Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що [PERSON] разом зі своїм поплічником шляхом злому вушка замка чи вушка на решітці і вхідних дверях у секцію підвального приміщення, яке належить йому як частка до помешкання проникли до вказаного приміщення та викрали звідти зварювальний дріт з двох зварювальних апаратів довжиною біля 100 м., слюсарні інструменти та інші речі у великій кількості на загальну суму біля 16 тис. грн. А тому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 15827 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява позивача в якій він просить у зв»язку зі станом здоров»я розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому суд бере до уваги, що в попередніх судових засіданнях позивач на обгрунтування розміру завданої шкоди надав суду копії розрахункових квитанцій та фото зварювальних пристроїв на обгрунтування заявленої суми матеріальної шкоди, зазначаючи, що не погоджується з визначеною під час досудового розслідування вартістю викраденого в нього кабелю для зварювального апарату у розмірі 1018 грн., оскільки за 100 м. викраденого спеціального зварювального кабелю він заплатив 15827 грн., про що свідчать надані ним копії розрахункових квитанцій. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Новини Закарпаття" № 59 (4674) від 15.08.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2012 року близько 1 год. 00 хв. [PERSON], за попередньою змовою та разом з громадянином [PERSON], діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зламу дужки для навісного замка, проникли до підвального приміщення № 37, що розташоване по вул. Керченській 7а в м. Ужгороді, звідки таємно викрали, належні громадянину [PERSON], із зварювальних апаратів 100 м. кабелю, що стверджується копією вироку Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 року, відповідно до якого [PERSON] засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 185 КК України. Також, в ході розгляду справи встановлено, що 12.05.2012 року [PERSON] помер, а саме був вбитий [PERSON], за що останній засуджений вищевказаним вироком за ч.1 ст. 115 КК України. Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2016 року, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2016 року в частині розв»язання цивільного позову скасовано, а кримінальну справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до того ж суду, в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишений без змін. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особі зробила для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»\~(з наступними змінами) та\~абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд бере до уваги надані позивачем копії розрахункових квитанцій № 137117, згідно якої за вартість 30 м. зварювального кабелю становить 5000 грн., та № 137119, згідно якої вартість 70 м. зварювального кабелю спеціального становить 10827 грн. За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] неправомірними діями [PERSON] завдано матеріальної шкоди на загальну суму 15827 грн., яка не відшкодована, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 15827 грн. Також, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved