Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач Національна академія Національної гвардії України звернулась до суду з позовом про стягнення витрат, пов»язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в сумі 37841,52 гривню. В обгрунтування позову посилається на те, що 14.07.2008 наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 454 [PERSON] був зарахований курсантом до Академії внутрішніх військ МВС України та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в Академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. Відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 02.06.2012 року №55о/с, у зв'язку із закінченням навчання в Академії внутрішніх військ МВС України відповідачу присвоєно первинне військове звання «лейтенант». 02.06.2012 [PERSON] уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби. Контракт було укладено на п'ять років. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (закон № 2232 - XII) визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Наказом Командувача Національної гвардії України від 14.01.2016 №4 о/с звільнено [PERSON] відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. [PERSON] навчався в Академії внутрішніх військ МВС України з 14 липня 2008 року по 02 червня 2012 року, тому позивач просить стягнути витрати пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі у розмірі 37841,52 гривню та сплачений судовий збір в сумі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що навчався в Національній академії Національної гвардії України, в 2012 році ним було укладено контракт строком на п»ять років, з умовами контракту ознайомлений, знав, що в разі порушення умов контракту, а саме звільнення у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, зобов»язаний буде сплатити кошти Національній академії за своє навчання. Позов визнає добровільно, ніякого примусу на нього не чинилося, згідний сплачувати 37841, 52 грн. за навчання та 1378 грн. судового збору. Суд заслухавши пояснення відповідача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в сумі 37841 грн. 52 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн.

Outcome: approved