Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У травні 2015 р. Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість у розмірі 5 859,09 грн. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що між Банком та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р., відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 5 000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 15% річних, а Позичальник зобов'язався повернути кредит до 01.08.2010 р., сплатити проценти за користування кредитом та щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 22,50 грн. За прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, а також строків будь-яких інших платежів [PERSON] зобов'язався сплачувати Банку пеню у розмір 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (а. с. 14 - 15), частина з цих обставин також встановлені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2011 р. Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, яке набрало законної сили (далі - Рішення) (а. с. 21 - 22). На виконання умов кредитного договору № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 5 000,00 грн., однак [PERSON] зобов'язань з повернення кредиту, сплати відсотків та комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів належним чином не виконував, що також встановлено Рішенням. Рішенням було частково задоволено позов Банку до [PERSON], з другого на користь першого було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. станом на 21.10.2010 р. у розмірі 7 359,60 грн. Зазначене Рішення було виконано [PERSON] під час виконавчого провадження, що підтверджується постановою від 30.03.2016 р. про закінчення виконавчого провадження (а. с. 24). Згідно з пунктом 7.3 кредитного договору № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. договір діє до повного його виконання Банком та [PERSON] прийнятих на себе зобов'язань. Пунктом 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином ухвалення Рішення не було підставою для припинення зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним договором № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. З наведених вище положень кредитного договору № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. та Цивільного кодексу України випливає, що [PERSON] мав виконувати грошові зобов'язання за цим договором перед Банком за весь період користування кредитними коштами. Між тим, як випливає з розрахунків заборгованості за кредитним договором № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р., цих зобов'язань [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.04.2016 р. має заборгованість у розмірі 5 859,08 грн., яка складається з заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 1 602,04 грн., заборгованості з комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів у розмірі 1 327,50 грн. та пені у розмірі 2 929,54 грн. (а. с. 6 - 13). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подав. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28-641/08-ЗП від 01.08.2008 р. у розмірі 5 859,08 грн. ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 378,00 грн. (судовий збір, а. с. 2).

Outcome: approved