Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

04 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві послався на наступне. З відповідачкою по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2000 року. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинили, проживають окремо. Діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідачка допомоги на утримання дітей не надає, просив постановити рішення про стягнення аліментів на його користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідачки. У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд про їх задоволення. Відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечень не мала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши представлені докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 07 липня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ФП №037783, виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району, актовий запис №6. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей, виданих виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 04 вересня 2000 року, 25 квітня 2002 року та 03 січня 2006 року відповідно (а.с.2-3). Сторони припинили сімейні стосунки, проживають окремо, діти проживають разом з позивачем, про що свідчить довідка про склад сім"ї, видана 13 квітня 2017 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та знаходяться на його утриманні. Відповідачка є працездатною особою, аліменти іншим особам не сплачує, стан її здоров"я задовільний, а тому взмозі надавати на утримання дітей матеріальну допомогу у розмірі, заявленому позивачем. Суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 640грн.

Outcome: approved