Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

11 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] кзи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є рідною дочкою відповідачки [PERSON] . На теперішній час вона проживає разом з батьком [PERSON] . Вона навчається на другому курсі Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на денному факультеті та навчається заочно на 2 курсі цього ж університету за контрактом. В зв`язку з цим потребує матеріальної підтримки. Відповідач працює в ПрАТ «ШУ «Покровське» і тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 11 вересня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 12 вересня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27 вересня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги визнає часткового в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, в іншій частині позовних вимог просила відмовити в зв`язку з їх необгрунтованістю. 10 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та доводи, викладені в обґрунтування позовних вимог, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів, при цьому просила врахувати розмір її доходів та розмір стипендії, яку отримує позивач, а також можливість отримання матеріальної допомоги дочкою від батька. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх доказами, суд встановив, що позивач у справі [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідачки [PERSON] . Зазначена обставина сторонами не оспорювалась. Позивачка [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради від 21.08.2012 року № 140 (а.с. 11). Позивачка [PERSON] , яка 11.09.2019 року досягла повноліття, навчається в ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», факультет «Машинобудування, екології та хімічних технологій"» форма навчання денна, за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с. 6). Також [PERSON] навчається в ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», факультет економіки та менеджменту, форма навчання заочна, умови фінансування контракт, період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 зазначеної статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В зазначеному випадку до суду з позовом про стягнення аліментів звернулась дочка, яка продовжує навчання, - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , яка продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки вона витрачає кошти на оплату за навчання за контрактом, що підтверджується договором від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого загальна вартість навчання становить 32100 грн, в тому числі за кожний семестр від 5300 грн до 5400 грн (а.с. 61-62). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу, оскільки вона офіційно працює, отримує заробітну плату, розмір якої на місяць в середньому складає 5000,00 грн (а.с. 43). Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 182 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку суд враховує матеріальне становище сторін, а саме те, що позивачка [PERSON] щомісячно отримує стипендію в розмірі 2585,32 грн. (а.с. 56), відповідачка [PERSON] працює, має середньомісячний дохід 5000,00 грн (а.с. 43), інших дітей на утриманні не має. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В зазначеному випадку суд бере до уваги можливість одержання утримання [PERSON] від батька [PERSON] , з яким вона проживає, але доказів про розмір його доходів та розмір матеріальної допомоги, яку він їй надає в добровільному порядку, нею суду не надано. Підстави для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачені ст. 188 СК України, відсутні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З врахуванням встановлених обставин справи, наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідачки на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, повинен складати 1/6 частину всіх видів її доходів. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 11 вересня 2019 року (дата реєстрації позовної заяви в суді). Згідно довідкам на а.с. 6-7 строк закінчення навчання позивача [PERSON] - 30.06.2022 року, але 23-річного віку вона досягне 11.09.2024 року, тому саме на цей період підлягають стягненню аліменти, тобто з 11 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial