Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянкипосилаючись на те, що він є власником земельної ділянки за кадастровим номером 7124083200-00-001-049 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області загальною площею 3,3559 га, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 050198, виданого 20.02.2002 року. На підставі укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» Договору оренди землі № 170 від 01.09.2011 року, вищевказану земельну ділянку позивача передано останньому в строкове платне користування на умовах оренди строком на 5 років. Вказаний Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області від 07.06.2012 року за № 712408324003853. У зв`язку із закінченням строку договору оренди укладеного з відповідачем позивач уклав новий договір оренди своєї земельної ділянки із СТОВ «Агрофірма Корсунь». Після укладання нового договору оренди позивач дізнався, що ТОВ "Виробниче підприємство "Імпульс-Плюс" здійснило державну реєстрацію права оренди на його земельну ділянку на підставі додаткової угоди від 07.04.2015 року до договору оренди землі №170 від 01.09.2017 р., згідно якої строк дії Договору змінено та встановлено до 01.09.2026 року з правом пролонгації. Позивач стверджує, що він не погоджував із відповідачем продовження договору оренди, а коли відповідач дав йому на підпис додаткову угоду, то в ній йшлося лише про збільшення орендної плати, однак угода не містила жодних умов про зміну строку дії правочину. Оскільки позивач не погоджувався на продовження строків дії договору і його волевиявлення на це не було, відповідно сторони не досягли усіх істотних умов цієї Додаткової угоди, що є підставою для визнання останньої недійсною та скасування державної реєстрації речового права, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в попередніх судових засіданнях заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що в додатковій угоді до договору оренди стоїть підпис позивача. На даний час договір оренди землі є діючим, тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в попередніх судових засіданнях позов підтримав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І- ЧР № 050198, виданого 20.02.2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 7124083200-00-001-049 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області загальною площею 3,36 га. Згідно договору оренди землі №170 від 01.09.2011 року [PERSON] надав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс», належну йому земельну ділянку строком на 5 років. Даний Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області від 07.06.2012 року за № 712408924003853. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Тальнівському районі №1178 від 16.06.2017 р. кадастровий номер земельної ділянки 7124083200-00-001-049 змінено на 7124083200:01:001:0049. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 91310959 від 06.07.2017 року 10.02.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицькою Е.А. , було здійснено державну реєстрацію речового права за Договором. Також з Інформаційної довідки вбачається, що цим же приватним нотаріусом було здійснено державну реєстрацію речового права щодо Додаткової угоди від 07.04.2015 року, а строк дії Договору змінено та встановлено до 01.09.2026 року з правом пролонгації. Відповідно до Додаткової угоди від 07.04.2015 р. до Договору оренди землі №170 від 01.09.2011 року [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» пункт 8 Договору оренди землі №170 від 01.09.2011 року виклали в такій редакції: «Договір укладено на 15 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.» Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №24314/24315/18-33 від 07.04.2020 року у додатковій угоді, датованій 07.04.2015 р. до договору оренди землі № 170 від 01.09.2011 пункт що текст пункту «2», який починається словами : «2.Викласти пункт 8 Договору оренди № 170 від 01.09.2011 року…» та закінчується «…Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін.» був додрукований до основного друкованого тексту, який починається зі слів «Додаткова угода» і включає в себе повністю текст пункту «1», а також рядки «Підписи сторін», «Орендодавець, оренда» та рядок із лініями підкреслення для підписів, наданої Додаткової угоди, датованої 07.04.2015 р. до договору оренди землі № 170 від 01.09.2011 вже після виконання підпису від імені орендодавця [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст. 627 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 638 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Судом встановлено, що зазначені вимоги закону відповідачем не дотримані, письмових повідомлень про намір змінити умови договору, у тому числі продовжити його дію, від відповідача на адресу позивача не надходило. Також суд зазначає, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та достовірними. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Суд вважає, що оскільки судово-технічною експертизою документів встановлено, що текст додаткової угоди щодо збільшення строків дії договору оренди був додрукований до основного друкованого тексту вже після виконання підпису позивача, то волевиявлення учасника правочину не було, а без волевиявлення сторони не можливе вчинення договору, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України і тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст.203,207,208,215,627,651,653 ЦК України,

Outcome: approved