Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача 1. 10 жовтня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2012 року за виконавчим листом Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2012 року по цивільній справі № 1506/5193/2012 у розмірі 700 гривень щомісяця та просить стягнути на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до Закону України, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач обґрунтовує тим, що вона несе грошові витрати на матеріальне утримання доньки, яка проживає разом з нею, матеріальне становище скрутне, дочка потребує значно більшого догляду, збільшились потреби в навчанні, розвитку, одязі, тому коштів які сплачує відповідач не вистачає та її доходи не дозволяють повністю покрити всі потреби доньки. На даний час визначений судовим рішенням розмір аліментів не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку дитини. У зв`язку із подорожчанням необхідних засобів товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності позивач опинилась у важкому матеріальному положенні та вона не має можливості сплачувати всі витрати для повноцінного утримання, виховання та навчання доньки. Відповідач в добровільному порядку відмовляється у повному обсязі допомагати дочці. Оскільки розмір аліментів і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку з часу стягнення значно збільшився, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 2. 08 лютого 2019 року від відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та згідно якої просив скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року, ухвалене у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свою заяву мотивував тим, що 15 січня 2019 року Біляївським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 496/4282/18 за вказаним позовом, яке відповідач отримав 26.01.2019 р. Відповідач (заявник) посилається, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи та має суду надати докази щодо його сімейного стану, та матеріального стану. У зв`язку з неналежним повідомленням його про дати судових засідань, він був позбавлений свого права на захист своїх законних прав та інтересів під час вирішення вказаної справи та не мав можливості подати докази, які б вплинули на розгляд справи по суті. Крім того, він знаходиться у шлюбі з 2015 року та від вказаного шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Також знаходяться на його утриманні двоє малолітніх дітей дружини - [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2009 року народження. 3. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. 4. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, при цьому відповідач пояснив, що на даний час він не працює, аліменти сплачує частинами та згодний сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн., так як у нього на утриманні є ще троє дітей. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2019 року, заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 496/4282/18, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 лютого 2019 року було прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення та відкрито провадження у справі. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 29 березня 2019 року заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року було скасовано та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 5) 9. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 4) 10. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 03 жовтня 2018 року, виданою ОСМД «Данко-9». (а.с. 13) 11. На підставі виконавчого листа виданого Біляївським районним судом Одеської області від 12 листопада 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 700 гривень (а.с. 7-8). 12. Постановою старшого державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - Назаровою В.В. від 02.04.2014 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - відповідача по справі (а.с. 17). 13. Відповідно до довідки № ІД-00000077 від 10.10.2018 року, позивач працює в ПП «Ідеал» з 07.09.2016 року по теперішній час на посаді директор з персоналу та отримала дохід за період з 01.09.2017 р. по 31.08.2018 р. складає 42805,97 грн. (а.с. 31). 14.Згідно наданих відповідачем документів, а саме свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2015 року вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 09.06.2015 року (а.с.89). 15. Згідно довідки Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області №258 від 06.02.2019 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] - дружина, [PERSON] , 2015 року народження - син, [PERSON] , 2010 року народження - син, [PERSON] , 2009 року народження - син, діти знаходяться на утриманні батьків (а.с.95). 16. Згідно наданої відповідачем довідки про доходи №2 від 14.01.2019 року, зазначено, що [PERSON] працює у ТОВ «Одеський центр ділового співробітництва» на посаді електрика 3 розряду, загальна сума доходу за період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 23811,26 грн. (а.с.96), що також підтверджено довідкою ТОВ «Одеський центр ділового співробітництва» №69 від 30.01.2019 року (а.с.97). На даний час відповідач не має офіційного працевлаштування. ІV. Оцінка Суду. 17. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 18. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 19. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 20. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 21. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 22. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 23. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 24. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 25. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 26. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 27. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 28. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 29. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 700 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. 30. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. 31. Суд при визначенні розміру аліментів на утримання дитини з врахуванням матеріального стану відповідача доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, прав яких стосуються розгляд цієї справи, буде задоволення позовних вимог частково. 32. Тому, діючи в найвищих інтересах дитини, суд робить висновок про те, що розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто починаючи з дня набрання рішенням законної сили, у твердій грошовій сумі - 1500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 33. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 34. Надані сторонами докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 35. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 36. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 37. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial