Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що 12.02.2004 року Кустинської сільської радою, Радехівського району Львівської області, зареєстровано шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. З жовтня 2013 року в шлюбі не проживають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач залишив її та проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою в с.Сморжів, Радехівського району Львівської області. На утримання доньки [PERSON] - [INFO] відповідач коштів не надає. Дитина знаходиться виключно на її утриманні, що підтверджується довідкою сільської ради. Оскільки відповідач сталого заробітку не має, вважає, що аліменти з нього необхідно стягувати у твердій грошовій сумі щомісячно. Просить стягувати відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі 900 гривень на дитину щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що відповідач не забезпечує дитину. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 гривень також пояснив, що у 2004 році зареєстрували з позивачем шлюб. З 2013 року до 1 вересня 2015 року працював електриком та переводив кошти на утримання дочки в розмірі 500 гривень - 24.09.2015 року номер квитанції 0/7, 500 гривень - 19.11.2015 року номер квитанції 5/6, 500 гривень - 2015 року номер квитанції 7/4, 500 гривень - 19.01.2016 року номер квитанції 6/2. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги, необхідно задовольнити частково із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що з 12.02.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Кустинською сільською радою, Радехівського району Львівської області, актовий запис № 5 серія [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Із довідки, виданої виконкомом Кустинської сільської ради від 22.01.2016 року №51 вбачається, що в [PERSON] на повному утримані та забезпеченні перебуває неповнолітня дитина дочка - [PERSON] [INFO] (а.с.6). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітньої дитини, тобто дитини, яка не досягла 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього необхідно стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати. У зв"язку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 600 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами с т.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial