Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивач [PERSON] 12.08.2021 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Зазначає що шлюб між нею та [PERSON] було укладено 21.06.2013 року і зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі з відповідачем народилася дитина: [PERSON] [INFO] Посилається на те, що протягом спільного життя, відповідач [PERSON] зловживає алкоголем, внаслідок чого в сім`ї виникали непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим. Шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинено. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне подружнє життя з відповідачем є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 21.06.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.08.2021 року відкрито провадження в справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.10.2021 року позовні вимоги в частині стягнення аліментв, за заявою позивача залишено без розгляду. В порядку ст.191 ЦПК України, суду відзив на позовну заяву не подано. Відповідно до стаття 223 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідженні докази надані сторонами та застосовані норми права Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом належними доказами по справі, встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 21.06.2013 року зареєстрували шлюб у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом 863, про сторонам було видано свідоцтво про шлюб (серія [NUMBER] ) (а.с.4). У шлюбі народилася дитина: [PERSON] [INFO] , батьками якої є - мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки з місця проживання, дитина [PERSON] [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] (а.с.10). Судом за з`ясованих обставин і досліджених вище доказів, встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На підставі викладеного,

Outcome: approved