Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] (вул.Благовісна,31, м.Черкаси) звернувся до суду з вказаним позовом до Черкаської місцевої прокуратури (вул.Б.Хмельницького,60, м.Черкаси), посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Благовісній,31 в м.Черкаси на підставі договору дарування житлового будинку від 14.05.1996р. [PERSON] вирішив подарувати належний йому будинок своїй дочці та видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] подарувати [PERSON] вказаний будинок. Звернувшись до нотаріуса для оформлення договору дарування, [PERSON] дізналася про існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна арешту нерухомого майна, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 3755742; зареєстровано: 19.09.2006р. за №3755742 реєстратором: Перша Черкаська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н 27.04.1979, Прокуратура м.Черкаси; об"єкт обтяження: невизначено, адреса: Черкаська область, м.Черкаси, вулиця Благовісна,будинок 31; власник Шемшур. Позивачу вищевказаний власник будинку невідомий, оскільки цей будинок було подаровано йому [PERSON] на підставі договору дарування від 11.03.1994р. Існуючий арешт порушує права позивача на розпорядження власним нерухомим майном. У зв"язку з вказаним, просить звільнити з-під арешту, накладеного на підставі повідомлення прокуратури м.Черкаси від 27.04.1979 р., реєстраційний номер обтяження 3755742; тип обтяження - арешт нерухомого майна, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м.Черкаси, вул.Благовісна,31, який належить [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Вказував, що існуюче обтяження належного позивачу майна без законних підстав обмежує право власника розпорядитись совю власністю, оскільки було зареєстроване до набуття позивачем права власності , а тому не стосується особи позивача. Представник відповідач [PERSON] пропонував вирішити позов на розсуд суду, вказавши, що в даний час органи прокуратури не мають інформації, у зв'язку з чим зареєстроване обтяження на спірну квартиру в 1979 році стосовно особи Шемшур, оскільки за спливом часу відповідні документи не збереглись. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Благовісній,31 в м.Черкаси на підставі договору дарування житлового будинку від 14.05.1996р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2017р. №106921181 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2018р. № 110202176. З доводів позову вбачається, що [PERSON] вирішив подарувати належний йому будинок своїй дочці та видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] подарувати [PERSON] вказаний будинок. Звернувшись до нотаріуса для оформлення договору дарування, [PERSON] дізналася про існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна арешту нерухомого майна, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 3755742; зареєстровано: 19.09.2006р. за №3755742 реєстратором: Перша Черкаська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н 27.04.1979, Прокуратура м.Черкаси; об"єкт обтяження: невизначено, адреса: Черкаська область, м.Черкаси, вулиця Благовісна,будинок 31; власник Шемшур. Як пояснив представник позивача, позивачу вищевказана особа як власник будинку невідомий, оскільки цей будинок було подаровано йому [PERSON] на підставі договору дарування від 11.03.1994р., разом з тим існуючий арешт порушує права позивача на розпорядження власним нерухомим майном. Згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач у встановленому порядку набув права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Благовісній,31 в м.Черкаси на підставі договору дарування житлового будинку від 14.05.1996р. та протягом періоду з моменту набуття права власності жодні обтяження по зобов'язаннях позивача на вказане майно не реєструвались, також суду не надано доказів, що позивач є за законом чи договором нести відповідальність за дії попередніх власників вказаного будинку, однак у зв'язку з існуванням спірного обтяження, яке виникло ще у 1979 році, позивач позбавлений можливості розпорядитись належним йому майном, а тому наявність зазначеного арешту і така невизначеність становища позивача щодо його права власності на розпорядження вказаним будинком є неправомірною, а обмеження прав вочевидь є безпідставним, тому заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved