Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду і вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем уклали шлюб 04.08.2014 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 15. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час та вже майже більше двох років шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони не надають один одному ніякої моральної та психологічної підтримки і не беруть ніякої участі в житті один одного. Більше того, відповідач постійно зловживав спиртними напоями, в зв`язку з чим постійно вчиняв скандали, бійки, завдавав фізичного болю позивачці. Тим самим відповідач завдавав великої моральної шкоди їхній малолітній донці [PERSON] . Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.11.2018 року шлюб між ними був розірваний. 12.04.2017 року рішенням Ковпаківського районного суду м .Суми з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не виконує зазначене рішення, має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 36886,96 грн. станом на 31.03.2019 року. 08.03.2019 року було внесено відомості до ЄРДР про вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Після припинення шлюбних відносин з 2017 року та розлучення в 2018 році, відповідач не відвідує свою доньку, не телефонує їй, не приймає участі у її вихованні, він взагалі не піклувався ні про фізичний, ні про духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти та взагалі не цікавиться подальшою долею дитини. Позивач вважає, що ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини протягом майже двох років, відсутність будь-якої добровільної матеріальної та моральної допомоги протягом цього тривалого часу, відсутність інтересу до життя доньки є підставою для позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини. Будь яких перешкод для виконання ним своїх батьківських обов`язків, позивачка не чинила. Ухилення від виконання юридичного бов`язку є актом свідомої поведінки відповідача, оскільки він має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідач свідомо ухиляється від обов`язку по вихованню дитини, не проявляє до неї інтересу, турботи, хоча має таку можливість, тому позивач просить суд ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з зазначених в позові підстав та просили їх задовільнити. Позивач додатково пояснила, що відповідач спілкувався з донькою 28.06.2019 року та один раз в 2020 році. Намагався домовитися з нею, щоб вона відкликала виконавчий лист про стягнення аліментів, а він погодився на позбавлення його батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Приймаючи участь в розгляді справи заперечував проти позбавлення його батьківських прав, зазначивши, що у нього склалися неприязні стосунки з позивачкою і через це він не може налагодити стосунки з дитиною. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей" Сумської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 26.09.2019 року було закрито підготовче провадження і призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції від 24 лютого 2015 року, [PERSON] , записаний батьком [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , записана її матір`ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис (а.с.11). Батьки [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2014 року. Більше двох років шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони не надають один одному ніякої моральної та психологічної підтримки і не беруть ніякої участі в житті один одного. . Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.11.2018 року шлюб між сторонами був розірваний. (а.с.87) 12.04.2017 року рішенням Ковпаківського районного суду м .Суми з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.03.2017 року. (а.с.88) Згідно з довідкою - розрахунком виданою державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 09.04.2019р. № 18, заборгованість по аліментам по стягнення аліментів із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , за період з 15.03.2017 р. по 31.03.2019 р. визначено аліментів на суму - 36886,96 грн., за вказаний період сплачено аліментів на суму - 00,00 грн., станом на 01.04.2019р. (а.с.12). 08.03.2019 року було внесено відомості до ЄРДР про вчинення відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с. 16) Відповідно до характеристики дошкільного закладу № 21 "Волошка" у заклад дошкільної освіти дитину постійно приводить та забирає мама - [PERSON] . Дитина завжди охайна, доглянута, матір забезпечила доньку всім необхідним для освітнього процесу, бере активни участь у родинних святах, виставках дитячої творчості. Завжди привітна, зацікавлена, урівноважена. (а.с.13). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.04.2019 року визначений спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] шляхом систематичних зустрічей щонеділі та в день народження дитини з 13год. до 15год. в присутності матері з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.88-90). Відповідачем [PERSON] не виконувалося рішення суду, з дитиною він майже не зустрічався. Відповідач [PERSON] спілкувався з донькою 28.06.2019 року та один раз в 2020 році. Відповідач [PERSON] не надав доказів, що йому чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною чи він з поважних причин не мав зустрічей з донькою. Відповідно до ст. ст.164, 170 СК України та п.п.16, 18 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Свідок [PERSON] підтвердила, що вона з родиною та [PERSON] з донькою [PERSON] часто проводять разом час. При спілкуванні з дитиною стало відомо, що [PERSON] не спілкується з донькою, участі в її вихованні не приймає. По поведінці дитини видно, що їй бракує батька. Свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач [PERSON] з донькою [PERSON] не спілкується, коштів на утримання дитини не надає. Як встановлено в судовому засіданні батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] участі у її вихованні не приймає з 2019 року. Дитина [PERSON] не має систематичних побачень з батьком, оскільки відповідач свідомо нехтує батьківськими обов`язками, проявляє байдужість до доньки, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує доньку. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст.150, 153, 180 Сімейного Кодексу України відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , тобто ухиляється від їх виконання. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки відповідач нехтує батьківськими обов`язками, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток доньки (а.с.63-64). Відповідач [PERSON] не може позитивно впливати на виховання та розвиток його неповнолітньої доньки, оскільки не спілкується з нею, зв`язків не підтримує, не цікавиться її вихованням та дозвіллям, не надає матеріальної допомоги на утримання. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача [PERSON] в вихованні дитини, відповідачем суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, суд враховує також інтереси дитини, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов її нормального розвитку. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави 768 грн. 40 коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: approved