Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивований тим, що 26.01.2007 року між позивачем ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго», що підтверджується Статутом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та відповідачем ФОП [PERSON] , було укладено договір про постачання електроенергії №Р06/03/0077. Згідно додатку №4 до вказаного договору об`єктом, що живиться електричною енергією є база відпочинку, що розташований в [ADDRESS] . Згідно умов Договору позивач зобов`язався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а споживач зобов`язується виконувати умови Договору, а саме: оплачувати постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до нього, що є невід`ємною частиною. Відповідно до пп. 2.3., пп.2.3.3 п.2.3 Договору відповідач (Споживач) зобов`язується виконувати умови договору, оплачувати відповідачу (Постачальнику) вартість електричної енергії згідно умовами Додатку 7 «Порядок розрахунків» та Додатку 8 «Графік зняття показів засобу обліку електричної енергії». Згідно з п.1 Додатку 7 «Порядок розрахунків`до Договору, розрахунковий періодом вважається місяць (28/29,30 або 31 день) починаючи з 8 числа попереднього місяця по 8 число звітного місяця. Однак, відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, не оплатив вартість спожитої електричної енергії за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року включно та допустив заборгованість в розмірі 6130,00 гривень, 03.05.2019 р. між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ФОП [PERSON] укладено угоду про погашення заборгованості за №1 від 03.05.2019 року в розмірі 7711,51 (6130,00 грн. за спожиту активну електроенергією та 1581,51 грн. за двократну вартість різниці між фактично спожитою електричною енергією і договірною величиною), умови якої відповідачем належним чином не виконувались. Станом на час звернення з даним позовом до суду заборгованість не погашена. Крім цього, відповідно до п.4.2.1 Договору, п.п.5.1 п.2 Угоди про погашення заборгованості за внесення платежів з порушенням термінів оплати, встановлених договором, відповідачу нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а також пеню та штраф. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ "Закарпаттяобленерго", суму боргу в розмірі 8 845,34 гривень, з яких: 6 129,51 гривень - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 147, 61 гривень - 3% річних, 21.45 гривень - інфляційні втрати, 1320,87 гривень - пеня, 1225,90 гривень - штраф та 2102,00 гривень судових витрат. Представник позивача Калінець В.І. , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] , повторно в судове засідання не з`явилася. Була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзиву на день судового розгляду справи не надала. Заслухавши думку представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 26.01.2007 року між позивачем ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго», що підтверджується Статутом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та відповідачем ФОП [PERSON] , було укладено договір про постачання електроенергії №Р06/03/0077. Згідно додатку №4 до вказаного договору об`єктом, що живиться електричною енергією є база відпочинку, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до пп. 2.3., пп.2.3.3 п.2.3 Договору відповідач (Споживач) зобов`язується виконувати умови договору, оплачувати відповідачу (Постачальнику) вартість електричної енергії згідно умовами Додатку 7 «Порядок розрахунків» та Додатку 8 «Графік зняття показів засобу обліку електричної енергії». Згідно з п.1 Додатку 7 «Порядок розрахунків`до Договору, розрахунковий періодом вважається місяць (28/29,30 або 31 день) починаючи з 8 числа попереднього місяця по 8 число звітного місяця. Таким чином, у зв`язку із невиконанням своїх договірних зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії у відповідача за період користування електричною енергію з листопада 2018 року по грудень 2018 року виникла заборгованість в розмірі 8 845,34 гривень, з яких: 6 129,51 гривень - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 147, 61 гривень - 3% річних, 21.45 гривень - інфляційні втрати, 1320,87 гривень - пеня, 1225,90 гривень - штраф та 2102,00 гривень судових витрат. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до стаття 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Отже, згідно із загальними принципами Цивільного кодексу України повне відшкодування спричиненої шкоди встановлює повну відповідальність фізичної особи за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницького діяльністю. Згідно з ч.2 ст.26 Закону України „Про електроенергетику споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством. До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться 3 % річних та інфляційні нарахування. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 320,87 гривень пені. Пунктом 4.2.1 договору у разі прострочення сплати платежів, споживач сплачує пеню у визначеному розмірі за кожний день прострочення по день фактичної сплати. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Таким чином, нарахування позивачем пені, у зв"язку з порушенням умов договору не суперечить нормам діючого законодавства України, тому вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені, а тому позов слід задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 2102, 00 гривень.

Outcome: approved