Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

02 листопода 2020 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області. Внести зміни до актового запису №99 від 08.07.2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області, складеного Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначивши в графі «батько»: [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з вересня 2019 року до кінця січня 2020 року. Вони мали намір одружитися у зв`язку із чим наприкінці грудня звернулися до органів РАЦС із заявою про одруження. Дату весілля було призначено на 25.01.2020 року. Однак, за тиждень до весілля вони розлучилися. Від фактичних шлюбних стосунків [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , про що 08 липня 2020 року зроблено відповідний актовий запис за №99, Жовтоводським міським відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). При реєстрації народження дочки запис про батька був зроблений з її слів, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З відповідачем вони разом не проживають з січня 2020 року. Дочка проживає разом із нею. Відповідач [PERSON] відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року по справі призначено судово-генетичну експертизу та провадження по справі було зупинено на час її проведення. 26 квітня 2021 року до суду надійшло повідомлення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" ДОР" про неможливість проведення судово-генетичної експертизи у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відновлено провадження по даній справі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила розглянути справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не надсилав, про розгляд справи повідомлявся як шляхом надсилання судових повісток на його адресу, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судової Влади України». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] народилася [INFO] у м. Жовті Води Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №99. В графі мати зазначено [PERSON] , батько [PERSON] ( а.с.7). Відомості про батька дитини в даному свідоцтві зроблено на підставі заяви матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Позивачка у своїй позовній заяві та у поясненнях, наданих суду зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2019 року до кінця січня 2020 року. Вони мали намір одружитись, але за тиждень до реєстрації шлюбу - розлучились та вона вже була вагітна. Дані пояснення позивачки підтверджуються листом начальника Жовтоводського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17 лютого 2021 року, остання підтверджує факт наміру реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки 24.12.2019 року останні подали заяву про державну реєстрацію шлюбу з призначенням дати реєстрації шлюбу на 25.01.2020 року. Проте, 25.01.2020 року наречені для реєстрації шлюбу не з`явились. /а.с.40/ Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved