Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

23.10.2015 [PERSON] звернувся до суду із позовом до\~[PERSON] про виділ у натурі частки із майна: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Зміїв Харківської області, пров. Зідьківський, буд. 16, та визначення порядку користування земельною ділянкою за тією ж адресою з урахуванням того, що йому належить на праві власності 1/2 частка. 27.10.2015 ухвалою суду відкрито провадження в справі. У зв'язку зі смертю відповідача [PERSON] ухвалою суду від 23.12.2015 зупинено провадження в справі до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] 15.06.2016 [PERSON] подав уточнену позовну заяву до [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON] та прийняла спадщину у встановлений законом строк. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Зміїв Харківської області, пров. Зідьківський, буд. 16. [PERSON] є фактичним власником іншої 1/2 частини вказаного будинку, оскільки спадщину до теперішнього часу не оформила. Вважає, що як власник, має право на виділ у натурі частки з майна відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК україни. Ухвалою суду від 27.12.2016, за клопотанням позивача, призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів реального поділу житлового будинку з надвірними будівлями та порядку користування земельною ділянкою. Провадження у справі було зупинено на час проведення судової експертизи. 08.09.2017 до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №197/14497/14498 від 17.08.2017. 09.11.2017 ухвалою суду провадження у справі відновлено. 21.08.2018 від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій викладено остаточний зміст позовних вимог з урахуванням висновку експертизи та просить здійснити в натурі виділ його частки із спільного майна відповідно до варіанту І з додатку №1, а саме: - [PERSON] в зв'язку з реальним розподілом з житлового будинку за адресою: 63404, Харківська область, м. Зміїв, пров. Зідьківський, буд. 16 виділяються згідно запропонованого 1-го варіанту розподілу жилого будинку (схематичний додаток №1), що визначений висновками судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №197/14497/14498 наступні приміщення: 1-3, площею 3,5 м2 та 1,4, площею 17,8 м2, а також по надвірним будівлям: літній душ літ. "Д". [PERSON] бере на себе обов'язок щодо: - Закладення дверних прорізів між приміщеннями "1-2" та "1-3", "1-2" та "1-4", "1-5" та "1-4". - Улаштування дверного прорізу між приміщеннями "1-3" та "1-4"; - До приміщення "1-3", добудувати кухню, площею не менше ніж 7,0 м2, в стіні будинку улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок. [PERSON] бере на себе обов'язок щодо сплати компенсації вартості частини приміщень (різниця у площах) відповідно до вказаного висновку експертизи (№197/14497/14498) у сумі 3794 грн. - порядок користування земельною ділянкою визначити згідно варіанту І порядку користування земельною ділянкою з додатку №2 (щодо порядку користування земельною ділянкою) до вказаного висновку експертизи №197/14497/14498. Судові витрати просить стягнути з відповідача на користь позивача. Учасники справи в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не визнала позовні вимоги вказала, що найкращим варіантом було б продати спірний будинок. Від представника третьої особи Зміївської міської ради [PERSON] 10.11.2017 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ради. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У відповідності до ст. 274 ЦПК України, справа розглядається в спрощеному позовному провадженні. Спірними є правовідносини, що складися між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] з приводу реального поділу житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованих за адресою: Харківська область, м. Зміїв, пров. Зідьківський, буд. 16. З копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2015, виданого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, реєстр №2-89, свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2015, виданого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, реєстр №2-90, [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Зміїв Харківської області, пров. Зідьківський, буд. 16. (а. с. 13, 15). Право власності [PERSON] на вказану частку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу №34969528 від 16.03.2015. (а. с. 17). Згідно даних копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: м. Зміїв Харківської області, пров. Зідьківський, буд. 16, його власниками зазначено - [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці. (а. с. 19) Ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованих за вказаною адресою складає 55600 грн. (а. с. 22). Як вбачається з копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2014, справа №621/2599/14-ц, визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 квітня 2009 року, видані державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] на ім'я [PERSON], \~\~після смерті 02.04.1995 року [PERSON] в 1/2 частині, та померлої 04.01.1999 року [PERSON] в 1/2 частині, \~\~на жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по провулку Зідьківському, б.16 в м. Зміїв Харківської області, зареєстровані в реєстрі №1-941 та №1-945. (а. с. 40-41). Як вбачається з вказаного рішення [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги повинні були успадкувати по 1/2 частці майна, що залишилась після смерті [PERSON] та [PERSON], однак, [PERSON], не повідомивши нотаріальну контору про наявність іншого спадкоємця, оформила спадщину на своє ім'я, у зв'язку з чим свідоцтва про право на спадщину були визнані недійсними. В подальшому, [PERSON], за життя, не оформила свої спадкові права. 21.11.2015 [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №308 від 21.11.2015. (а. с. 66). Згідно повідомлення завідувача Зміївської державної нотаріальної контори від 30.05.2016, із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] 18.03.2016 звернулася її дочка [PERSON], із заявою про відмову від спадщини на користь дочки [PERSON] 18.03.2016 надійшла заява чоловіка померлої [PERSON] (а. с. 73). До теперішнього часу [PERSON] спадщину, що залишилася після смерті матері [PERSON], не оформила. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. З огляду на викладене, [PERSON] є належним відповідачем у справі, оскільки є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], обґрунтовано очікує набуття майна у власність. Згідно висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №197/14497/14498 від 17.08.2017 року на розгляд суду запропоновано 2 варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Зміїв Харківської області, пров. Зідьківський, буд. 16. та два варіанти порядку користування земельною ділянкою, розташованою за тією ж адресою. (а. с. 157-176). У дослідженні зазначено: як зміняться ідеальні частки співвласників при запропонованих варіантах розподілу; розмір компенсації співвласнику, частка якого після розподілу зменшилася; які роботи необхідно провести сторонам для здійснення запропонованих варіантів розподілу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватись і розпоряджатись належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як передбачено ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи із змісту ст. 183 ЦК України, поділ в натурі житлового будинку є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Вищезазначений висновок судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №197/14497/14498 від 17.08.2017 вказує на технічну можливість здійснення виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається зі змісту заяви, поданої представником позивача, найбільш прийнятним для [PERSON] є реальний розподіл будинку за 1-м варіантом, запропонованим експертом, щодо порядку користування земельною ділянкою, то просить визначити згідно варіанту І з додатку №2. \~ \~ \~ \~За вказаним варіантом [PERSON] виділяється квартира №1 з наступними приміщеннями: коридор 1-3, площею 3,5 м2 та житлова кімната 1-4, площею 17,8 м2, разом 21,30 м2, що більше на 1.35 м2, вартістю 1186 грн., а також по надвірним будівлям: літній душ літ. "Д", що перевищує по вартості на 104 грн., всього виділяється на загальну суму 18928 грн., що на 1290 грн. більше від належної йому ідеальної частки. Для здійснення запропонованого 1 варіанту необхідно виконати переобладнання, і [PERSON] взяв на себе обов'язок щодо: 1. Закладення дверних прорізів між приміщеннями "1-2" та "1-3", "1-2" та "1-4", "1-5" та "1-4"; 2. Улаштування дверного прорізу між приміщеннями "1-3" та "1-4"; 3. До приміщення "1-3", добудувати кухню, площею не менше ніж 7,0 м2, в стіні будинку улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; сплати компенсації вартості частини приміщень (різниця у площах) відповідно до вказаного висновку експертизи (№197/14497/14498) у сумі 3794 грн. По земельній ділянці: [PERSON] виділити земельну ділянку №1 площею 613 м2, як і припадає на 1/2 частку житлового будинку, у тому числі: 28,4 м2 - під будовами, 563,8 м2 під двором та городом, 20,8 м2 (41,6/2) ділянка загального користування. Границя земельної ділянки №1 проходить у такий спосіб: 1. Від червоної лінії по пров. Зідьківському на відстані 4,1 м. від межі з домоволодіння №18 ділянка довжиною 2,7м, - по міжквартирній перегородці між приміщеннями "1-4" та "1-5", "1-4" та "1-1", "1-3" та "1-2", далі ділянка довжиною 2,5 м., поворот праворуч, ділянка довжиною 5,5 м, поворот праворуч, ділянка довжиною 11,0 м., до червоної лінії по пров. Зідьківському на відстані 12,5м. від межі домоволодіння №18; 2. Від червоної лінії по пров. Зідьківському на відстані 11,6 м. від межі з домоволодінням №14 ділянка довжиною 12,0 м., далі - ділянка довжиною 37м. до межі домоволодіння, розділяючи її на ділянки 10,0 м. та 9, 26м. Границя користування земельною ділянкою по 1 варіанту вказана в додатку №2 червоним кольором. Позивачем [PERSON] надано докази того, що 1/2 частка спірного нерухомого майна належить йому; позивач як співвласник має право на виділ у натурі частки із вказаного майна, що є у спільній частковій власності; поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки без втрати їх цільового призначення є можливим. Відповідачка, заперечуючи проти позову, відзиву не подала, будь-яких доводів на підтвердження заперечень не навела. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Задовольняючи позов [PERSON] та виділяючи в натурі належну йому частку у будинковолодінні згідно з 1 варіантом поділу, проведеної у справі експертизи 17.08.2017, суд на підставі належним чином оцінених доказів, виходить із наявних можливостей виділу часток та мінімальних витрат, необхідних для переобладнання приміщень. При цьому суд оцінив кожен варіант поділу будинку із запропонованих експертом, обравши найбільш оптимальний та збалансований по відношенню до прав та інтересів кожного із сторін у справі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 487,20 грн. та витрати по оплаті вартості експертизи 5726,50 грн.

Outcome: approved