Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

30 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 06.11.2001 року до 30.05.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON],[INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON],[INFO]. З 21 липня 2015 року відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не турбується про них, не цікавиться їх розвитком, не намагається зустрітися та /або поспілкуватися із дітьми. Протягом останніх двох років діти жодного разу не бачили батька. Діти проживають разом із позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до рішення Веселинівського районного суду миколаївської області від 13 лютого 2014 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання трьох дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але аліменти відповідач не сплачує. Крім того відповідач не працює, веде антисоціальний спосіб життя. Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.12.2016 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. Все вищезазначене свідчить виключно про одне, відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі та з тих же підстав, зокрема висловила думку про наявність підстав для задоволення позову через невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Суду показав, що дійсно проживає окремо від родини, участі у виховані дітей не бере, аліменти не сплачує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є батьками неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11.2002 року /а.с.8/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2010 року /а.с.11/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 28 лютого 2017 року /а.с.12/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 28 лютого 2017 року /а.с.13/. Оскільки подружнє життя позивача та відповідача не склалося, тому 19 травня 2014 року шлюб було розірвано Веселинівським районним судом Миколаївської області /а.с. 14/. Крім того відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення дітьми повноліття /а.с. 15-16/. Відповідно до довідки про неотримання аліментів за вих. №262 від 08.10.2017 року видану начальника Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління у Миколаївській області [PERSON] у період з 01.04.2017 по 30.09.2017 рік аліменти з [PERSON] не отримувала /а.с.17/. Відповідно до довідки вих. №403 від 29.06.2016 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку, осіб) виданої Порічанською сільською радою [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], а проживає в [ADDRESS] та до складу сім'ї входять: дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] /а.с.18/. Відповідно до довідки вих. №674 від 04.10.2017 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та до складу сім'ї входять: дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні матері./а.с.19/. Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] вих. №518 від 02.09.2016 року за адресою [ADDRESS] в результаті перевірки встановлено наступне: сім'я [PERSON] проживає у власному будинку матері, має окрему кімнату для дітей. Діти всім забезпеченні [PERSON] та [PERSON] навчаються в Порічанській ЗОШ А [PERSON] і [PERSON] доглядає [PERSON] в дома. Земельної частки (пая) та земельної ділянки не має. Продуктами харчування сім'я забезпечена /а.с.20-21/. Відповідно до характеристики вих. №517 від 02.09.2016 р. сільського голови Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] характеризується позитивно. На засіданні виконкому не розглядалась. Скарг від населення на поведінку [PERSON] до сільської ради не надходило /а.с. 22/. Висновками Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 30.09.2016 року №230/22-01-02/07 та від 02.12.2018 року №64/22-01-02/07, вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його неповнолітніх та малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки від 15.08.2016 р. вих.. №415/01-11 виданої Веселинівським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в тім, що сім'я дійсно перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 2014 року, за заявою дружини, яка неодноразово зверталася до центру зі скаргою, про те, що чоловік зловживає алкоголем, наносить тілесні ушкодження їй та дітям /а.с.27/. Статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У принципі 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, повинна зростати в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК - відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Проте, відповідач [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов'язками, що розцінюється судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини внаслідок винної поведінки відповідача. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 р. позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позивач та її представник в судовому засіданні вказали, що вони не претендують на стягненя з відповідача судового збору та аліментів на дитину, крім того згідно рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача. Суд, оцінивши докази в сукупності, вважає, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки, не проявляє батьківської турботи, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, а тому суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав.

Outcome: approved