Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 954053,60 грн боргу за договором позики , 3% річних в розмірі 28151,16 грн. , пені в розмірі 24250524,24 грн . Посилалася при цьому на ті обставини, що,згідно нотаріально посвідченого Договору позики , 04.12.2012 року [PERSON]. позичила [PERSON] 653956,00 грн. , що за курсом продажу долара США ,станом на 04.12.2012 року становить 80240 дол.США , а [PERSON] взяв вказані кошти та зобов»язався їх повернути 04.06.2013 року . До вказаної у Договорі позики ,04.06.2013 року відповідач борг позивачу не повернув, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом . В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та повним підтриманням позовних вимог. Відповідач до суду повторно не з»явився . Судом про дату судового розгляду судом повідомлявся належним чином та у встановлений законом порядок . Причина його неявки суду невідома . На підставі наявних в справі доказах ,суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне . Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 04.12.2012 року [PERSON]. позичила [PERSON] 653956,00 грн. , що за курсом продажу долара США ,станом на 04.12.2012 року становить 80240 дол.США , а [PERSON] взяв вказані кошти та зобов»язався їх повернути 04.06.2013 року . Обставини викладені позивачем в позові не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки є логічними, послідовними, стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі копією Дговору позики , від 04 грудня 2012 року (а.с.4-6) ,який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] . Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 532 частини 1 пункту 4 Цивільного Кодексу України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того у відповідності до ст.546ч.1 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися ,зокрема нейстойкою . Пунктом 4 Договору позики передбачено , що за прострочення виконння позичальником зобов"язань за цим договором більше 10 днів ,передбачено пеню в розмірі 10% від суми простроченого зобов"язання за кожен день прострочення , починаючи з першого дня прострочення . За розрахунком позивача розмір пені , нарахованої відповідно до умов договору становить 34250524,24 грн. У відповідності до вимог ст.551 п.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду ,якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин ,які мають істотне значення . За навденого вище вимоги позову підлягають частковому задоволенню :сума боргу перед позивачем им [PERSON] складає (954053,60 грн.+28151,16 грн. ) 982204,76 грн. , яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позивачі просять стягнути з відповідача. А вимоги в частині сплати суми пені в порядку ст.551 ЦК України підлягають частковому задоволенню в розмірі 982204,76 грн, з огляду на їх надмірність порівняно з сумою прямих збитків , завданих позивачу . Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо виконання грошового зобов'язання не виконав, боргу позивачу [PERSON] не повернув, станом на день винесення судового рішення не повернута сума складає перед позивачем 954053,60 грн. , 28151,16 грн. ,що складає 3% річних ,та 982204,76 грн. пені , передбаченої п. 4 Договору позики , яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача , задовольнивши заявлені позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики в повному обсязі, оскільки вони ґрунтовані на вимогах закону та стверджуються належними доказами , а в частині стягнення пені частково на суму 982204,76 грн. . Крім того, суд на підставі ст.ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути із [PERSON] в бюджет держави судового збору в розмірі 3441,00 грн. .

Outcome: partial