Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вказує, що [INFO] у віці 79 років помер її батько [PERSON] в с. Хотин Березнівського району Рівненської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства.04 квітня 2019 року, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 184, виданого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Черкасовою І.В. на спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] .У березні 2021 року, [PERSON] повторно звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Черкасової І.В., для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку, яка належала померлому на основі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-РВ №016180 від 17.02.2003 року. Однак при перевірці документів нотаріусом було виявлено розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть батька прізвище, ім`я по батькові значиться як « [PERSON] », що не збігається з прізвищем ім`ям, по батькові у державному акті на право власності на земельну ділянку де зазначено « [PERSON] ». Нотаріусом було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності померлій особі правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю серія ІІ-РВ №016180 від 17.02.2003 року, яка розташована на території Прислуцької сільської ради. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 16 квітня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з"явився- представник заявника- [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та без участі заявника, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] у віці 79 років помер [PERSON] в с. Хотин Березнівського району Рівненської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. 04 квітня 2019 року, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 184, виданого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Черкасовою І.В. на спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Факт належності покійному [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю підтверджується в першу чергу свідоцтвом про смерть, де слід звернути увагу на те, що прізвище та по батькові [PERSON] співпадають з прізвищем та по батькові у державному акті. Аналогічно, заслуговує на увагу обставина, що згідно до довідки виданої Березнівською міською радою Рівненського району Рівненської області старостинського округу № 4 (с. Прислуч) за № 438 від 15.04.2021 року, про те, що її батько який помер [INFO] [PERSON] (вказаний в державному акті на право власності на землю серія ІІ-РВ № 016180) та [PERSON] являється однією і тією ж самою особою. Окрім цього, підтвердити той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був власником цієї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Прислуцької сільської ради Березнівського району письмовими показами свідків, [PERSON] [INFO] ,, житель [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] житель [ADDRESS] . Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні по-батькові заявниці в архівних довідках унеможливлює призначення їй пенсійних виплат. Згідно положень п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно\~статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved