Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] Хейр Шахаде звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно в порядку поділу, вказуючи, що 24 квітня 1987 року він та [PERSON] (надалі Відповідач) уклали шлюб. Даний шлюб зареєстрований відділом Дзержинського РАЦСУ м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, свідоцтво ДИЗ І-КИ № 000198. На цей час вони разом однією сімєю не проживають, але шлюб між сторонами поки не розірвано. Вважає, що за час спільного проживання в шлюбі однією сімєю ними набуто таке майно, що зареєстровано на імя відповідачки: земельна ділянка, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси; житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси. Вказана земельна ділянка площею 501 кв. м. та частина будинку загальною площею 129,1 кв. м. та жилою площею 73,9 кв. м. (13/20 частин будинку) були придбані у 2003 та 2004 роках, тобто під час їхнього шлюбу за спільні сімейні кошти. Але, купівля - продаж була юридично оформлена (у нотаріуса [PERSON]В.) договором купівля-продажу частини житлового будинку від 07.02.2003 р. нотаріальний запис № 745, та договором купівля-продажу земельної ділянки від 23.02.2004 р., нотаріальний напис 957, між відповідачкою [PERSON] та колишнім власником будинку [PERSON], яка отримала зароблені ним гроші від нього особисто за продаж вказаного будинку і земельної ділянки. В подальшому куплена частина будинку була перестроєна, а на його місці протягом кількох років спільного життя у шлюбі з 2003 р. по 2012 рік за кошти які він заробив, було проведено капітальний ремонт та добудова будинку, тобто фактично збудовано новий житловий будинок. Позивач вказує, що вказані грошові кошти він заробляв працюючи в ОАЕ, перераховуючи їх відповідачці на ремонт і добудову вказаного будинку та проживання - різними платіжними системами. Такі дії сторін свідчать про те, що спірний будинок будувався за спільні кошти сторін, і апріорі можна вважати його спільно нажитим майном подружжя. Вказані вище обставини підтверджуються копіями банківських документів про переказ коштів ним на імя Відповідача. Під час шлюбу питання розділу спільно нажитого майна подружжя між ними не виникало, більш того сторони для закінчення будівництва вказаного житлового будинку. На даний час своєї домовленості що спірний будинок є спільною власністю - Відповідачка не дотримується, а він не має змоги користуватися належною йому частиною майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Також є спір, щодо поділу вказаного майна, що також належить їм як спільно нажите ними за час шлюбу майно. Так як спільно перебудований (нажитий) житловий будинок відповідачка зареєструвала за собою, то свідоцтво на право власності на вказані набуті сторонами за час шлюбу житловий будинок і земельну ділянку видані на її прізвище [PERSON]. Вказує, що відповідач спілкуватися з ним про розділ майна або його спільний продаж та поділ грошових коштів не бажає, уникає спілкування, при цьому відповідачка одночасно виставила спірний будинок на продаж. Тому виникла необхідність визнання даного будинку і земельної ділянки спільно нажитим майном, та виділення кожному із сторін ? частини у власність. Просить суд визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя: [PERSON] Хейр Шахаде та [PERSON] житловий будинок з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси; визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси. Позивач [PERSON] Хейр Шахаде та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, що 24 квітня 1987 року [PERSON] Хейр Шахаде та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом Дзержинського РАЦСУ м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, свідоцтво ДИЗ І-КИ № 000198. На даний час сторони разом однією сімєю не проживають, але шлюб між сторонами поки не розірвано. За час спільного проживання в шлюбі однією сімєю сторонами набуто таке майно, що зареєстровано на імя [PERSON]: земельна ділянка, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси; житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Добровольського 47, що у м. Черкаси. Вказана земельна ділянка площею 501 кв. м. та частина будинку загальною площею 129,1 кв. м. та жилою площею 73,9 кв. м. (13/20 частин будинку) були придбані у 2003 та 2004 роках, тобто під час їхнього шлюбу за спільні сімейні кошти. Але, купівля - продаж була юридично оформлена (у нотаріуса [PERSON]В.) договором купівля-продажу частини житлового будинку від 07.02.2003 р. нотаріальний запис № 745, та договором купівля-продажу земельної ділянки від 23.02.2004 р., нотаріальний напис 957, між відповідачкою [PERSON] та колишнім власником будинку [PERSON], яка отримала зароблені ним гроші від нього особисто за продаж вказаного будинку і земельної ділянки. В подальшому куплена частина будинку була перестроєна, а на його місці протягом кількох років спільного життя у шлюбі з 2003 р. по 2012 рік було проведено капітальний ремонт та добудова будинку, тобто фактично збудовано новий житловий будинок. За статтею 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 Сімейного Кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63СК України). Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. На підставі ст. ст. 57,60, 61, 69, 63, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved