Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ними права власності на нерухоме майно - по 1/4 частці за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що вказаний будинок належав колгоспному двору, до складу якого станом на 15 квітня 1991 року, крім позивачів, входили [PERSON] та [PERSON]. Згідно діючого на той час ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і частка кожного з них становила 1/4. З набранням чинності Закону України "Про власність" ці частки залишились незмінними. [INFO] [PERSON] помер і його частку домоволодіння успадкувала [PERSON] Рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014 року за нею визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння. В той же час, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння не визначено розмір часток позивачів у праві власності, вони не можуть реалізувати належне їм право розпорядження належним їм майном. В судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння за [ADDRESS], належало колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Крім нього, станом на 15 квітня 1991 рік членами колгоспного двору були його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Частка кожного з них в домоволодінні становила 1/4. [INFO] [PERSON] помер і його частку у домоволодінні успадкувала [PERSON], за якою рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014 року визнано право власності на 1/2 житлового будинку, а також господарських будівель та надвірних споруд. Дані обставини підтверджується: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 25.03.1988 року, довідкою Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №251 від 24.03.2014 року про склад сім"ї [PERSON] станом на 15.04.1991 року; свідоцтвом про смерть [PERSON]; рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014 року. Згідно ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність у правовстановлюючому документі (свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок) вказівки про розмір часток у праві власності кожного із співвласників перешкоджає у реалізації належного позивачам права розпорядження належними їм частками. За наведених обставин суд вважає, що право власності позивачів підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на частину домоволодіння (по 1/4 за кожним), а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати на користь позивачів з відповідачки не стягуються за клопотанням позивачів. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved