Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ „ВТБ Банк" м. Києва звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 21 серпня 2014 року становить 109 716,33 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 04 вересня 2012 року з відповідачкою був укладений кредитний договір № R53700312746В, за умовами якого, в той же день останній було надано кредит у розмірі 98 500,00 грн. на строк по 04 вересня 2016 року або достроково у випадках, передбачених цим договором, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 31 % річних. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Дану кредитну заборгованість згідно умов кредитного договору просить стягнути з відповідачки достроково. Представник позивача до суду подав заяву, якою підтримав обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, які просив задовольнити повністю. Крім цього просив розглянути справу без його участі на підставі наявних в справі доказів та даних, не заперечив проти заочного рішення. Відповідачка, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не з'явилась. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року ПАТ „ВТБ Банк" м. Києва та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір R53700312746В, за умовами якого, в той же день останньому було надано кредит у розмірі 98 500,00 грн. на строк по 04 вересня 2016 року або достроково у випадках, передбачених цим договором, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 31 % річних. Згідно п.п. 1.1., 4.1., 4.6., 5.3.1., 5.3.6. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в строк та у порядок, встановлені цим договором. У відповідності до вимог п.п. 1.1, 3.3., 3.4., 4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору. Пунктом 4.2. договору визначено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 07 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 08 числа (включно) попереднього місяця по 07 число (включно) поточного місяця. У відповідності до вимог п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожне порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Пунктами 5.2.1., 5.3.6., кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту та сплатити нараховані проценти у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі несплати платежів, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно п. 5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту, протягом 30 календарних днів, з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або в інші строки, передбачені умовами цього договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу норм ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Зі змісту листа від 15.09.2014 року за № 6636/1-2.118 вбачається, що позивач вимагав від відповідачки погасити кредитну заборгованість в повному обсязі, однак вимога залишилась без виконання. Відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконує, тому станом на 21 серпня 2014 року заборгованість становить 109 716,33 грн. з яких: 84 887,79 грн. - заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних; 11 793,21 грн. - заборгованість за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних; 13 035,33 грн. - неня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту. Стосовно заявленого позивачем розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 126 315,54 грн., яка неспростована відповідачкою належними та допустимими доказами. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № R53700312746В від 04 вересня 2012 року між публічним акціонерним товариством „ВТБ Банк" м. Києва та [PERSON]; графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок вартості супутніх послуг; випискою з особового рахунку позичальника; розрахунком заборгованості; листом-вимогою про здійснення повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, штрафів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі достроково стягнути неповернутий кредит, проценти за користування кредитом, а також пеню та інфляційні втрати за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 1 097,16 грн. судового збору.

Outcome: approved