Ніжинська міська рада зобов"язана виплатити йому додаткову грошову компенсацію в розмірі 6 посадових окладів. Факт незаконного звільнення встановлено судовим рішенням. На думку апелянта суд невірно дав оцінку наявним доказам та неправомірно не застосував вимоги контракту як правову підставу для задоволення позову. Вислухавши суддю-доповідача, доводи і заперечення [PERSON] та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким вимогам не відповідає рішення суду першої інстанції з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації за незаконне звільнення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів порушення його законних прав, оскільки розпорядження секретаря міської ради було винесено відповідно до вимог чинного законодавства, а контракт № 47 від 16.08.2012 року був розірваний правомірно і зобов'язання сторін припинились. Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов в порушення обставин та матеріалів справи. По справі встановлено, що 16 серпня 2012 року між Ніжинською міською радою та [PERSON] укладено контракт № 47 про прийняття його на роботу до КП «Виробниче управління комунального господарства» на посаду начальника на строк до 22 серпня 2017 року, та цього ж дня було видано розпорядження про призначення на цю посаду. Відповідно до п. 5.2 укладеного контракту власник - Ніжинська міська рада зобов"язалася виплатити [PERSON] додаткову грошову компенсацію в розмірі 6 посадових окладів в разі незаконного звільнення, якщо даний факт буде встановлено судовим рішенням. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.08.2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25.11.2014 року було визнано незаконним розпорядження секретаря Ніжинської міської ради від 20.03.2014 року №28 про дострокове розірвання контракту та звільнення позивача з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства» за п.4.ст. 40 КЗпП України і позивача було поновлено на роботі. Зазначені судові рішення є чинними і у передбаченому законом порядку не скасовані. Згідно з ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов"язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, визначаються за угодою сторін. Зазначеним вище пунктом 5.2 контракту сторони узгодили відповідальність власника. Таким чином, оскільки вина Ніжинської міської ради, яка уклала з [PERSON] контракт в незаконному звільненні [PERSON] доведена у судовому порядку, є всі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача - Ніжинської міської ради шести посадових окладів в розмірі 29226 грн. з розрахунку: 4871 грн. х 6 = 29226 грн.. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 1.12.2014 року було відмовлено у задоволенні позову позивача про поновлення на роботі, скасовано рішення суду першої інстанції від 14.10.2014 року про дострокове розірвання контракту та звільнення позивача з займаної посади за невиконання умов контракту за п. 6.3. та п.8.ст. 36 КЗпП України, тобто, предметом даного спору є інші підстави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Даний спір відноситься до категорії трудових спорів, позивач при зверненні до суду не платив судовий збір, а тому з відповідача на користь державного бюджету м.Чернігова підлягає стягненню 364 грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Outcome: approved