Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~ про\~ розірвання шлюбу в обгрунтування якого зазначила, що 08 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], відповідачем по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 87 в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, свідоцтво серія 1 - КЕ № 060800. Від шлюбу сторони мають двох спільних доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом спільного сімейного життя відносини сторін поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін по-різному дивився на головні критерії шлюбу, по-різному дивилися на життя, сім'ю. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. У зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені, з 2016 року сторони почали жити окремо. Шлюб носить лише формальний характер. Майнових спорів між сторонами немає. Шлюб розривають вперше, за взаємною згодою. Спільні з відповідачем діти, [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу за попередньою домовленістю залишаються проживати за постійним місцем проживання матері, м. Хорол, провул. Київський 12 , Полтавської області. З питання щодо утримання та виховання дітей спору немає. Позивачка вважає також, що надання строку на примирення є не доречним, оскільки бажання розірвати шлюбні відносини є взаємними. Спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг в часі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сімя розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі наведеного,

Outcome: approved