Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

10 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом у якому просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , встановити факт належності правовстановлюючого документу на квартиру на ім"я [PERSON] - [PERSON] , визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру за нею після смерті [PERSON] . Представник позивача адвокат Лебединська В.В. позов [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Ізюмської міської ради у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 липня 1993 року виданого Ізюмським приладобудівним заводом - квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .(а.с.7). Довідкою начальника КП "Ізюмське МБТІ" Сова І.О. повідомлено про дійсну вартість квартири [ADDRESS] станом на 16.10.2020 року у розмірі 166232 гривні.(а.с.12). Начальником Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Васкевич С. надано копію актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] за №248 від 24.10.1965 року.(а.с.17-18). Начальником Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Васкевич С. надано копію актового запису про смерть [PERSON] за №132 від 11.02.2002 року. (а.с.19). Запис містить посилання на заявника про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , а саме - [PERSON] . 08 червня 2018 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] .Заповіт засвідчено приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О., зареєстровано в реєстрі за №1448.(а.с.23). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.21). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного упраіління юстиції у Харківській області. (а.с.22). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Судом встановлено, що оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 12 липня 1993 року невірно вказано прізвище одного з власників, а саме: [PERSON] , а вірним є [PERSON] . Підтвердженням вище вказаного факту є свідоцтво про смерть [PERSON] , яке було видане відповідно до паспортних даний померлого.(а.с.22). Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст.1268ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, у строк встановлений ст.1270 ЦК України не відмовлялася від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст.1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже права [PERSON] , як спадкоємця, підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved