Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути із нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які народились у спільному із відповідачем шлюбі. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач у повному обсязі не виконує свого обов`язку утримувати неповнолітніх дітей ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, але в присутності її представника [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі із підстав, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши суду, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі, не більшому ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він не працює та не має доходів. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 19 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 118. Від спільного подружнього життя сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає разом із неповнолітніми дітьми у [ADDRESS] . Відповідач проживає за іншою адресою. Неповнолітні діти є здоровими. Стан здоров`я відповідача задовільний, інших неповнолітніх дітей, окрім тих, на які позивач просить стягнути аліменти, у нього немає. Відповідач у судовому засіданні вказав, що він не заперечує щодо стягнення із нього в користь позивача аліментів, однак у мінімальному розмірі, у зв`язку із важким майновим станом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 складає 2118 грн. Визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах. При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів суд бере до уваги часткове визнання відповідачем позову, ту обставину, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати щомісячно на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2600 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також із урахуванням обставин справи, досліджених судом, в тому числі і майнового стану відповідача, суд вважає, що підстав для його звільнення від сплати судового збору немає, а тому із відповідача [PERSON] в користь держави слід стягнути 768.40 грн. судового збору із вимоги майнового характеру (стягнення аліментів).

Outcome: partial