Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Новозаводська районна у місті Чернігові рада звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на користь неповнолітнього сина. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.05.2016 року [PERSON] було відібрано від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав та влаштовано до КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». З інформації КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» вбачається, що [PERSON] відвідувала сина останній раз 23.11.2016 року, потім дитину не відвідувала, не телефонувала та не цікавилась, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не вирішувала питання про повернення сина на виховання в сім'ю. З інформації ЧВП ГУНП в Чернігівській області відомо, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з березня 2016 року, місце її перебування встановити не вдалося, перебуває на профілактичному обліку у зв'язку із відбуванням покарання, не пов'язаним із позбавленням волі. 19.05.2017 року відповідачка написала пояснення, де вказала, що має намір працевлаштуватися, зробити ремонт у житловому приміщенні за місцем свого теперішнього мешкання. Пояснила, що не відвідувала сина, тому що вирішувала питання працевлаштування та шукала житло. На даний час відповідач своїх намірів не виконала. Вказують, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, чим не виконує вимог ст.ст. 150, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», а тому має бути позбавлена батьківських прав по відношенню до сина. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, [PERSON], 2013 року народження, тому просять стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Окрім обставин, які зазначені в позовній заяві, доповнила, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов»язків, не цікавиться життям свого сина, не відвідує його. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлена згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за Вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані : піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], його матір'ю є відповідач по справі - [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с 5). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану ( а.с 6). Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею зареєстрований син [PERSON], брат [PERSON] та власник [PERSON] (зворот а.с. 5). 18.05.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова винесено заочне рішення, яким відібрано малолітню дитину [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 7). [PERSON], [INFO], є вихованцем Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» і знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 9) . За час перебування в закладі, його мати - [PERSON] сина відвідувала останній раз 23.11.2017 року, не телефонувала, не цікавилась дитиною, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не вирішує питання повернення дитини на виховання в сім'ю (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету від 12.06.2017 року № 120 затверджено висновок Новозаводської районної у м. Чернігові ради, відповідно до якого орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на вищевикладене, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього [PERSON], а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від належного виховання сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved