Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до закінчення навчання - 30.06.2015 року . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], 1992 року народження. На даний час син навчається на 5 курсі Чернігівського національного технологічного університету, у зв'язку з чим потребує сторонньої матеріальної допомоги. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання даної справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи до суду не звертався. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч.1 ст..199 Сімейного Кодексу України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою від 11.09.2014 року (а.с.19), [PERSON] навчається на 5 курсі в Чернігівському національному технологічному університеті, за денною формою навчання, за держзамовленням, термін закінчення навчання 30.06.2015року. [PERSON] отримує стипендію у розмірі 730 грн (а.с.28). [PERSON] проживає разом з матір'ю (а.с.20). Позивачка не працює (а.с.21), знаходиться на обліку в УПФУ в м. Чернігові та отримує пенсію за віком у розмірі 1057,09 грн (а.с.17). Відповідач також зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с.20), знаходиться на обліку в УПФУ в м. Чернігові та отримує пенсію по інвалідності І групи внаслідок загального захворювання у розмірі 1 472,09 грн (а.с.18). Крім того, відповідач по рішенню Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16.12.2013 року отримує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, які стягуються з [PERSON] (а.с.31-32). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Вказані обставини судом враховуються, але не вказують на неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу синові та не позбавляють його обов'язку утримувати повнолітню дитину у зв'язку з його навчанням. У відповідності до положень ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 цього Кодексу. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача (а.с.51), а також беручи до уваги, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати повнолітнього сина, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 199, 200 Сімейного кодексу України та враховуючи положення п. 20 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" позовні вимоги в частині розміру аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, приписами ч.1 ст.191 ЦК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем не надано суду доказів, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. За вказаних обставин, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позову, тобто з 16.09.2014 року, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до закінчення навчання, до 30.06.2015 року включно. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial