Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. Позивач просить суд змiнити [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцю четвертої черги за законом, черговiсть отримання права на спадкування за законом пiсля смертi [PERSON] , який помер [INFO] , встановивши черговість одержання права на спадкування за законом на спадкове майно померлого разом iз спадкоємцем першої черги за законом, [PERSON] у спадковiй справi №7/2019, зареєстрованої 21 сiчня 2019 року приватним нотарiусом Новомиргородського районного нотарiального округу Забуранною Оксаною Володимирiвною. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Постановою приватного нотаріуса Новомиргородського районного нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті цивільного чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги - сина померлого [PERSON] . Позивач вважає, що вона має право на спадкування як спадкоємиця за законом першої черги разом із відповідачем спадкоємцем першої черги та зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивач [PERSON] майже 35 років проживали з померлим як подружжя без реєстрації шлюбу, протягом тривалого часу опікувалася та надавала допомогу спадкодавцеві [PERSON] , який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. В подальшому до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями під номером [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та згідно якої позовні вимоги, в тому числі доповненні, визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Крім цього, у зв`язку з повним визнанням позовних вимог просять вирішити питання про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено що [INFO] у мiстi Новомиргород Кiровоградської областi у вiцi 67 рокiв помер [PERSON] , що підтверджується свiдоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 15 сiчня 2019 року Новомиргородським районним вiддiлом державної реєстрації актiв цивiльного стану Головного територiального управлiння юстиції у Кiровоградськiй областi, актовий запис №8. За життя померлому [PERSON] належав житловий будинок з надвiрними будiвлями пiд [ADDRESS] , що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі за №596. Пiсля смертi [PERSON] залишилися троє спадкоємців, його рiднi діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До закiнчення шестимiсячного строку для прийняття спадщини заяву до приватного нотарiуса про прийняття спадщини подала одна особа, син померлого - [PERSON] , iншi спадкоємці не зверталися до нотарiуса з заявою про прийняття спадщини за законом, заповіту покійний не залишив. Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги за законом з -помiж дiтей померлого, що прийняв спадщину - є рiдний син, відповідач по справі [PERSON] . Згiдно з рiшенням Новомиргородського районного суду Кiровоградськоi областi вiд 14 травня 2019 року у цивiльнiй справi №395/119/19 було встановлено факт про те, що [PERSON] , [INFO] , проживала з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю з 2009 по 12 сiчня 2019 року включно, тобто бiльше п' яти рокiв до часу вiдкриття спадщини пiсля смертi [PERSON] . Таким чином, позивачу було надано право на спадкування за законом у четверту чергу (у порядку статтi 1264 ЦК України), як особi, яка проживала зi спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять рокiв до часу відкриття спадщини. 18 серпня 2019 року позивач звернулася до приватного нотарiуса Новомиргородського районного нотарiального округу з проханням видачi Свiдоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок будинок з господарсько-побутовими будiвлями пiд номером [ADDRESS] . Постановою приватного нотарiуса Новомиргородського районного нотарiального округу вiд 18 липня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок будинок з господарсько-побутовими будiвлями пiд [ADDRESS] у зв`язку з наявнiстю спадкоємця першої черги, сина померлого. Позивач вважає, що вона має право на змiну черговостi права на спадкування у порядку, передбаченому частиною другоi статтi 1259 Цивiльного кодексу України,який зокрема передбачає, що фiзична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом iз спадкоємцями тiєї черги, яка має право на спадкування за умови, що вона протягом тривалого часу опікувался, матеріально забезпечувала, надавала iншу допомогу спадкодавцевi, який через похилий вiк, тяжку хворобу або калiцтво був у безпорадному станi. Доказами, якi пiдтверджують факт того, що позивач протягом тривалого часу опікувалася, матерiально забезпечувала, надавала iншу допомогу спадкодавцевi, який через похилий вiк та тяжку хворобу був у безпорадному станi є наступнi обставини. Починаючи з сiчня 1984 року позивач та [PERSON] почали проживати однією сім`єю без укладення шлюбу. З сiчня 1984 року вони проживали разом з [PERSON] у квартирі пiд [ADDRESS] ) , яка належала позивачу та її дiтям вiд першого шлюбу (комунальна квартира). У 1993 роцi до [PERSON] звернулася громадянка [PERSON] з проханням, щоб вона здiйснювала за нею догляд, оскiльки вона була у похилому вiцi i неспроможна була самостiйно за собою доглядати. Позивач погодилася на її умови i у 1993 роцi разом з [PERSON] вони переїхали у житловий будинок пiд [ADDRESS] ), що належав на правi власностi [PERSON] . Оскiльки однією iз умов власника будинку [PERSON] було необхiднiсть здiйснення нею догляду за власником будинку в обмiн на продаж позивачу цього будинку, у квiтнi 1994 року вона, порадившись зі своїм цивiльним чоловiком з [PERSON] , вирiшила оформити купiвлю-продаж вищезгаданого будинку не на себе, а на [PERSON] по тiй причинi, що у неї вже була неприватизована комунальна квартира [ADDRESS] . Таким чином, вона попiклувалася про свого цивiльного чоловiка i до [PERSON] перейшло право власностi на будинок, внаслiдок чого вiн став власником житлового будинку пiд номером [ADDRESS]. Починаючи з 1992 року i до 2004 року [PERSON] постiйно додатково працювала у колишньому колгоспi iм. Чкалова, «Бирзулове», «Зоря», маючи додатковий заробiток до основної зарплати, щоб мати фiнансову можливiсть пiклуватися про себе та членiв своєї ciм`ї, до яких вiдносився i її цивiльний чоловiк, [PERSON] . Основним мiсцем роботи за перiод з 1981 по 1992 рiк була шахта "Новомиргородська", де вона працювала машиністом парових котлiв, отримуючи пристойну зарплату. 3 1992 року i до пенсії (до 01.01.2004 року) вона працювала на мiськiй центральній котельнi машинiстом парових котлiв Новомиргородського ВУЖКГ, отримуючи досить пристойну на той час зарплату як для жiнки. Проживаючи разом з [PERSON] як подружжя, вони мали спiльний побут, вели спiльне господарство (з 1984 року по 2019 pік) на протязi майже 35 рокiв позивач постiйно опiкувалася ним, купувала на ринку чи у магазині одяг, взуття, готувала їжу, займалася прибиранням у будинку, пранням власного та робочого одягу цивiльного чоловiка та iнших сiмейних речей, займалася ремонтом будинку (мазала глиною вперемiшку з соломою стелю i стiни пiдсобних примiщень, обробляла присадибну земельну дiлянку, на якiй вирощувала овочi, займалася триманням домашньої птицi та iншої живностi). Також за останнiй перiод спiльного проживания вона лiкувала його за спiльнi кошти, супроводжувала його по лiкарням, супроводжувала його до м. Кiровограда, де знаходиться МСЕК, зверталася до Новомиргородської мiської ради в його iнтересах для отримания матеріальної допомоги для лiкування, оскiльки починаючи з 2015 року [PERSON] захворiв, а починаючи з 2016 року йому була встановлена друга група iнвалiдностi по зору, внаслiдок чого вiн, починаючи з 2015 року фiзично не мав можливостi самостiйно рухатися вдома та у громадських мiсцях, тобто без її опiки та фiзичної допомоги вiн неспроможний був самостiйно забезпечувати свої потреби. Починаючи з 2015 року у зв' язку з початком перебiгу тяжкої хвороби [PERSON] (глаукома, ускладнена катаракта лiвого глаза, анофтальм справа), позивач докладала максимум зусиль та опiкувалася всiма питаннями, якi виникали у [PERSON] , супроводжуючи його у полiклiнiку, у лiкарню, у м. Кропивницький для проходження МСЕК. 05 серпня 2016 року [PERSON] була проведена операцiя - СТЕК з базальною iридектомiєю ОС, на проведения операцiї використанi позивача та [PERSON] спiльнi кошти. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його син, відповідач по справі [PERSON] , що підтверджено Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 282/02-31 від 18.07.2019 року. За змістом ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень ст.ст. 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом". "Одержання права на спадкування наступною чергою" (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом" в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія ( ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України). Застосування ч.2 ст. 1259 ЦК України з урахуванням вимог ст.ст.12,81 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] перед смертю тривалий час знаходився в безпорадному стані та потребував моральної, матеріальної та фізичної допомоги і підтримки, оскільки не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та лікування. Так, згідно довідки МСЕК 17.11.2016 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності з захворюванням по зору. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 12827 [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): о\\у ПВ глаукома левого глаза, терминальная глаукома правого глаза, осложненная катаракта обоих глаз. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 13166 [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): Терминальная болезненная глаукома правого глаза, о\\у Пв глаукома левого глаза, начальная катаракта обоих глаз. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 4665 [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): о\\у Ша глаукома, начальная катаракта, птеригиум ІІ ст. левого глаза, Анофтальм справа. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 16730 [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): о\\у оперированная Ша глаукома, начальная катаракта, птеригиум ІІ ст. левого глаза, Анофтальм справа. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 6836 [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): о\\у оперированная Ша глаукома, осложненная катаракта левого глаза, Анофтальм справа. Судом встановлено, що фактично з 2015 року [PERSON] , померлий [INFO] , потребував стороннього догляду та значних витрат на лікування, яке надавалось йому як в лікарні та і вдома позивачкою [PERSON] , що підтверджується копіями наданих суду квитанцій за оплату медикаментів. Спадкодавцю позивач надавала допомогу та опікувалася ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачу [PERSON] Постановою приватного нотарiуса Новомиргородського районного нотарiального округу вiд 18 липня 2019 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок будинок з господарсько-побутовими будiвлями пiд [ADDRESS] у зв' язку з наявнiстю спадкоємця першої черги, сина померлого. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Стосовно зміненої позовної вимоги відповідач та треті особи не заперечують щодо її задоволення. Крім цього, відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій повідомив, що не зважаючи на те, що він вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (що підтверджується копією спадкової справи № 7/2019 року, заведеної приватним нотаріусом від 21 січня 2019 року) після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , він не заперечує проти оформлення належної йому частки у спадковому майні на користь [PERSON] . Згідно заяви третьої особи [PERSON] від 15.01.2019 року, яка повідомила, що про відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] та заведення спадкової справи їй відомо. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася свідомо та відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою. Згідно заяви третьої особи [PERSON] від 15.01.2019 року, яка повідомила, що про відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] та заведення спадкової справи їй відомо. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася свідомо та відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою. Приймаючи дані заяви відповідача та третіх осіб, які визнають позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про визнання права власності на будинок порядку спадкування , в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду у відповідності до квитанції № N06015177М від 12.08.2019 року, та у відповідності до квитанції № 0.01581491553.1 від 15.01.2020 року, що становить 804, 60 гривень.

Outcome: approved