Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що вона є власником житлового будинку №22, розташованого по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області. Починаючи з травня 1999 року позивач зареєструвала у належному їй будинку відповідача по справі, [PERSON], яка користувалася цим будинком та проживала в ньому в якості наймача до 2001 року. Як вказує позивач з 2001 року відповідач [PERSON] змінила місце свого проживання та на протязі тривалого часу не користується цим житловим приміщенням, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою. Крім того позивач зазначає, що в грудні 2010 року зареєструвала у належному їй будинку відповідача по справі [PERSON], який також проживав у вказаному будинку на правах наймача до 2011 року. Починаючи з 2011 року [PERSON] змінив місце свого проживання та у вищевказаному будинку не проживає. Вказує, що реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку, порушує права останньої як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що вона має постійно сплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично в будинку не проживають. В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснила, що нею неодноразово пропонувалося відповідачам добровільно знятися з реєстрації в будинку, але відповідач [PERSON] на даний час проживає на території Росії та через значну віддаленість від місця свого проживання не має можливості знятися з реєстрації, а відповідач [PERSON]І в добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації у належному їй будинку. Вказує, що оскільки відповідачі понад рік не проживають у належному їй будинку, то з урахуванням ст.ст. 71, 72 ЖК України є такими особами що втратили право користування жилим приміщенням. Вважає, що відповідачі порушують її право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] такими, що втратили право користування будинком №22 розташованому по вул.. Володарського в м. Генічеськ з 2011 року. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки в суд не повідомила. Надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки в суд не повідомив. Також надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає поряд з будинком належним позивачу та їй відомо, що [PERSON] деякий час проживала в [INFO], однак з 2002 року вона у вказаному будинку не проживає. Та відповідно з 2011 року [PERSON] також у даному будинку не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що також є сусідкою позивача [PERSON] та за час свого проживання вона не бачила відповідачів у належному позивачу будинку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON].. зареєстровані в будинку №22, розташованого по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області який на праві приватної власності належить [PERSON] з 1998 року та кожен з них в певний проміжок часу проживав у цьому будинку в якості наймача, здійснюючи оплату комунальних платежів та догляд за будинком. Однак починаючи з 2001 року та 2011 року відповідно, відповідач [PERSON] та [PERSON] у вищевказаному будинку не проживають з причин зміни міста проживання. Перешкод відповідачам в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером або у звязку з навчанням /учні, студенти, аспіранти тощо/ жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Суд вважає, що відповідачі без поважних на то причин в зазначеному будинку не мешкають, тобто не використовують житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізували своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 71 ЖК України втратили право користування житловим будинком №22, розташованим по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідачів в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком позивача.

Outcome: approved