Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Технік» Брилівської селищної ради звернулося до суду з позовом до [PERSON],\~та [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ за період з 01.01.2014 року по 01.10.2017 року у сумі 6494,77 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідач являється уповноваженим власником квартири [ADDRESS], та абонентом комунального підприємства "Технік і користується послугами з централізованого водопостачання, водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ. Членами його сімї є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], та колишня дружина [PERSON], 30.03.1983р.н, які є співвласниками в рівних частинах кварти ри відповідно до свідоцтва про право власності, а також користуються послугами позивача і відповідно до ст. 64 ЖКУ нарівні з [PERSON] мають обовязки, та несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями. Відповідно до виданої паспортистом КП «Технік» довідки про склад сімї за вищевказаною адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON] та [PERSON]. Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між КП"Технік" та споживачем [PERSON] укладений 22.02.2008 р., договір на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не укладався, договір з надання вивезення послуги з ТПВ також не укладався. Відсутність письмово укладеного договору з боржником щодо надання комунальним підприємством «Технік» послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій не позбавляє споживачів [PERSON] та [PERSON] обовязку оплачувати отримані житлово-комунальні послуги. Згідно ст.20 (ч.3, п.5) Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст.32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Квартира №33 у житловому будинку №1 по пл. Меліораторів повністю упорядкована санітарно-технічними приладами. Незважаючи на те, що боржники користуються комунальними послугами, плата за послугами надходить частково, про що свідчить витяг з особового рахунку. Боржники не виконують вимоги ст.64, 67, 68 ЖК України, п.17, 18, 30 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 за № 630, п.5, ч.3, ст.20 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги», які зобовязують оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у відповідності з договором і вимог чинного Кодексу, інших актів діючого законодавства. Тарифи на послуги, затверджені рішеннями виконавчого комітету Брилівської селищної ради. У відповідності з рішенням № 156 виконавчого комітету Брилівської селищної ради від 30.09.2014 року встановлено тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради, тарифи для населення: водопостачання - за 1м 3- 7,37грн, водовідведення - за 1 м3 -15,97 грн., при нормі споживання - 7,6 м3 на одну людину в місяць. Відповідно до рішення № 161 виконавчого комітету Брилівської селищної ради від 19.10.2016 року встановлено тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення що надає КП «Технік», а саме: тариф для населення з водопостачання - 8,23 грн./1 куб.м. та з водовідведення - 17,53 грн. /1 куб.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 04 від 12.01.2017 року «Про встановлення тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення для населення, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради, встановлено з 01.02.2017 року тарифи на централізоване водопостачання для населення - 7,30 грн./1куб.м. та водовідведення для населення - 18,91 грн./1куб.м. Відповідно до рішення № 74 виконавчого комітету Брилівської селищної ради від 30.04.2014 року затверджено дозвіл на проведення розрахунків за послуги із споживачами за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за діючими тарифами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 155 від 30.09.2014р. затверджено нові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 02 від 12.01.2017р. затверджено нові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 165 від 19.10.2016 року «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради», з 01.12.2016 року встановлено тариф з вивезення ТПВ: з комунального сектору смт Брилівка - 7,40 грн. на одну особу, та з приватного сектора смт. Брилівка - 7,85 грн. на одну особу. Відповідно до рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 03 від 12.01.2017р. затверджено нові тарифи на послугу з вивезення твердих побутових відходів, що надає КП «Технік» Брилівської селищної ради, а саме: з комунального сектору смт. Брилівка - 8,00 грн. на одну особу, та з приватного сектора смт. Брилівка - 8,51 грн. на одну особу. Відповідно до положень п. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти виконавчого комітету селищної ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. З 01.06.2016 року згідно рішення Брилівської селищної ради від 20.05.2016р. № 106 «Про припинення діяльності ТВО Брилівської селищної ради шляхом реорганізації (приєднання) до КП «Технік» Брилівської селищної ради», комунальне підприємство «Технік» виступає правонаступником майнових прав та обовязків ТВО. Згідно виписки з особового рахунку ТВО за адресою: [ADDRESS], залишився борг за послуги з вивезення ТПВ в сумі 2554,69 грн., який 31.12.2016 року було передано до КП «Технік». Нарахування по ТВО Брилівської селищної ради проводилися на підставі рішень Брилівської селищної ради: Рішення № 627 від 06.03.2014 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді смт. Брилівка», згідно якого з 01.04.2014 року виконавцем з вивезення побутових відходів визначалося ТВО. Відповідно до рішення № 227 виконавчого комітету Брилівської селищної ради від 30.12.2011 року встановлено вартість вивезення побутових відходів у переліку складових та видів робіт у складі послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій на рівні - 0,222 грн./кв.м. загальної площі. У відповідності з рішенням № 154 виконавчого комітету Брилівської селищної ради від 30.09.2014 року встановлено тарифи на послуги з вивезення ТПВ, які надає ТВО Брилівської селищної ради на рівні - 7,44 грн. на одну особу з комунального сектору смт. Брилівка та 8,44 грн. на одну особу з приватного сектору смт. Брилівка. Внаслідок несплати у відповідача за період з 01 січня 2014р. до 01 жовтня 2017 року виникла заборгованість за надані комунальні послуги, а саме: послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, утримання будинків споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ у сумі 5430,33 грн. Позивачем також нараховані 865,74 інфляційних втрат та 198,70 грн. 3% річних на суму заборгованості. Загальний борг по оплаті за житлово-комунальні послуги, послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів станом на 01.10.2017 року становить 6494,77 грн. Просить стягнути заборгованість в солідарному порядку разом з витратами по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, повідомила факт проживання дитини з батьком [PERSON] та те, що відповідач [PERSON] перебуває за межами України на заробітках. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідач [PERSON]\~ до\~суду надав\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якого зазначив,\~що КП\~«Технік» Виноградівської\~сільської ради\~звернулося з\~позовом до\~Цюрупинського районного\~суду про\~стягнення з\~нього та\~[PERSON]\~заборгованості за\~надані комунальні\~послуги з\~утримання будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій,\~послуги з\~водопостачання та\~водовідведення,\~вивезення твердих\~побутових відходів\~солідарно в\~сумі 5430,33\~гривень,\~інфляційних втрат\~в сумі\~865,74\~грн.\~та 3%\~річних у\~сумі 198,70\~грн,\~а також\~судового збору\~у сумі\~1600\~грн,\~і зазначений\~позов вважає\~безпідставним,\~необґрунтованим та\~таким,\~що не\~підлягає задоволенню\~з таких\~підстав.\~Відповідачем вказано,\~що \~ позовна\~заява підписана\~11.12.2017\~року тобто\~станом на\~час пред'явлення\~позову діяла\~редакція ЦПК\~України ви\~03.08.2004\~року,\~у зв'язку\~з чим\~така справа\~повинна була\~розглядатися в\~порядку наказного\~провадження і\~повернена \~позивачу.\~У разі\~якщо позивачем\~позовну заяву\~подано вже\~після набрання\~чинності нової\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~тобто після\~15.12.2017\~року,\~то зазначені\~заява не\~відповідає вимогам\~цієї редакції\~кодексу.\~В порушення\~пункту 2\~частини 3\~статті 175\~ЦПК України\~позовна заява\~не містить\~ідентифікаційного номеру\~одного з\~відповідачів та\~місця його\~проживання,\~не містить\~номерів телефонів\~та електронних\~адрес та\~не вказано,\~що зазначені\~відомості невідомі\~позивачу.\~В порушення\~вимог частини\~2\~статті 184\~ЦПК України\~позовна заява\~не містить\~клопотання про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного провадження.\~Оскільки відповідно\~до вимог\~ частини\~1\~статті 276\~ЦПК України\~таке клопотання\~позивача про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження подається\~у письмовій\~формі одночасно\~з поданням\~заяви або\~може міститися\~у ній.\~У звязку\~із зазначеним\~позовна заява\~не відповідає\~вимогам ЦПК\~України.\~Як на\~підставу своїх\~вимог,\~позивач посилається\~на укладений\~договір між\~КП «Технік»\~та [PERSON]\~від 22.02.2008\~року №\~446.\~Також позивач\~вказує,\~що договір\~на послуги\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій\~та вивезення\~твердих побутових\~відходів не\~укладався,\~однак він\~зобовязаний здійснювати\~оплату отриманих\~послуг.\~Зазначив,\~що \~він зобовязаний\~здійснювати оплату\~лише наданих\~послуг,\~які він\~і оплачував\~і за\~відсутності договору\~і за\~договором,\~за яким\~він не\~є стороною. Так, за водопостачання та водовідведення (хоча він не є стороною за цим договором) ним сплачувалися ці послуги щомісяця відповідно до показань лічильника холодної води з 01.12.2014 року по 31.12.2017 рік у сумі 1060,16 грн., що підтверджується квитанціями. Також за відсутності договору про вивезення твердих побутових відходів ним щомісячно сплачувалася вартість цих послуг з 01.12.2014 року по 31.12.2017 року в сумі 534,60 грн. На послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій договір укладено не було, і ці послуги фактично не надавалися, а тому оплату не отриманих послуг він не здійснював. Про це свідчать, як його листи так і колективні листи жителів їхнього багатоквартирного будинку від 11.07.2017 року, від 21.07.2017 року до позивача та його відповіді від 16.06.2017 року № 748, від 12.07.2017 року № 777. З цих відповідей позивача вбачається, що позивач фактично погоджується в ненадані послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як вбачається з позову, позивач зазначає, що згідно з рішенням Брилівської селищної ради від 20.05.2016 року № 106 «Про визначення виконавця послуги з вивезення побутових відходів на території смт. Брилівка» Територіально-виробниче об'єднання припинило свою діяльність, однак у додатку 11 до позовної заяви в обґрунтування нарахованої заборгованості надано витяг з картки особового рахунку не позивача, а ліквідованого підприємства ТВО Брилівської селищної ради, підписаного директором іншого підприємства КП «Технік» [PERSON] Також в обґрунтування вимог, позивач посилається на норми статті 64 Житлового кодексу України при цьому зазначає, що членами його сімї є неповнолітній син [PERSON], та дружина [PERSON], які, як і він, мають обовязки та несуть солідарну відповідальність. Однак таке посилання позивача не ґрунтується на вимогах законодавства виходячи з такого. Статтею 160 ЖК України визначено, що повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вбачається з пункту 24 додатку до позовної заяви квартира 33 за адресою: пл.. Меліораторів, 1, у смт Брилівка належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (ч. 1 стаття 355 ЦК України), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 01.09.2008 року №3826. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.11.2015 року № 6-734цс15 визначено, що правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК, які регулюють правовідносини з права власності. Положення статей 160 та 162 ЖК УРСР поряд з положеннями гл.58 ЦК регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг. Враховуючи зазначене, Верховний Суд України у цій постанові вказує, що якщо майно належить відповідачам на праві спільної власності, застосування до цих правовідносин положення статей 160 та 162 ЖК УРСР та стягнення несплачених сум солідарно є безпідставним. Крім того не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, вимога щодо стягнення з нього та [PERSON] солідарно на користь позивача витрат по оплаті судового збору у сумі 1600 грн., оскільки відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Як вбачається з позовної заяви та розрахунків заборгованості за нібито надані послуги, позивач просить стягнути з нього та членів його сімї солідарно заборгованість з 01 січня 2012 року по грудень 2017 року. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у передбачений законом строк. Цей строк у межах якого можуть застосовуватися вимоги заявника до правовідносин що склалися згідно зі статтею 257 ЦК України становить три роки. Як вбачається із позову та розрахунків, заявник з 01 січня 2012 року постійно нараховував йому заборгованість за послуги, які він нібито надавав, однак за захистом свого цивільного права до суду не звертався. У звязку з чим вважає, що позивачем пропущено процесуальний строк на звернення до суду. З доданих до позову розрахунків вбачається що позивач нараховував йому заборгованість щомісяця з 01 січня 2012 року, однак жодних угод про реструктуризацію боргу нарахованого позивачем, мною чи іншими співвласниками не укладалося. Також відсутні будь-які інші фактичні данні про підтвердження ним чи іншими співвласниками нарахованого позивачем боргу. На підставі частини 4 статті 267 ЦК України та правовідносин, що склалися між ним та КП «Технік» Виноградівської сільської ради, заявив про застосування судом до них позовної давності у три роки. Враховуючи це, позивач має право на стягнення будь-якої заборгованості лише за останні три роки, тобто з грудня місяця 2012 року по грудень місяць 2017 року. Відповідно до вищевикладеного, вважає позов позивача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач КП Технік Брилівської селищної ради є юридичною особою, утвореного рішенням ХV сесії Брилівської селищної ради від 18.06.2007 року (а.с.6), діє на підставі Статуту. Відповідно до довідок Виконавчого комітету Виноградівської сільської ради №3197 та №3194 від 18.12.2017 року відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 35,36). Відповідно до Свідоцтва про право власності №3826 від 01.08.2008 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 32). Відповідачі отримують послуги з водопостачання та водовідведення, з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ, сплачують за послуги не в повному обємі, що підтверджено витягом з картки особового рахунку. Відповідачам відомо про те, що вони мають заборгованість за комунальні послуги, що підтверджується попередженням про необхідність оплати боргу в сумі 5323,95 гривень від 26.09.2017 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13). Заборгованість станом на 01.10.2017 року становить 5430,33 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості визначено у розмірі 198,70 гривень, кошти від інфляційних втрат від суми заборгованості у розмірі 865,74 гривень, що підтверджено витягом з картки особового рахунку, в якому враховано часткове погашення взаборгованості відповідачем [PERSON] Крім того, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою судді Цюрупинського районного суду від 04.12.2017 року у видачі судового наказу було відмовлено з підстав наявності спору, ухвала вступила у законну силу(а.с.76). Пунктом 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України\~\~передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Наймач квартири, що належить на праві приватної власності, зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Положення ст.\~ст. 66-68 ЖК України\~покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Окрім того, відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що неповнолітній син відповідачів є співвласником квартири в рвних частках (1/3 ) разом з батьками - відповідачами у справі. Відносини щодо майна неповнолітніх осіб визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об'єктом права приватної власності фізичних осіб. Проте, будучи власниками, неповнолітні не здатні здійснювати свої права самостійно, оскільки мають неповну цивільну дієздатність (ст. 32 ЦК України). Тому, майном, що належить неповнолітній дитині, управляють інші особи і, у першу чергу, - її батьки (ч. 1\~ст. 77 СК України). Право батьків на управління майном дитини виникає на підставі прямої вказівки закону. При здійсненні повноважень щодо управління майном управитель діє від свого імені в інтересах неповнолітньої особи, яка є власником майна. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника\~\~жилого\~\~будинку\~\~(квартири),\~\~які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з\~\~власником\~\~будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Проте, всупереч покладеного законом обов'язку, відповідачі допустили порушення і плата за отримані послуги сплачується частково на розсуд відповідачів, при цьому порушують не тільки інтереси позивача , як управителя, але й інтереси дитини, не сплачуючи житлово-комунальні послуги за свого неповнолітнього сина, як співвласника квартири, в результаті чого утворилася заборгованість, хоча відповідно до зазначеного у позові та у додатку до позову неповнолітній син проживає у квартирі разом з батьком. Відповідач [PERSON], як власник 1/3 частки квартири, тимчасово відсутня і доказів на підтвердження тривалості та періодичності її тимчасової відсутності суду не надана. Крім того , відповідно до ч.1 ст. 32 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідачем [PERSON] подаючи відзив на позов, до матеріалів справи долучено копії квитанцій про часткову оплату за житлово-комунальні послуги по вищезазначеній квартирі, за період з листопада 2014 року. Позивачем вказані квитанції при проведені розрахунку заборгованості позову враховані. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позов є обґрунтованим, його вимоги щодо стягнення заборгованості засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження. Разом з тим, вимоги позивача щодо солідарного стягнення заборгованості не можуть бути задоволені з урахуванням того, що власниками квартири в рівних частках є три особи, кожна з яких має обовязок по утриманню свого майна, на що суд послався вище. Тому відповідальність за цим позовом для них має бути дольовою у відповідності права власності кожного на частину квартири, з урахуванням того, що один із співвласників є неповнолітнім. У звязку з цим суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі є батьками неповнолітнього співвласника, то вони мають нести відповідальність не тільки за себе, але і за свого сина в рівних частках. Крім того, відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у відповідності з договором і вимогами чинного законодавства, інших актів діючого законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано\~ 3\~проценти річних\~на суму\~заборгованості,\~що становить\~198,70\~гривень,\~ та\~кошти від\~інфляційних втрат\~від суми\~заборгованості у\~розмірі 865,74\~гривень,\~які також\~підлягають стягненню\~з відповідачів\~пропорційно задоволеному\~позову. Тому позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, а відтак просить відмовити у позові і на підтвердження долучено копії квитанції за період з листопада 2014 року по грудень 2017 року про те, що ним частково вносилася плата за отримані послуги(а.с.42-55). .Статтею\~256\~ЦК України\~визначено,\~що позовна\~давність -\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу.\~ Статтею\~ 257\~ЦК \~України\~передбачено,\~що загальна\~позовна давність\~встановлюється тривалістю\~у три\~роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Тому, оскільки відповідач періодично та частково вносив плату за отримані послуги з 2014 року по грудень 2017 року, то кожного разу строк давності черговою сплатою переривався, тому підстав для застосування строків позовної давності суд не вбачає. Також відповідач [PERSON], як депутат Виноградіської сільської ради , округ №21, долучив копії звернень, як від свого імені, так і від імені мешканців будинків №1 та №3 по пл. Меліораторів , до директора КП «Технік» з проханням надавати послуги з прибирання прибудинкової території і відповіді на звернення, з яких вбачається, що вони розглянуті із зазначенням графіка надання цих послуг. За таких обставин, суд не може прийняти заперечення відповідача [PERSON] на позов, оскільки вважає їх необґрунтованими. Таким чином, з відповідачів, які не сплачували кошти за отримані житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території, вивезення ТПВ у повному обсязі, потрібно стягнути заборгованість за період з 01.01.2012 року по 01.10.2017 року по 3247,39 гривень з кожного (з яких - по 2715,16 гривень заборгованість за надані послуги, по 432,97 гривень - інфляційних втрат та по 99,35 гривень - 3% річних), судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 800,00 гривень з кожного, а всього стягнути з кожного по 4047,39 гривень. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який підлягає стягненню з відповідачі на користь позивача у рівних частинах, про що зазначено вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial