Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом в якому просить суд визнати за ним право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] А також, вирішити питання судових витрат, В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що в під час спільного проживання з відповідачкою [PERSON], у 2002 році разом з її батьками та їхнім спільним сином було приватизовано квартиру [ADDRESS], про що видано свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру від 02 12.2002 року. Він зареєстрований та постійно проживає у вищезазначеній квартирі з 17.10.2002 року. Оскільки для приватизації квартири, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідна обов'язкова письмова згода усіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно проживають у даній квартирі, він дав згоду на приватизацію квартири. Тобто на момент приватизації він був зареєстрований у спірній квартирі та разом з усіма співмешканцями подав заяву на участь у приватизації квартири. Однак, в порушення вимог закону, не зважаючи на подану заяву, його не було включено в приватизацію, без жодних на те пояснень. Спірна квартира була з надлишковою площею. Надлишок площі був оплачений грошима на вимогу організації що виготовила документи на приватизацію Приватного підприємства «Профіт», згідно відновленої вартості 1 м2 на момент приватизації вказаної у свідоцтві про право власності на квартиру особисто ним на рахунок органу приватизації Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції, що підтверджується рішенням Пустомитівського районного суду від 11 червня 2014 року, справа № 1316/3341/12, яке набрало законної сили. Таким чином, відповідно до ст. 60 СК України та враховуючи те, що спірна квартира приватизована з доплатою грошима, і ця площа є спільною сумісною власністю. Позивач вказує, що не зважаючи на це відповідачка [PERSON] оспорює його право власності на квартиру і чинить йому перешкоди у користуванні ним. Добровільної згоди, щодо порядку користування квартирою між ними не досягнуто. На підставі наведеного позивач просить суд захистити його майнові права, шляхом задоволення позовних вимог. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак в ході судового розгляду справи звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, однак від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги не визнає та просить суд справу слухати у її відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON], та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали та просять суд в їх задоволенні відмовити повністю у зв'язку з їх безпідставністю, оскільки відсутні підстави для визнання спірної квартири спільною сумісною власністю. При безоплатній приватизації спірна квартира мала надлишкову площу, внаслідок чого була проведена доприватизація, шляхом сплати надлишкової прощі грошима. Розпорядження органу приватизації не містить розрахунок площі, що безоплатно приватизовується та вартості надлишків загальної площі квартири, а також не містить розміру коштів, які сплачувалися за надлишкову площу квартири, ким ці кошти сплачувалися та на який рахунок. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Згідно ст. 3 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація здійснюється шляхом : безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно п. 2 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного итлового фонду" Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. 30.10.2002 року позивач [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка на той час була живою, звернулись до органу приватизація Західноукраїнської геофізично-розвідувальної експедиції з заявою про безоплатну приватизацію житлового приміщення, квартири під [ADDRESS]. Судом встановлено, що на підставі спільної заяви сторін органом приватизації Західно-Українською геофізичною розвідувальною експедицією видано розпорядження № 169 від 04.11.2002 року на підставі якого видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 02.12.2002 року на ім'я [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON], що зареєстроване в Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за № 499. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи квартири під [ADDRESS], встановлено, що при проведенні доприватизації спірного житла, загальна площа квартири перевищила нормативну площу безкоштовної приватизації на кожного учасника. Факт надлишку площі спірного майна, сторонами не оспорюється та об'єктивно стверджується представленою суду технічною документацією спірного майна. Згідно ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1, 2 ст. 10 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК Українги, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вищевстановлено судом, квартира під [ADDRESS] при приватизації мала надлишкову площу, за яку наймачами, якими на час приватизації були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснено доплату. Сторонами, в тому числі позивачем не представлено суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, ким саме з наймачів проведено доплату за надлишкову площу, тим самим позивачем [PERSON] на підствердження своїх доводів не доведено перед судом здійснення ним такої доплати. Окрім цього, враховуючи те, що приватизація квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності виданого 02.12.2002 року та зареєстрованого в Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за № 499, проведена за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка на час приватизації перебувала у шлюбі з позивачем [PERSON] відсутні правові підстави для визнання частки [PERSON] у даному майні спільною сумісною власністю подружжя, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України, є особистою власністю [PERSON]

Outcome: dismissed