Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 50 по вул. Центральна в с. Андрійківці Хмельницького району. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і просить задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Додатково пояснила, що позивач є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], які на даний час померли. Після смерті батька (16.06.2011 року) спадкова справа не заводилась, на момент його смерті з ним проживали дружина та позивач. Після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори, однак оформити спадкові права на спадковий будинок не змогла в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину, немає. Будинок збудований в 1974 році в належав до майна колгоспного двору. На день набуття чинності Законом України «Про власність» право на майно колгоспного двору належало лише позивачу та її батькам, інші діти співвідповідачі по справі були на той час неповнолітніми, своїми коштами та працею участі у створенні майна не брали, а на даний час не претендують на нього. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в попередньому судовому засіданні пояснила, що проти позову не заперечує. В судове засідання не зявилась, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, у вирішенні справи покладаючись на думку суду. Співвідповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно на час смерті батьків з ними проживала лише позивач, інші брат та сестри не проживали. Позов визнає, на спадкове майно не претендує. Інші співвідповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнають повністю. Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача та співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що в 1974 році в с. Андрійківці був збудований будинок по вул. Центральна 50, який належав до майна колгоспного двору, головою котрого був [PERSON] батько позивача. Станом на 15.04.1991 року в зазначеному житловому будинку були зареєстровані, окрім [PERSON], його дружина [PERSON], а також співвідповідачі на той час неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і позивач. Зазначені обставини підтверджуються довідками [PERSON] сільської ради від 9.11.2015 року № 251, від 16.11.2015 року № 269, від 7.09.2015 року № 179, технічним паспортом на будинок. [PERSON] 16.06.2011 року помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. На день смерті з ним проживали його донька - позивач по справі та дружина [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 16.09.2015 року № 188. Спадкова справа до його майна не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 6.11.2015 року, надана на запит суду та наявна у справі. Таким чином, спадкували після [PERSON] за законом в рівних частках позивач як донька спадкодавця та її матір як дружина спадкодавця. 19.03.2015 року [PERSON] також померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. На момент смерті вона проживала лише з позивачем. Після її смерті заяву про прийняття спадщини подала позивач, від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] відмовились, а [PERSON] заяви ані про прийняття спадщини, ані про відмову від неї не подавав. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 75-2015 до майна [PERSON], наданої на запит суду. Таким чином, спадкоємицею всього майна після смерті матері стала позивач, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину спірний будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] від 30.09.2015 року за вих. № 291/02-14, наявним у справі. При цьому спірний житловий будинок відповідає будівельно-технічним, пожежним, санітарним нормам і правилам, що підтверджується наданим позивачем висновком експертного дослідження 3127ед/015, копія котрого міститься у справі. У відповідності до ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час побудови будинку, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ст. 126 ЦК УРСР 1963 року, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до частин 1, 2 ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Як розяснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема, згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Таким чином, спірний будинок як майно колгоспного двору належав за життя батьків позивача їй та її батькові і матері в рівних частках кожному по 1/3. Отже, право власності на зазначене мано підлягає визнанню за нею: на 1/3 як на її власну частку, на решту 2/3 як на успадковане майно. Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за позивачем право власності на житловий будинок № 50 по вул. Центральна в с. Андрійківці Хмельницького району Хмельницької області загальною площею 47,6 кв.м, житловою площею 22,8 кв.м, допоміжною площею 24,8 кв.м, з прибудовою «а». Судовий збір у справі сплачено позивачем на суму 487,20 грн. і його слід стягнути з відповідачів на її користь в рівних частках з кожного, тобто по 121,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved