overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько після припинення подружніх відносин добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти проживають з нею та знаходяться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно заочного рішення Сарненського районного суду від 20.06.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із довідки Тутовицької сільської ради від 10.07.2015 року, пояснень позивача судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з матір"ю в с.Цепцевичі Сарненського району Рівненської області та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком двох малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей дошкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько після припинення подружніх відносин добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти проживають з нею та знаходяться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2006 року. Згідно свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивача судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з матір"ю в [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком двох малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей шкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов"язки по її утриманню і вихованню не виконує, дитина проживає з нею та знаходиться лише на її утриманні після припинення подружніх відносин та окремого проживання сторін, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №094816 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.02.2014 року. Згідно свідоцтва про народження серія І-ГЮ №223257 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Із пояснень сторін, довідки Селищенської сільської ради №267 від 25.01.2016 року судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю в с.Чабель Сарненського району Рівненської області та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дитини, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дитини дошкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/4 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти проживають з нею та знаходяться лише на її утриманні після припинення подружніх відносин та окремого ведення господарства кожним із подружжя, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 08.05.1998 року. Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивача судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з матір"ю в с.Чабель Сарненського району Рівненської області та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком трьох неповнолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей шкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/2 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 30.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис №49. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". В позові вказала, що з відповідачем одружилась 30.08.2003 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис №49. Від спільного проживання у них народився син -[PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом із нею. Причиною розірвання шлюбу являється те, що за останній час їхнього спільного проживання відповідач значно погіршив своє ставлення до неї як до дружини, між ними стали виникати безпідставні сварки. Вони перестали любити один одного та ставитись із розумінням один до одного. Протягом двох років спільно з відповідачем не проживають. У них в наявності є спільний житловий будинок, який ними був куплений за їхні спільні кошти, однак вона відмовляється від своєї частки в даний час. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис №49, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони перестали любити один одного та ставитись із розумінням один до одного. Протягом двох років спільно з відповідачем не проживають, не спілкуються, а тому їх шлюб існує формально. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ [PERSON]". На підставі ст.ст. 110,112, Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулися в суд із заявою про встановлення факту народження. Свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2002 року на дому в смт.Королево вона народила доньку, яку назвала Артистка, по-батькові Олександрівна. При зверненні до відділу ДРАЦСу Виноградівського РУЮ з метою отримання свідоцтва про народження доньки, їй було відмовлено, оскільки інформація щодо актового запису про народження доньки відсутня. У зв"язку з цим, заявниця просить суд встановити факт народження нею 22.03.2002 року доньки Артистки. В судове засідання заявниця [PERSON] не з"явилася. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує повністю та просить такі задоволити. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦСу Виноградівського РУЮ в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечують щодо вимог заявниці. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається заявниця в своїй заяві, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до вимог ст.234 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. В судовому засіданні встановлено наступне. З медичної довідки №68 від 28.05.2015 року амбулаторії загальної медицини смт.Королево Виноградівського району про перебування дитини під наглядом лікувального закладу слідує, що 22.03.2002 року [PERSON] народила дівчинку 2950 кг. З довідки селищної лікарні селища Королево №68 від 28.05.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно народила дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час жива і здорова, знаходиться біля матері, пологи мала вдома. З довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради Виноградівського району №1363 від 09.06.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно має народжену дитину дівчинку [INFO], дитина знаходиться біля матері. В органах РАГСу записів про народження заявницею [PERSON] доньки [PERSON], 22.03.2002 року, не має, про що свідчить перевірка проведена з 01.01.1999 року по 31.12.2005 року, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00015596030 від 16.07.2015 року. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання свідоцтва про народження дитини. Тому, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з позовною заявою в якій просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зобов'язати відповідача не чинити перешкод у вихованні дитини, визначити спосіб виховання та спілкування з дитиною, у відповідності до ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 30 квітня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис № 303. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне проживання із відповідачем було фактично припинено. Спільного господарства не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок несумісності характерів. Після припинення шлюбних відносин відповідач почала перешкоджати спілкуванню позивача з дитиною. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує частково в частині розірвання шлюбу, а в іншій частині позову просить відмовити. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України врегульовано, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. А статтею 112 СК України встановлено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, відповідно до яких суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Даючи оцінку вимогам позивача в частині зобов'язання не перешкоджати йому у вихованні дитини, визначення способу виховання та спілкування з дитиною суд приходить до наступного висновку. Так, з огляду на положення ст. 159 СК України, позивачем не доведено чинення перешкод відповідачем щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, її вихованні тощо. Окрім цього, з огляду на різну правову природу предмета спору, суд вважає їх передчасними та не знаходить правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду, після уточнення своїх вимог, просить встановити факт належності йому заповіту від 26 лютого 1996 року посвідченого секретарем виконкому селища Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, вказуючи, що при складані заповіту секретарем виконкому не вірно зазначено його прізвище «Саливон» замість «Салівон», що є перепоною для оформлення спадщини. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник та заінтересовані особи – Чернігівська районна державна нотаріальна контора, [PERSON] надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про становленню факту належності заповіту підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з положень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 213772, [PERSON] померла 11 червня 2013 року в смт. Олишівка, Чернігівського району та області. /а.с.6/ Відповідно до наданого заявником копії заповіту від 26 лютого 1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №64, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає усе своє майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. /а.с.7/. Як вбачається з копії спадкової справи, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори, після померлої 11 червня 2013 року [PERSON] відкрита спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]І, який прийняв спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON], секретарем виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 26 лютого 1996 року. ( а.с.14). З наданої заявником копії паспорту серії НМ 256917 вбачається, що [PERSON] отримав даний [NUMBER] серпня 2006 року, тобто після складання заповіту, на російській мові його дані зазначаються як «Саливон Василий Иванович». Наявність у заповіті помилки в написанні по-батькові спадкоємця перешкоджає в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності йому заповіту. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] зернувся до [PERSON]. про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві зазначив, що з 01.02.1997 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося троє дітей: син - Роман, [INFO]; донька Марта, [INFO]; донька Анастасію, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв"язку з тим, що погляди у них на майбутнє спільне життя та виховання дітей діаметрально змінилися, між ними виникають конфлікти, непорозуміння, стосунки їх неприязні. Між ними припинені подружні відносини з січня 2016 р., зникло порозуміння та повага, як чоловіка та дружини і будь-які симпатії та почуття один до одного. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та не заперечила, щоб суд їх шлюб розірвав. \~ \~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі, близьких подружніх відносин не підтримують з січня 2016 р., спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою. Відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved