Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

20.04.2017 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння № 300, що розташоване по вул. Шевченка в м. Львові та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 57,5 кв.м, прибудови літ. «а-1», тамбура літ. «а-1» з погрібом літ. «пг», сараю літ. «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, ворота № 3. В обґрунтування вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 31.03.1998 року. До спадкової маси входить вищевказане будинковолодіння № 300, що по вул. Шевченка в м. Львові. Вказане майно, належало [PERSON] на підставі договору дарування, а право власності на спірний будинок було зареєстровано за останньою в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.08.1985 року, про що було отримано реєстраційне посвідчення № 7084. На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, Другою [PERSON] держнотконторою було заведено спадкову справу. Разом з тим, нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок з тих підстав, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84061080, право власності на будинок № 300 по вулиці Шевченка у місті Львові зареєстроване за Акціонерним товариством закритого типу "Фірма "Львів-Петроль" від 04.11.2008 року. Позивач фактично прийняла спадщину, з 1984 року та по день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала в спірному будинку, проте не в змозі одержати свідоцтво про право на спадщину, що перешкоджає їй належним чином користуватись та розпоряджатись своїм майном, внаслідок чого змушена звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просив такий задовольнити. Від представника відповідачів ПАТ «Львів-Петроль» та «ПАТ» Укрнафта» [PERSON] надійшли письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити повністю з наступних підстав. Зазначає, що за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 300 розташована автозаправна станція, площею 47,2 кв.м., яку ПАТ «Укрнафта» придбало 26.11.2003р. на підставі договору купівлі-продажу, тим самим набуло на неї право власності на законних підставах. На вказаній земельній ділянці відсутній будь-який житловий будинок. Від представника третьої особи 2-ї [PERSON] держнотконтори надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Представник [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] яка померла 31.03.1998 року. До спадкової маси входить Будинковолодіння № 300, що по вул. Шевченка, в м. Львові, яке належало [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною контрою від 06.08.1985 року реєстровий № 1-2795. У відповідності до вимог ст. 525 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто 30.03.1998 року відкрилась спадщина після смерті [PERSON]І, а позивач як спадкоємець фактично прийняла спадщину, оскільки з 1984 року та по день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала в спірному будинку. Даний факт вбачається із довідки ЛКП «Рясне 402» від 13.03.17р. № 696. А отже, до вказаних правовідносин слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 р.). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР (в ред. 1963 р.), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач,

Outcome: approved