Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період його навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.2016 року він досяг повноліття та продовжує навчатися у вищому навчальному закладі - Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені [PERSON]. Термін навчання з 01.09.2017 року по 03.06.2020 року. Він проживає разом з матір"ю - [PERSON], окремо від відповідача, його батька - [PERSON]. Батько допомоги не надає, хоча є працездатним та здоровим, має власний будинок, веде домашнє господарство. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, на період навчання, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 - ох річного віку. Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що його син не надав жодних доказів, що він потребує матеріальної допомоги на навчання. Також зазначив, що він не може надавати матеріальну допомогу синові, так як він уклав новий шлюб із [PERSON] та має спільну з нею дитину - [PERSON], [INFO]. Після припинення у 2009 році підприємницької діяльності і до теперішнього часу він ніде не прцює. Основним доходом сім"ї є заробітна плата його теперішньої дружини, тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] навчається в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені [PERSON]. Термін навчання з 01.09.2017 року по 03.06.2020 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу відповідач [PERSON] та [PERSON] розлучилися 09 серпня 2002 року (а.с.7). Згідно довідки, виданої 06.02.2018 року Білокуракинською селищною радою Луганської області, [PERSON] мешкає за адресою: вул.Коцюбинського,27 смт.Білокуракине Луганської області разом із сином [PERSON], [INFO] (а.с.25). Згідно довідки, виданої 06.02.2018 року Білокуракинською селищною радою Луганської області, [PERSON] ніде не працює з 25.06.2004 року, згідно запису в трудовій книжці (а.с.26). [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.27) та від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.28). Згідно витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 25.05.2009 року (а.с.29-30). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд при вирішенні справи щодо стягнення аліментів, в тому числі і на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, враховує, зокрема, можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на їх утримання. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що відповідач позбавлений фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки на утриманні відповідача знаходиться малолітній син. Відповідач ніде не працює, припинив підприємницьку діяльність у 2009 році, єдиним доходом родини є заробітна плата дружини відповідача. За викладених обставин та з огляду на те, що у судовому засіданні не доведено можливість відповідачем сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed