Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що громадяни [PERSON] та [PERSON] являються йому, [PERSON] батьками. За період перебування в зареєстрованому, 1 березня 1986 року, шлюбі, ними в 1986 році був збудовано житловий будинок [ADDRESS], та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. [INFO] його батько, [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №01 та виконкомом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2002 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку [ADDRESS]. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Спадкоємцем майна нині померлого [PERSON] стала його дружина [PERSON], яка в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - ? частиною житлового будинку [ADDRESS], та ставши таким чином одноосібним власником вказаного житлового будинку. [INFO] померла його мати [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №233 та Троїцьким відділом РАЦС управління РАЦС Москви видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28 березня 2014 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON], є він, [PERSON], та сестра - [PERSON]. При цьому сестра [PERSON] відмовилися від спадщини після смерті матері в його користь, про що склала відповідну заяву. Отже, на даний час він являється єдиним першим спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], та спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS], після смерті якої він прийняв, бо у встановлений ст.. 1270 ЦК України, шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що зокрема стверджено письмовою заявою та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39915764 від 19 березня 2015 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №26 від 19 березня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. На підставі наведеного просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканцем [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] В судове засідання позивач, [PERSON], не з"явився, однак його представник за дорученням, [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача - Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - Боркан В.І. надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій просила розглянути без її участі. Не заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] у віці 37 років помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2002 року. Після смерті громадянина [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Оскільки спадщина за померлим [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Спадкоємцем майна нині померлого [PERSON] стала його дружина [PERSON], яка в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - ? частиною житлового будинку [ADDRESS], та ставши таким чином одноосібним власником вказаного житлового будинку. [INFO] померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №233 та Троїцьким відділом РАЦС управління РАЦС Москви видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28 березня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом являються її син - позивач по справі, [PERSON]. Ступінь родинного зв'язку підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 1989 року, де матір'ю позивача записана [PERSON]. Іншим спадкоємцем першої черги за законом являється дочка померлої - третя особа без самостійних вимог, [PERSON], однак остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь брата, [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання у власність в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість спадкового житлового будинку на даний час становить 157757 гривень, що стверджується Зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна, [PERSON], спірний будинок побудований у 1986 році. З довідки №351 виданої 10.02.2015 року виконкомом Білинської сільської ради, слідує, що згідно погосподарським книгам, житловий будинок [ADDRESS], належав померлій [PERSON]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, після смерті своєї матері [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою №444 виданою 24.02.2015 року виконкомом Білинської сільської ради. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved