Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 серпня 2015 року звернувся до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці в сумі 27062,50грн, середньомісячний заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні в сумі 5791,76грн на день звернення до суду і 3000грн моральної шкоди. При цьому вказував, що працював у відповідача головним інженером Кременчуцької КГЕ, структурному підрозліді КП "Південукргеологія" з 07.07.2011 року і 06.03.2015 року був звільнений з посади згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідач з березня 2015 року до часу звернення до суду і розгляду справи не виплатив заборгованість по заробітній платі, відмовив у видачі довідки про розмір боргу, що примусило його звернутися до суду за захистом порушених прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги уточнив, і прохав їх задовольнити у повному розмірі: стягнути борг по заробітній платі, середньомісячний заробіток за час затримки проведення розрахунку по день винесення судового рішення і моральну шкоду за порушення трудових прав, які потягли необхідність докладання додаткових зусиль для організації його життя і життя членів сім"ї в умовах без грошів»я, позбавили можливості пройти курс лікування дружині, хворій на серйозну хворобу мозку. Представник відповідача в судове засідання не з»явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, вимогу суду про надання інформації про розмір боргу і середній заробіток не виконав. Враховуючи відсутність представника відповідача в судовому засіданні, згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наданих доказів. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач наказом від № 92-к від 01.07.2011 року призначений виконуючим обов»язки головного інженера Кременчуцької геологорозвідувальної експедиції прямого підпорядкування за переведенням з Кременчуцької геологорозвідувальної експедиції (відокремлений підрозділ), Наказом № 37 Н-к від 15.09.2011 року переведений на посаду головного інженера Кременчуцької комплексної геологічної експедиції. Звільнений з посади 6 березня 2015 року за власним бажанням відповідно наказу № 24-к КП «Південукргеологія» в цей же день. Із наданих позивачем розрахункових листів вбачається, що заборгованість підприємства перед ним по заробітній платі становить 27062,50 грн. За довідкою відповідача № 211-10/1 від 9.10.2015року нарахований середньомісячний заробіток позивача, я5кий становить 1665,17грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач зобов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця і за ст.116 КЗпП України в день звільнення працівника виплатити йому всі належні від підприємства суми. Дані вимоги закону відповідач не виконав, чим порушено трудові права позивача, і зобов»язаний відповідно до ст.117 КЗпП України виплатити середньомісячний заробіток за час затримки проведення розрахунку по день проведення повного розрахунку. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки проведення з ним розрахунку становить, виходячи із середнього заробітку 1665,17грн : 23,2дні х 171 робочій день затримки = 12272,67грн. Зазначена сума разом із невиплаченою заробітною платою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилаючись на спричинення моральної шкоди невиплатою заробітної плати, позивач надав суду докази хвороби члена його сім»ї, зазначив, що через невиплату заробітної плати був позбавлений провести належне лікування дружині-пенсіонерці, докладав багато зусиль для організації життя, так як протягом тривалого часу з початку 2014 року по цей час не отримував єдиний свій дохід - заробітну плату. Враховуючи грубе порушення роботодавцем трудових прав працівника, спричинення цим порушенням йому моральної шкоди, суд дійшов висновку про наявність негативних наслідків невиплати заробітної плати і необхідність її відшкодування. Суд, враховуючи тривалість порушення, його характер, вважає достатнім і справедливим відшкодування моральної шкоди в сумі 500грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави 243.6грн судового збору, від сплати якого звільнений позивач. З урахуванням викладеного, ст. 115-117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial