Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким достроково стягнути з солідарно [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «ІСТОК» заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКЖ-1010 від 21.03.2018 року, станом на 18.12.2018 року у розмірі 54951,26 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви на вступ до кредитної спілки «Істок» та рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Істок» та сплати обов`язкового пайового внеску, відповідач набув членства в КС «Істок». 21.03.2018 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву про отримання кредиту, на що кредитним комітетом позивача було прийнято рішення про надання члену КС «Істок» - кредиту. Того ж дня, між Кредитною спілкою "Істок" та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № ДКЖ-1010, згідно з яким останньому було надано кредит в сумі 30000 грн. з терміном дії договору до 21.03.2019 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, та платою за надання кредиту у розмірі 35,34 грн. щоденно, яка згодом на підставі додаткового договору № 1, укладеного між сторонами 27.08.2018 року була змінена на 141,37 грн. щоденно. У зв`язку із порушенням умов Договору про споживчий кредит, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з графіком, на виконання заходів досудового врегулювання, відповідачу на адресу його місця проживання були направлені листи-попередження про наявність заборгованості та вимогою погашення заборгованості. Проте вказані звернення були залишені без відповіді та борг станом на день звернення до суду відповідачем не погашено, що зумовило звернення до суду. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вказана особа взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за борговими зобов'язаннями позичальника за кредитним договором. Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості станом на 18.12.2018 року становить 54951,26 грн., з них: заборгованість за основною сумою кредиту 20188,48 грн.; заборгованість за платою 17211,42 грн.; заборгованість по відсотках 0,22 грн.; інфляційні нарахування 1870,01 грн.; 100% річних , згідно ст.. 625 ЦК України та п. 4.7.3 договору про споживчий кредит 11681,13 грн.; штраф 4000 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно 21.03.2018 року [PERSON] звернувся до КС "Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок» (а.с. 6). Як вбачається з Витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 61 від 21.03.2018 року, прийнято в члени КС «Істок» - [PERSON] (а.с. 7). Того ж дня, а саме 21.03.2018 року, [PERSON] сплатив на рахунок позивача обов'язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковим касовим ордером № 124 від 21.03.2018 року (а.с. 9, 10). 21.03.2018 року [PERSON] надав до КС «Істок» заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок», у зв`язку із чим на засіданні кредитного комітету Кредитної Спілки «Істок» прийнято рішення щодо надання кредиту, згідно поданої заяви (а.с. 11, 12). Так, 21.03.2018 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДКЖ-1010, за умовами якого кредитор КС «Істок» надає позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 грн. строком на 12 календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 21.03.2018 року і до 21.03.2019 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням споживчий кредит на лікування на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та платності (а.с. 14-15). У відповідності до п. 3.2. Договору, процентна ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних. П. 3.4., 3.5 Договору наголошує, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. Договору. Тип процентної ставки - фіксована. У відповідності до п.2.5.Договору, плата за надання кредиту становить 35,34 грн. щоденно. Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2018 року, сторони уклали Додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № ДКЖ-1010 від 21.03.2018 року, у зв`язку з чим дійшли згоди змінити п.2.5. договору про споживчий кредит № ДКЖ-1010 від 21.03.2018 року та викласти його у наступній редакції : «п.2.5. плата за надання кредиту становить 141,37 грн. щоденно» (а.с. 33). Позивач у своєму позові зазначає, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по договору за споживчий кредит, систематично порушуючи його умови. Досудовий порядок врегулювання спору сторони визначили у п.6.2.2. Договору про споживчий кредит № ДКЖ -1010, де зазначається, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор з урахуванням вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов'язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Якщо протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду про стягнення в примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копії договору поруки №ДКЖ-1010 ДП1 від 21.03.2018 року вбачається, що [PERSON] виступає поручителем [PERSON] по договору про споживчий кредит і для нього не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність, а тому мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники. (а.с. 28) 08.10.2018 відповідачам [PERSON] та [PERSON] були направлені листи-попередження про наявність заборгованості по договору про споживчий кредит та з вимогою погашення останньої в 10-ти денний термін. (а.с. 29-32) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов'язання, більш ніж на 30 календарних днів, то у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору. Так, у відповідності до п. 4.7.2 Договору, сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. П. 4.7.3. Договору сторони обумовили покладення на позичальника відповідальності за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов'язань за договором, згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що виникли за Договором про споживчий кредит № ДКЖ-1010 від 21.03.2018 року, та Додатковим договором № 1 від 27.08.2018 року, за ними утворилась кредитна заборгованість станом на 18.12.2018 рік на загальну суму 54951,26 грн., з них: заборгованість за основною сумою кредиту 20188,48 грн.; заборгованість за платою 17211,42 грн.; заборгованість по відсотках 0,22 грн.; інфляційні нарахування 1870,01 грн.; 100% річних , згідно ст.. 625 ЦК України та п. 4.7.3 договору про споживчий кредит 11681,13 грн.; штраф 4000 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та дострокове стягнення з відповідачів заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 54951,26 гривень. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом.

Outcome: approved