Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

1. Описова частина 19.12.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 46828 грн шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, із яких: 20620 грн матеріальних збитків, завданих ушкодженням автомобіля, 600 грн за проведення авто-товарознавчого дослідження, 4608 грн за проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, 21000 грн у відшкодування моральної шкоди. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача На обґрунтування позову [PERSON] вказав, що 21.12.2014 о 9-20 год. у м. Бердичеві по вул. Вінницькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі його автомобіля «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] та автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У якості пасажира в його автомобілі перебував [PERSON] . Він рухався в межах правил дорожнього руху та побачив, що перед ним повільно справа, якби вишукуючи місце для паркування, рухається автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] . Він його почав випереджати, при цьому не виїжджаючи на зустрічну смугу руху. Коли відстань до його автомобіля була в межах 8-9 метрів, автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] не умикаючи покажчику повороту почав змінювати напрямок руху в попутно перехресному напрямку. Він почав гальмувати та вивертати кермо вліво, щоб об`їхати перешкоду зліва, але уникнути зіткнення не вдалося. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Працівники ДАІ відносно нього склали адмінпротокол за ст.124 КУпАП, однак постановою суду від 16.05.2016 у справі № 274/6910/14-п провадження закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 15.01.2016 ТОВ "Експерт-Авто складено звіт, згідно якого завданий йому ушкодженням автомобіля матеріальний збиток «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] складає 20620 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу згідно звіту № 434 від 15.01.2016 складає 43611,82 грн. Станом на 15.01.16 його автомобіль ще не був відремонтований у зв`язку з відсутністю коштів. Автомобіль використовував лише для нагальних потреб. З нього насміхались друзі, зупиняли працівники ДАІ. Внаслідок ДТП порушився нормальний спосіб життя, витрачено кошти на ремонт автомобіля та отримання звіту по оцінці автомобіля, проведено експертизи, що суттєво вплинуло на його матеріальний стан. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням його майна. До страхової компанії відповідачки він не звертався, оскільки йому не відома страхова компанія. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.01.2017 у справі відкрито провадження (а.с.49). 15.08.2017 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який проведено у зв`язку із закінчення терміну повноважень судді Щербака Д.С., справу передано до провадження судді Замеги О.В. (т.1 а.с.110) Ухвалою суду від 14.12.2017 суддею Замегою О.В. справу прийнято до свого провадження (т.1 а.с.111). 12.02.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (а.с.150). Ухвалою від 22.05.2019 висновок експерта № 34 від 29.10.2018 долучено до матеріалів справи, позовну заяву про збільшення позовних вимог що надійшла до суду 12.02.2019 - повернуто позивачу (том 1, а.с.169 - 170). 20.02.2020 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який проведено у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді у відставку, справу передано до провадження судді Хуторної І.Ю. (т.1 а.с.180, 181) 10.03.2021 ухвалою судді Хуторної І.Ю. справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.182). Ухвалою суду від 17.09.2020 у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с.201). Ухвалою суду від 07.12.2020 розгляд справи зупинено до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 147/66/17 (а.с.232). Постановою Житомирського апеляційного суду від 15.02.2021 ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 07.12.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду суду першої інстанції (а.с.251). У судовому засіданні 02.12.2020 позивач підтримав позов та пояснив, що в той день у 2014 році він їхав на своєму авто із дядьком по вул. Вінницькій у м. Бердичеві. Він пропустив пішохода. Помітив попереду автомобіль відповідачки, який був припаркований справа на бордюрі. Частина автомобіля була на дорозі, а частина на тротуарі. Той автомобіль почав різко розвертатися. Швидкість руху його авта була близько 30-40 км/год. Він намагався об`їхати зліва той автомобіль та гальмував, проте уникнути зіткнення не вдалося. Він не в`їжджав у автомобіль відповідачки, а лише намагався об`їхати зліва. Відповідачка при розвороті вдарила його автомобіль. Він не в`їжджав авто [PERSON]. Навпаки [PERSON] своїм авто в`їхала в його автомобіль. Удар прийшовся у праву передню дверку його авта лівим крилом автомобіля відповідачки. Представник позивача [PERSON] підтримав позов. Представник відповідача адвокат Кравець М.А. не визнав позов. Пояснив, що [PERSON] , знаходячись в статичному положенні в напрямку вул. Одеської, виїжджала зі стоянки, ввімкнула лівий покажчик повороту, пересвідчившись, що автомобілів не було, розпочала маневр розвороту. Після закінчення маневру відчула удар в її авто. Винуватість позивача повністю доведена. Позивач порушив Правила дорожнього руху України, оскільки він мав би загальмувати з метою уникнення зіткнення. Ця справа перебуває на розгляді, оскільки суд першої інстанції, закривши провадження у справі за ст. 124 КУпАП, помилково встановивши, що у цій ДТП наявна вина [PERSON] . Проте в подальшому було проведено експертизу, якою встановлено, що винуватість [PERSON] відсутня. В подальшому сторони та представники не з`явились в судове засідання та до суду направили письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Із матеріалів справи № 274/6910/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП вбачається наступне. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 893868 від 21.12.2014 [PERSON] 21 грудня 2014 року о 9-20 год. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, керуючи автомобілем MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , перед початком обгону не переконався в безпеці виконання свого маневру та всупереч горизонтальної розмітки 1.1. "Суцільної лінії", виїхав на смугу зустрічного руху. Внаслідок його дій відбулось зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] , водій якого виконував маневр повороту ліворуч. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У протоколі зазначено, що [PERSON] порушив п.п. 14.2, 2.3Б, 10.1, дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, чим скоїв правопорушення передбачене ст.. 124 ч.1 КУпАП. Згідно схеми огляду місця ДТП, долученої до протоколу серії АВ2 № 893868 від 21.12.2014, [PERSON] є власником автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16.05.2016 провадження у справі № 274/6910/14-п закрито за відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У зазначеній постанові серед іншого вказано, що згідно висновку комісійної судово-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №697/698/15-25, 16135/16136/15-25 від 23.03.2016 встановлено, що удар відбувся під кутом, близько до 40 градусів. Даний факт свідчить про те, що водій [PERSON] здійснювала поворот ліворуч не з крайньої лівої полоси, а з крайньої правої. ДТП сталося з вини водія [PERSON] , яка порушила вимоги п.10.4 та 10.1 ПДР України, а в діях [PERSON] порушень вимог п.12.3 ПДР України не встановлено (том 1, а.с.8-9). Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2016 року постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2016 року щодо [PERSON] залишено без змін (том 1, а.с.10, 11). Відповідно до висновку комісійної судово-автотехнічної та транспортно-трасалогічної експертизи №697/698/15-25, 16135/16136/15-25 від 23.03.2016 року, яка проводилася в рамках розгляду прави про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП № 274/6910/14-п, та яку суд розцінює як письмовий докази у цій справі, встановлено наступне: -Первинний контакт автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] та автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] відбувся між правим переднім крилом автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] та з лівою передньою кутовою частиною кузова автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] , в подальшому, відбулося ущільнення контакту та взаємодія передньої лівої частини автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] з правою бічною частиною кузова автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] . -Момент первинного контактування транспортних засобів їх повздовжні осі знаходились під кутом, близьким до 40°. При цьому не виключається незначне відхилення вказаного кута в той чи інший бік в межах біля 5°. -Місце зіткнення вказаних транспортних засобів, розташовувалось на проїзній частині вул. Вінницька, в районі початку зафіксованого осингу грунту. Встановити більш точно місце зіткнення автомобіля VOLKSWAI CADDY д.н. [NUMBER] і автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] та прив`язати взаємне розташування їх в момент первинного контакті відношенню до елементів проїзної частини в рамках даного досліджені неможливо не з технічної точки зору, в наслідок відсутності уточнюючої слідові інформації в місці скоєння пригоди. -Як вбачається з масштабної схеми (див. рис. 3.) кут під яким зупинився автомобіль MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , після його зупинки відносно елементів проїзної частини дорівнює 0 градусів. -Кут під яким зупинився автомобіль VOLKSWAGEN CADDIt [NUMBER] , після його зупинки відносно елементів проїзної часі виходячи з масштабної схеми складає 5 градусів. -Величина відстані, яку подолав автомобіль MAZDA 626 д.н. [NUMBER] з моменту первинного контакту до повної зупинки, виходячи із відстаней, зазначених на схемі ДТП а враховуючи габаритні розміри обох автомобілів, могла складати менше 17,7 м. -Вирішити в категоричній формі питання технічної можливості уникнути даної пригоди у водія автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору, в рамках даного дослідження не вбачається можливим, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку. У дослідницькій частині вказано, що уникнути такого зіткнення [PERSON] мав би можливість застосувавши екстерне гальмування, якщо момент виникнення небезпеки керований [PERSON] автомобіль знаходився на відстані більше 43 метрів. -В даній дорожній обстановці, водій автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. ПДР. -Відповідно з технічної точки зору, водій автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] [PERSON] повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1.та 10.4. ПДР. -З урахуванням встановлених обставин зіткнення автомобілів, за умов, що маневр автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] являв небезпеку для руху водію автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , тобто змушував водія [PERSON] вдаватись до зміни режиму руху автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , дії водія [PERSON] , яка виконувала поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, не відповідали вимогам п.п. 10.1 та знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. -Проведеним дослідженням встановлено, що вирішити питання, щодо наявності чи відсутності у водія автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] [PERSON] технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування (тобто відповідності чи не відповідності дій водія [PERSON] вимогам п.12.3 ПДР), не виявляється можливим. Відповідно встановити, чи знаходились дії водія автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] [PERSON] в причинному зв`язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, також не виявляється можливим. У висновку експерти, серед іншого, зазначили, що покази водія [PERSON] стосовно обставин виникнення даної ДТП можуть вважатися технічно спроможними з технічної точки зору, а покази водія [PERSON] неспроможними. Оскільки з урахуванням встановленого кута зіткнення для того, щоб автомобіль VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] зміг потрапити в кінцеве положення повинен був виїжджати із-за меж проїзної частини. Відповідно до висновку судового експерта автотехніка МЮ України [PERSON] № 34 від 29.10.2018 технічна можливість запобігання зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] , який рухався попереду в крайній лівій смузі для виконання лівого повороту для водія автомобіля «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] полягала у виконанні вимог пп. 13.1, 12.3 ПДР України, для чого перешкод технічного характеру не вбачається. В даному випадку водій [PERSON] повинен був діяти згідно п.п.11.4, 13.1, 12.3, лінії дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, з технічної точки зору дії водія [PERSON] не відповідали зазначеним вимогам. Водій [PERSON] повинна була діяти згідно п.п.10.1, 10.4 ПДР України, з технічної точки зору невідповідностей дій водія [PERSON] зазначеним вимогам не вбачається. При вказаних вихідних даних невідповідність дій водія автомобіля «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] [PERSON] технічним вимогам п.п.11.4, 13.1, 12.3 ПДР України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням наведеної ДТП. У висновку серед іншого експерт вказав, що рахує висновки комплексної транспортно-трасологічної експертизи КНДІСЕ №697/698/15-25, 16135/16136/15-25 від 23.03.2016 в частині визначення кута зіткнення сумнівним, необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним ушкодженням та транспортних засобах, та їх кінцевому положенню після зіткнення. В момент первинного зіткнення кут між повздовжніми осями ТЗ складав не більше 30 градусів. При такому куті зіткнення, автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», д.н. [NUMBER] розпочинав маневр лівого повороту, находячись на відстані 0,45 м від осьової лінії, що не суперечить показам водія [PERSON] в частині початку маневрування з крайнього лівого положення (том 1, а.с.162-165). З метою підтвердження розміру заподіяної шкоди в результаті ДТП позивач надав Звіт № 434 від 15.01.2016 про оцінку автомобіля MAZDA 626, д.н. [NUMBER] , з якого вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля MAZDA 626, д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 20620,40 грн з урахуванням 20% ПДВ. Вартість проведення оцінки склала 600 грн (том 1, а.с.12-14). Норми права, які застосовані судом Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положеннями статті 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі закон Законоу№ 1961-IV) передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), серед іншого є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ч.1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Висновки суду Суд вважає доведеною винуватість [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася 21 грудня 2014 року о 9-20 год. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, за участі автомобілів MAZDA 626 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , виходячи з такого. Порушення [PERSON] пункту 10.1 ПДР та її винуватість у скоєнні ДТП доводиться письмовим доказом у цій справі - висновком комісійної судово-автотехнічної та транспортно-трасалогічної експертизи №697/698/15-25, 16135/16136/15-25 від 23.03.2016 року Крім того, постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16.05.2016 провадження у справі № 274/6910/14-п по факту ДТП, що сталася 21 грудня 2014 року о 9-20 год. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, за участі автомобілів MAZDA 626 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] закрито за відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП У постанові від 30.06.2016, апеляційний суд Житомирської області, переглядаючи постанову Бердичівського міськрайонного суду від 16.05.2016 ( справа 274/6910/14-п) зазначив, що зібрані у справі докази не спростовують твердження водія [PERSON] про те, що він не здійснював обгін, а виїхав на полосу зустрічного руху задля уникнення зіткнення з автомобілем, яким керував водій [PERSON] , яка створила небезпеку для руху, раптово почавши розворот ліворуч з правого ряду. Суд вважає, що водій [PERSON] діяв у відповідності з вимогами ПДР України і його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Висновок експерта № 34 від 29.10.2018, відповідно до якого встановлено невідповідність дій водія автомобіля «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] [PERSON] технічним вимогам п.п.11.4, 13.1, 12.3 ПДР України та такі дії з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням наведеної ДТП суд відхиляє, вважаючи такий висновок неповним та необґрунтованим. Експерт [PERSON] у своєму висновку № 34 від 29.10.2018, вважаючи що при первинному зіткненні автомобілів кут між поздовжніми осями складав 30 градусів, не навів обґрунтування, чому він відійшов від висновків комісійної судово-автотехнічної та транспортно-трасалогічної експертизи №697/698/15-25, 16135/16136/15-25 від 23.03.2016, який був покладений в основу двох судових рішень, що набрали чинності. Експерт не навів у обґрунтування своїх висновків щодо визначення кута між поздовжніми осями автомобілів під час зіткнення. Експертові при цьому не були надані нові вихідні дані, експерт не оглядав транспортних засобів, не мав усіх матеріалів, зокрема показань свідка [PERSON] , постанови Бердичівського міськрайонного суду від 16.05.2016 у справі № 274/6910/14-п. Належність [PERSON] автомобіля «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, серії АВ2 № 893868 від 21.12.204, схемою огляду місця ДТП від 21.12.2014, відповідно до якої автомобіль «MAZDA 626», д.н. [NUMBER] на підставі технічного паспорта [NUMBER] належить [PERSON] .. Сума матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля позивача, визначена у звіті № 434 від 15.01.2016 про оцінку автомобіля MAZDA 626 д.н. [NUMBER] в розмірі 20620,40 грн відповідачкою не спростовувалась. Щодо підстав для стягнення шкоди саме із [PERSON] , як винної особи, суд зазначає наступне. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц). Тобто, оскільки в річних строк з дня ДТП [PERSON] не звертався до страхової компанії, де могла бути застрахована відповідальність [PERSON] , визначені законом підстави для відшкодування шкоди страховою компанією відсутні ( стаття 37 Законоу№ 1961-IV ) Крім того, відомості про страхування своєї цивільно-правової відповідальності, як власника транспортного засобу та, відповідно, даних про страхувальника, [PERSON] суду не надано, клопотання про залучення страхової компанії до участі в справі не було заявлено. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] в частині стягнення із винної у ДТП особи - [PERSON] 20620 грн матеріальних збитків, завданих ушкодженням автомобіля позивача. Також суд вважає, що підлягають відшкодуванню 600 грн витрачених позивачем за проведення авто-товарознавчого дослідження, як витрат, яких зазнав позивач у зв`язку із ДТП, що виникла із вини [PERSON] .. Такі витрави понесені позивачем для доведення розміру заподіяної шкоди у цій справі та відновлення свого порушеного права. Суд також частково задовольняє позов в частині стягнення моральної шкоди. Очевидним є те, що позивач зазнав моральних та душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки, що призвели до ДТП, результатом якої стало пошкодження його транспортного засобу та неможливість використання транспортного засобу у звичному режимі тривалий час, а також, зважаючи на необхідність відновлення свого порушеного права, що призвело до порушення звичного режиму життя. Проте, враховуючи відсутність доказів які б обґрунтовували розмір моральної шкоди - 21000 гривень, зважаючи на тяжкість та тривалість моральних страждань, з огляду на необхідність докладання зусиль для відновлення свого порушеного права, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір грошової компенсації 2 000 грн за заподіяну моральну шкоду позивачеві є необхідним та достатнім. Суд відмовляє у стягнення витрат за проведення комісійної атотехнічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 4608 грн, стягнення яких з [PERSON] позивач обґрунтовував позивач необхідністю доведення своєї невинуватості у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначені судові витрати понесені [PERSON] при розгляді іншої справи - про притягнення його до адміністративні відповідальності. Суд зазначає, що такі витрати мали бути вирішені судом під час розгляду справи в порядку КУпАП та не підлягають відшкодуванню [PERSON] , оскільки інша справа нею не ініціювалася та ті витрати не можуть бути покладені на відповідачку. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 273,40 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 23228*551,2 : 46828,4). Судовий збір в розмірі 1378 грн ( а.с. 2, том 1 ) помилково сплачений позивачем, а тому не може бути відшкодований за раунок відповідачки.

Outcome: partial