Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищеназваним позовом, в якому посилається на те, що він є користувачем житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Окрім нього в квартирі зареєстровані відповідачі. Квартиронаймачем була його баба [PERSON], яка померла у 2000 році. Після її смерті його мати - [PERSON] не уклала договір найму на квартиру, померла 31.08.2002 року. Він не зміг укласти договір найму квартири, оскільки був неповнолітнім, а відповідачі не уклали договір, оскільки не мешкають у квартирі з 2000 року. У теперішній час він має намір звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про переоформлення договору найму квартири, для чого необхідна згода всіх осіб, що зареєстровані в квартирі, однак через відсутність зареєстрованих відповідачів не може скористатися цим правом, тому він просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» №22(1617) від 19.03.2015 року, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до умов ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON], яка знята з реєстрації 03.11.2000 року), в квартирі зареєстровано місце проживання: [PERSON] [INFO] ( син наймача) , [PERSON] [INFO] ( син наймача), [PERSON] [INFO] ( онук наймача), що підтверджується випискою з фінансово-особового рахунку №610000000244 від 11.03.2015 року, виданим КП „ЖЕО №8" ( а.с.17). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим повторно Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області 30.06.2000 року, актовий запис №885 ( а.с.18). Відповідачі [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з липня 2006 року, тобто більше восьми років, про що свідчить акт, складений мешканцями [ADDRESS], підписи яких посвідчені майстром дільниці №4 ТОВ «СІТІ-ВЕРВІС-КР» (а.с.14). Згідно з ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем позов доведено, відповідачі не проживають у спірній квартирі більше восьми років без поважних причин, місцезнаходження їх не відомо, тому суд вважає можливим визнати їх такими, що втратили право на користування житловою площею за вищеназваною адресою. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved