Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання права власності на буд.33 по вул.[PERSON], с.Лосинівка Ніжинського району: за позивачем [PERSON] на 1 / 4 частку даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1 / 4 частку-в порядку спадкування після своєї матері [PERSON], яка померла 23 березня 2007 року; за позивачами [PERSON] та [PERSON]-по 1 / 4 частці, як за колишніми членами колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали позивачі та [PERSON], спадщина якої прийнята позивачем [PERSON]; у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити належне право на нерухоме майно. Відповідно до заяви від 06 вересня 2017 року позивачі підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 24 травня 2017 року Лосинівський селищний голова [PERSON] проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 березня 2017 року буд.33 по вул.[PERSON], с.Лосинівка Ніжинського району станом на 31 грудня 2012 року зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистой власності на домоволодіння від 23 листопада 1960 року, що підтверджується також довідкою ФОП [PERSON] від 22 березня 2017 року, відомості про самочинне будівництво у даних довідках не зазначене. Технічний паспорт на садибний житловий будинок від 21 березня 2017 року засвідчує прийняття вказаного будинку до експлуатації. [PERSON] померла 23 липня 1985 року в с.Лосинівка. Відповідно до довідки відповідача від 14 березня 2017 року у даному будинку, який мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними - по 1 / 4. [PERSON] померла 23 березня 2007 року в с.Лосинівка Ніжинського району, її спадщина прийнята сином-позивачем [PERSON], оскільки останній проживав разом із спадкодавцем на час її смерті і не відмовився від спадщини, позивачем також подана заява нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON]. Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON],-станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 10 квітня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього за спадкодавцем [PERSON]. Спадкодавець [PERSON], як член колгоспного двору, не втратила права на належну їй 1 / 4 частку вищезазначеного будинку, яка входить до складу її спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку перешкоджає позивачу [PERSON] оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності за даним позивачем в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Рішенням державного реєстратора [PERSON] від 29 травня 2017 року відмовлено позивачам у державній реєстрації права власності, як колишніми членами колгоспного двору, у зв»язку з віднесенням вказаного будинку до суспільної групи «колгоспний двір» та відсутності визначення часток співвласників у встановленому порядку. Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратили права на даний будинок по 1 / 4 частці, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства.

Outcome: approved