Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

02 червня 2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30 січня 2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її повному утриманні. Згоди з відповідачем щодо розміру аліментів не досягнуто. Останній ухиляється від матеріального забезпечення дитини, не допомагає у вихованні сина, що змушує її звернутися з позовом. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (вх. №3940/21-вх 23.06.2021).. Відповідач також у своїй заяві просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі (вх.№4000/21-вх 29.06.2021). Судом ухвалено про розгляд справи відсутність її учасників. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 7 (а.с. 5). Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 25 квітня 2019 року за актовим записом № 3 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується копією Витягу № 455 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Нововасилівським старостинським округом Снігурівської міської ради Миколаївської області 02 червня 2021 року (а.с. 7) та знаходиться на її утриманні. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, позов визнав. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 02 червня 2021 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (далі -Закон) у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч.1 ст.142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 454грн., інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved