Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В березні 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 10028 гр. 59 коп. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ "Дельта Банка" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-04388-041111 від 04.11.2011 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гр. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах, строком дії картки 3 роки. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього виникла прострочена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № 006-04388-041111 від 04.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 гр. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах, строком дії картки 3 роки. Однак, в порушення умов договору [PERSON]не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок ціни позову за кредитним договором № 006-04388-041111 від 04.11.2011 року, укладеного між ПАТ Дельта Банка" та [PERSON] встановив, що станом на 14.01.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 10028 гр. 59 коп., яка складається з: тіло кредиту - 7708 грн. 14 коп.; прострочене тіло кредиту - 648 грн. 77 коп., заборгованість за відсотками: 00 грн. 00 коп; заборгованість за комісіями: 1671 грн. 68 коп. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Крім цього, згідно ст. ст. 1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved