Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.05.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON], [INFO], з моменту подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, а також на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з березня 2017 року з відповідачем мешкають окремо, відповідач не надає кошти на утримання дитини та її утримання, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.03.2014 року, мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до наказу № 84-В від 30.06.2015 року, виданого ТОВ «Фірма Медіком»», знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи це тим, що син проживає з нею, відповідач не надає аліменти в розмірі достатньому для утримання дитини та її утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Аналізуючи матеріали справи та пояснення позивачки щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO], враховуючи, те що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, несе витрати по утриманню дитини і не має достатніх коштів для забезпечення потреб дитини з врахуванням: віку дитини, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини обома батьками. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років, оскільки, як встановлено судом, відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: partial