Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

19.07.2021 року до суду звернувся представник [PERSON] адвокат Бибик Володимир Анатолійович з заявою про винесення додаткового рішення. В заяві просив суд винести додаткове рішення та стягнути з відповідачів понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 21.07.2021 року до суду також надійшла заява від відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 50 500 грн. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву про винесення додаткового рішення підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В задоволення заяви представника [PERSON] адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про винесення додаткового рішення просила відмовити. Адвокат Ошека О.А. в судовому засіданні заяву [PERSON] про винесення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. В задоволенні заяви представника [PERSON] адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про винесення додаткового рішення просив відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Даценко Ю.І. заперечувала щодо задоволення заяв про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, вказувала на те, що [PERSON] протягом розгляду справи жодного разу не зловживав процесуальними правами, не подав безпідставних та необґрунтованих заяв та клопотань, а навпаки сприяв у найшвидшому вирішенні справи. В зв`язку з чим просила суд, звільнити [PERSON] від сплати судових витрат враховуючи його скрутне матеріальне становище та поведінку щодо врегулювання спору. Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися. Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. 13.07.2021 року судом винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено в повному обсязі. Крім того, судом встановлено, що при винесенні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача по справі. Крім того відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] надавав правничу допомогу адвокат Бибик Володимир Анатолійович на підставі ордеру ПТ №077530 від 19.07.2018 року (том справи 1 а.с.27) та договору про надання правничої допомоги № 41 від 04.07.2018 року (том справи №4, а.с.27). Згідно акту наданих послуг від 15.07.2021 року на виконання умов договору про надання правничих послуг №41 між [PERSON] та адвокатом Бибик В.А., адвокатом надані, а клієнтом отримані і погоджені правничі послуги за період із 04.08.2018 року по 13.08.2021 року наступні послуги на загальну суму 10 000 грн. (т.с.4, а.с.28, що також підтверджується наданими квитанціями (т.с.4, а.с.29-32). Оскільки, позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому, враховуючи категорію складності справи, обсяг наданих адвокатських послуг, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Крім того, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] надавав правничу допомогу адвокат Ошека Олександр Анатолійович на підставі ордеру про надання правової допомоги №026332 від 26.09.2018 року (т.с.№1, а.с.57) та на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.09.2018 року (т.с.№4, а.с.43-50). Згідно звіту адвоката з детальним описом правничої допомоги від 19.07.2021 року (т.с.№4 а.с.51-53) адвокатом були надані [PERSON] , а останньою отримані правничі послуги на загальну суму 50 500 грн. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостоїстатті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно звіту адвоката від 19.07.2021 року тривалість наданих послуг адвокатом Ошекою О.А. становить 50 год. 30 хв., вартість однієї години наданих послуг становить 1000 грн. Однак, при розгляді даної заяви, суд враховує, що адвокат Ошека О.А. зловживав процесуальними правами, надавав безпідставні та необґрунтовані заяви та клопотання, сприяв затягуванню розгляду справи, а також те, що відповідачем [PERSON] інтереси якої він представляв, позовні вимоги не визнані в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити. Крім того, при розгляді вищевказаних заяв про винесення додаткових рішень, суд враховує, що відповідач [PERSON] протягом розгляду справи жодного разу не зловживав процесуальними правами, не подавав безпідставних та необґрунтованих заяв та клопотань, а навпаки всіляко сприяв найшвидшому вирішенню справи, що підтверджується матеріалами справи, а також ним повністю було оплачено проведення додаткової комісійної земельно-технічної експертизи від 27.05.2020 року №209/2010 та від 29.01.2021 року №1487/1488. Крім того, протягом всього розгляду справи [PERSON] неодноразово зазначав про те, що він не заперечує проти встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою. Враховуючи те, що [PERSON] добросовісно користувався своїми процесуальними правами, сприяв вирішенню спору, намагався врегулювати спір та вирішити його мирним шляхом, суд приходить до висновку про звільнення його від сплати судових витрат.

Outcome: partial