Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON], від імені якого діє [PERSON], з позовною заявою до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" про відшкодування моральної шкоди, третя особа: відділ виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Покровськ Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він протягом тривалого часу працював у вугільній промисловості. Його загальний стаж роботи складає 25 років 7 місяців 12 днів, при чому 22 роки 2 місяці 22 дні - в умовах впливу шкідливих факторів. З відповідачем по справі він перебував у трудових відносинах з 02.02.1994 року по 23.04.2016 року, тобто більше двадцяти двох років, працював на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті. Звільнено його було на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Під час роботи в шахті позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 21.03.2017 року, в пунктах 16, 17 якого вказано, що професійне захворювання виникло у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах на підприємстві вугільної промисловості України, а саме: шахта «Краснолиманська», впливом шкідливих факторів фізичне навантаження, вимушена робоча поза, несприятливий мікроклімат, пил, шум. Пил переважно фіброгенної дії 95,4 мг/м.куб. (ГДК 10 мг/м.куб.); локальна вібрація 113,2 дБ при нормі 112 дБ; мікроклімат: t повітря 23,2 С° протягом 100% часу зміни, V руху повітря 3,3 м/сек., відносна вологість повітря 81%; важкість праці: динамічна робота за участю м,язів нижніх кінцівок і тулуба 182,1 Вт (норма 90 Вт); те саме з переважною участю м,язів плечового пояса - 76,5 Вт (норма 45 Вт); робоча поза вимушена до 65% часу зміни, нахили ?30° до 95 разів за зміну. Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» Клініки професійних захворювань № 29/784 від 06.09.2016 року йому було поставлено діагноз хронічна радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом, хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.), хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) захворювання професійні, встановлені вперше. Також було встановлено супутні захворювання. 07.06.2017 року згідно довідок Медико-соціальної експертної комісії позивачу первинно встановлено за сукупністю 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності строком до 01.07.2019 року, потребу в медикаментозному та санаторно курортному лікуванні. Крім того, йому протипоказана важка фізична праця, роботи в підземних умовах, в умовах дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, пилу, токсичних та подразнюючих речовин, інтенсивного шуму. Рекомендовано спостереження та лікування у невролога, пульмонолога, невропатолога, терапевта, ЛОР, профпатолога, курси відновлюючого лікування. Лікування за наслідками професійних захворювань він продовжує і зараз. Стан його здоровя не є стабільним. У нього постійні болі в поперековому відділі хребта з іррадіацією в ноги, більше в праву, які посилюються при фізичному навантаженні, при русі, позивач відчуває затруднення при ходьбі, обмеження рухів, він практично не може поворухнутись без болі, відчуває оніміння правої ступні, судоми в ікроножних мязах, слабкість в ногах, крім того, у нього постійний кашель, переважно сухий, затруднене дихання, задуха при прискоренні ходи та при незначному фізичному навантаженні, почуття нехватки повітря, бистра стомленість, поганий сон, чрезмірна пітливість, загальна слабкість, зниження слуху, шум в голові, болі в грудній клітці (на підтвердження додаються епікризи та виписки із медичної картки). Позивач вважає, що внаслідок отримання трьох професійних захворювань йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він протягом тривалого часу постійно страждає від фізичного болю, після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, він став інвалідом. Тривалий час він знаходиться на лікуванні. Через поганий стан його здоровя він був вимушений звільнитися з шахти і зараз не працює, хоча ще міг би працювати і виконувати ту саму роботу, яку виконував до отримання захворювань, оскільки на момент звільнення йому було всього 41 рік. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті отриманих професійних захворювань він втратив нормальні життєві зв'язки і йому приходиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Він не може виконувати більшість фізичної роботи по дому. В даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманих професійних захворювань. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього зявились почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням необратимості наслідків отриманих захворювань та тяжкого стану його здоровя. Нанесену позивачу моральну шкоду позивач оцінює у 200\~000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в указану суму, він виходив з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання трьох професійних захворювань, а також необратимості значного погіршення стану його здоровя. Вина відповідача підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди, внаслідок отримання професійних захворювань, суму у розмірі 200000,00 грн. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ДП «ВК «Краснолиманська» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що на їх думку відсутні докази протиправних дій відповідача, що спричинили втрату позивачем працездатності, та могли б бути підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Покровськ, до судового засідання не зявився, суду надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що просять суд розглядати справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], працював у ДП «ВК «Краснолиманська» з 02.02.1994 року по 23.04.2016 року. 23 квітня 2016 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (а.с.6). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 07.06.2017 року № 0049258 [PERSON] встановлено 3 (третю) групу інвалідності, огляд проведено первинно. Ступінь втрати працездатності складає за сукупністю 60%, потребує у медикаментозному та санаторному лікуванні (а.с.7). Згідно виписки з амбулаторної картки хворого [PERSON] зазначено, що він спостерігається в ЛПУ з 2011 року. В анамнезі хворого ДЗ: Хрон. вертиброгенний радикуліт, хворіє на протязі 5 років. ДЗ: Хрон. обструктивний бронхит ІІ ст. Хворіє на протязі 6 років. ДЗ: Хрон. двостороння сенсоневральна туговухість (а.с.8). Відповідно до епікризу історії хвороби №187 [PERSON] перебував на лікуванні В ДСП КЛПУ «Красноармійська міська лікарня» з 08.02.2016 року по 19.02.2016 року з діагнозом: хронічний бронхіт, ІІ стадія, фаза загострення, дифузний пневмосклероз, емфізема легенів, супроводжується хронічною попереково-крестцова радикулопатія з больовим мязово-тонічним, правостороннім корешковим синдромом (а.с.9). Згідно епікризу історії хвороби №621 [PERSON] перебував на лікуванні в ДСП КЛПУ «Красноармійська міська лікарня» з 11.07.2016 року по 22.07.2016 року з діагнозом: хронічна попереково-крестцова радикулопатія з вираженим больовим, мязово-тонічним, правостороннім корешковим синдромом. Вираженими статико-динамічними порушенням функцій хребта, ст. загострення; супров. хронічним бронхітом ІІ ст., дифузним пневмосклерозом, ЛН ІІ ст. (а.с.10). Відповідно до виписки (епікризу) із медичної картки стаціонарного хворого №853-853 [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у Родинській міській лікарні у період з 19.10.2016 року по 28.10.2016 року з діагнозом: хронічна попереково-крестцова радикулопатія з вираженим больовим, мязово-тонічним, правостороннім корешковим синдромом (а.с.11). Згідно виписки №894 із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у Державній установі «Інститут медицини праці [PERSON] Медичних Наук України» в період з 19.08.2016 року по 05.09.2016 року. Основний діагноз: хронічна радикулопатія, L5, S1 праворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом захворювання професійне, встановлене вперше. Лікування та трудові рекомендації: протипоказана робота в умовах дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, пилу, токсичних та подразнюючих речовин, інтенсивного шуму. Спостереження та лікування у невропатолога, терапевта, ЛОР, профпатолога за місцем проживання. Динамічне спостереження клініки профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН». Курси відновлюючого лікування. Санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного та пульмонологічного профілю (а.с.12). Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 06 вересня 2016 року №29/784 [PERSON] має хронічну радикулопатію L5, S1 праворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху. Також зазначається, що обґрунтуванням діагнозу професійного захворювання є: підґрунтям для визначення професійної категорії захворювань явились: дані клінічного обстеження; динаміка захворювань; їх розвиток під час роботи в шкідливих умовах праці; інформація про умови праці, представлена в інформаційній довідці [PERSON] №358/02.1 від 25.04.2016 року, згідно якої хвороба підлягає комплексній дії виробничих факторів (фізичне навантаження, вимушена робоча поза, несприятливий мікроклімат), параметри яких перевищували допустимі величини; пилу, концентрація якого перевищувала ГДК; шуму, рівень якого перевищу ГДР; стаж в шкідливих умовах праці 21 рік. Протипоказана робота в умовах дії несприятливих чинників виробничого середовища (а.с.13). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затвердженого 24.03.2017 року, за формою П-4, [PERSON] має хронічне професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим компонентом захворювання професійне, встановлено вперше. Хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затухаючого тзагострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого) ст. захворювання професійне, встановлено вперше. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) за класифікацією [PERSON]Є, та [PERSON] захворювання професійне, встановлене вперше. Висновок про наявність шкідливих умов праці: за гігієнічною оцінкою умови й характер праці відносяться до ІІІ класу ІІІ ступеня шкідливих та важких умов праці. Професійне захворювання виникло у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах на підприємстві вугільної промисловості, обумовленого фізичним навантаженням, вимушеною робочою позою, несприятливим мікрокліматом, пил, шум (а.с.14-16). Правовідносини сторін регулюються статтею 237-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до роз'яснень, наданими в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~зі змінами, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1\~КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих звязків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Вина роботодавця не відноситься до обовязкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обовязків. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обовязків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року\~за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обовязку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва,використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані з отримання професійного захворювання позивача, оскільки це є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоровя потрібен певний час та грошові кошти. Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоровя позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач надмірна і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 38000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 3\~ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 2 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч.1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600,00 грн. Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial