Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що від шлюбу з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2010 року, народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Крім того, вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2012 року з відповідача [PERSON] на її (позивача) користь були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Також позивач зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина [PERSON] постійно проживає з нею (позивачем) та фактично повністю знаходиться на її утриманні, в свою чергу, відповідач рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки не виконує, аліментів не сплачує, у зв'язку з чим останній має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.09.2017 року становить 18 000 грн. Окрім того, зазначила, що всі питання щодо виховання та розвитку доньки вирішує вона (позивач) самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованні та розвитку дитини, незважаючи на те, що вона (позивач) ніколи не перешкоджала спілкуванню батька з дочкою, відповідач з осені, 2010 року повністю припинив виконувати будь-які батьківські обов'язки, з дочкою не спілкується, фактично не зробив жодної спроби зустрітися з нею, налагодити родинні відносини, не вітає її з днем народження, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, розвитком, не надає допомоги для її лікування та оздоровлення, не бере участь у вихованні, та демонструючи свою байдужість до долі дочки, відповідач жодного разу не з'являється до дошкільного навчального закладу, в якому навчається дитина. Крім того, позивач зазначила, що дитина фактично не пам'ятає відповідача як батька та не має до нього родинних почуттів. Вказала, що з осені, 2010 року і по теперішній час вона (позивач) практично сама утримує дитину та забезпечує її фізичний, духовний та моральний розвиток, самостійно забезпечує доньці гідне утримання, належні умови для проживання, всебічного розвитку, здійснює її виховання, підготовку до самостійного життя, намагається компенсувати доньці відсутність батьківської уваги з боку біологічного батька, відновити комфорт її психічного стану, поряд з цим, зазначила, що дитина [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї (дитини - [PERSON]). З огляду на викладене вище, та з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, позивач просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у зв'язку з чим, та приймаючи до уваги, що провадження у справі було відкрито 09 листопада 2017 року, розгляд зазначеної справи суд продовжив за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] яка отримана відповідачем 16.01.2017 року, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, заперечення (відзив на позов) відсутні. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Зазначила, що під час бесіди спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з дитиною [PERSON], остання підтвердила, що батько з нею не спілкується, участі у вихованні не приймає та вона (дитина) його не пам'ятає. Заслухавши позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, пояснення свідка, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дитина [PERSON] народилася [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1924, та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області видано свідоцтво про народження [NUMBER], при цьому, батьками дитини [PERSON], [INFO], зазначені в графі «батько» - [PERSON], а графі «мати» - [PERSON], шлюб між якими було розірвано на підставі рішення суду від 04.10.2010 року. Відповідно до довідки квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницький від 14.09.2017 року № 937 [PERSON], 1983 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS], з нею проживають: син - [PERSON], 2003 р.н., та донька [PERSON], 2009 р.н., які знаходяться на її ([PERSON].) утриманні. Крім того, відповідно до акту обстеження побутових умов від 17 вересня 2017 року, складеного комісією у складі голови квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницький [PERSON], [PERSON], яка мешкає в будинку [ADDRESS], [PERSON], який мешкає в будинку [ADDRESS], сім'я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і складається із 3-х осіб: [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 2003 р.н., [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON] з сім'єю не проживає з 2010 року, з дитиною [PERSON] не спілкується, участі у вихованні не приймає, школу (дитячий садок) не відвідує. Опитуванням сусідів [PERSON], [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], відповідно, підтверджено факт, що [PERSON] виховує дитину сама. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 2 «Ятранчик» від 13.09.2017 року № 01-32/100 дитина [PERSON], [INFO], відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 2 «Ятранчик», з 2012 року по 2016 рік, за весь період виховання в закладі батько дитини участі у її житті не приймав. Відповідно до довідки загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 2 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 12.09.2017 року № 448, дитина [PERSON], [INFO], учениця 2 класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, навчається у навчальному закладі з 1-го класу. За весь період навчання дитини батько не відвідує школу та не цікавиться життям та вихованням доньки. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» від 15.09.2017 року, дитина [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом КЗ «ЦПМСД № 1 м. Кіровограда». Лікування, медичні огляди та догляд за дитиною виконує мати [PERSON] Батько з дитиною до дільничного лікаря не приходив, станом здоров'я не цікавився. Окрім того, згідно з інформацією Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 15.09.2017 року № 21720/1320-29/9 на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1111/8039/12, 2/1111/1947/12 від 16.10.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Згідно з розрахунком державного виконавця заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 01.09.2017 року складає 18 071,38 грн., що сукупно перевищує заборгованість зі сплати аліментів відповідних платежів за три місяці. Заходи щодо сплати поточних платежів аліментів згідно даного рішення суду та сплати заборгованості, що виникла, боржником не виконуються. Наведене вище надає підстави вважати, що боржник [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, тобто в його діях наявний склад злочину, передбачений статтею 164 КК України. Крім того, факт невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків відносно дитини - доньки [PERSON], що проявляється у тому, що [PERSON] не цікавиться навчанням, вихованням та здоров'ям дитини, за адресою її місця проживання не з'являється, підтверджується також письмовими поясненнями [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], підписи, який засвідчені головою квартального комітету № 19 Ленінської районної у місті Кіровограда ради [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з позивачем [PERSON], яка, в свою чергу, проживає сама з двома дітьми: старшим хлопчиком та молодшою дівчинкою, вихованням яких займається лише мати дітей - позивач по справі [PERSON], при цьому, вказала, що її (свідка) донька дружить та спілкується з донькою позивача [PERSON], яка (дитина [PERSON]) батька ніколи не згадувала. Крім того, зазначила, що батька дитини вона (свідок) бачила лише декілька раз, близько шести років тому назад та ніколи з ним не спілкувалася. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13.10.2017 року № 5371/4905-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 04.10.2017 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено, що шлюб між громадянином [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2010 року. Згідно з довідкою від 14.09.2017 року № 937 квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницький та актом обстеження умов проживання від 17.09.2017 року, складеним членами квартального комітету, дитина [PERSON] проживає в сім'ї матері та перебуває на її утриманні. За довідкою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 2 «Ятранчик» від 13.09.2017 року № 01-32/100, [PERSON] відвідує дитячий садок з 2012 року по 2016 рік. За весь період батько участі у вихованні дитини не брав. Відповідно до довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 12.09.2017 року № 448, учениця 2-го класу [PERSON] навчається в закладі з першого класу. За період навчання дитини батько не відвідує школу і не цікавиться навчанням та вихованням. Заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів для утримання дочки [PERSON] станом на 01.09.2017 року складає 18 071,38 грн., що підтверджується письмовою інформацією Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області. Згідно з довідкою КЗ «Центр первинної медичної санітарної допомоги № 1 м. Кіровоград» від 15.09.2017 року, лікування, медичний огляд дитини [PERSON] забезпечує її мати [PERSON], батько з дитиною до дільничного лікаря не приходив, станом здоров'я дитини не цікавився. Факт ухилення гр. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків письмово підтверджують громадяни [PERSON], [PERSON] Спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в бесіді з дитиною [PERSON] з'ясовано, що батько з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні та навчанні, дівчинка не пам'ятає, коли бачила свого батька. На письмове запрошення служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, направлене поштовим листом за адресою: [ADDRESS] громадянин [PERSON] не з'явився. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно донька [PERSON], позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, навчанням, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Зазначені позивачем підстави для позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, їх підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка відповідачем також дітям не надається, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України,

Outcome: approved