Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомдо Тернівського професійного гірничого ліцею про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач посилається на те, що згідно наказу № 5 3-УДЗ від 30 серпня 2012 року Тернівського професійного гірничого ліцею він був зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі повної загальної середньої освіти за професією «Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок» з терміном навчання 3,5 роки. На момент вступу до Тернівського професійного гірничого ліцею він мав статус дитини, батьки якої мають стаж підземної роботи не менше 15 років. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Фактично йому з вересня 2012 року по лютий 2016 року виплачувалась стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж гарантований йому, як особі, на яку поширюється дія ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У зв'язку з чим, просить стягнути з Тернівського професійного гірничого ліцею на його користь заборгованість по виплаті стипендії з 01 вересня 2012 року по 01 лютого 2016 року у сумі 39169 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Представник відповідача надала суду письмові заперечення, відповідно до змісту яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з викладених у запереченні підстав. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, та зазначив, що в позовній заяві помилково зазначено період, по який просить стягнути заборгованість по стипендії, а тому просить стягнути заборгованість по стипендії по 29 лютого 2016 року, оскільки розрахунок заборгованості проведений включно до 29 лютого 2016 року, а також просить розглядати справу за його відсутності. Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги не визнала у повному обсязі з зазначених у запереченні підстав, та просила розглядати справу за її відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно навчався в Тернівському професійному гірничому ліцеї та отримував ординарну стипендію згідно законодавства у розмірах з вересня 2012 року по серпень 2015 року включно у сумі 275 грн. щомісяця, з вересня 2015 року по лютий 2016 року включно у сумі 311 грн. щомісяця (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження батьком позивача [PERSON] є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 23 вересня 2013 року № 7/2491, батько позивача - [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 21 років 01 місяць, а тому у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб (а.с.10). Згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України», суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що стипендія не виплачується у зв"язку з відсутність належного фінансування з Державного бюджету, так як відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Тернівський професійний гірничий ліцей зобов'язань, передбачених чинним законодавством, так як реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, [PERSON] отримував стипендію: у вересні 2012 року в розмірі по 275 грн., а згідно вимог вказаного закону повинен був отримувати 1102 грн.; з жовтня 2012 року по листопад 2012 року в розмірі по 275 грн. щомісяця, а повинен був отримувати по 1118 грн. щомісяця; у грудні 2012 року в розмірі 275 грн., а повинен був отримувати 1134 грн.; з січня 2013 року по листопад 2013 року в розмірі по 275 грн. щомісяця, а повинен був отримувати по 1147 грн. щомісяця; з грудня 2013 року по серпень 2015 року в розмірі по 275 грн. щомісяця, а повинен був отримувати по 1218 грн. щомісяця, з вересня 2015 року по лютий 2016 року в розмірі по 311 грн. щомісяця, а повинен був отримувати по 1378 грн. щомісяця, тобто різниця недоплаченої стипендії складає 39169 грн. Разом з тим, при ухваленні рішення судом приймається до уваги, що доказів того, що позивачем при вступі на навчання до адміністрації Тернівського професійного гірничого ліцею надавалася довідка про пільговий стаж його батька позивач суду не надав. При цьому, в матеріалах справи мається довідка ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 23 вересня 2013 року № 7/2491 про пільговий стаж батька позивача та право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб виникло у позивача з 01 жовтня 2013 року. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме - щодо стягнення з Тернівського професійного гірничого ліцею на користь [PERSON] заборгованості по виплаті стипендії за період з 01 жовтня 2013 року по 29 лютого 2016 року в розмірі 27949 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв»язку з їх недоведеністю. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial