Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни до актового запису про народження №165 від 13.04.2016 року, що складений Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначивши в графі батько - [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття та - стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що вона в період 2015-2014 підтримувала близькі стосунки з відповідачем по справі і [INFO] року в них народився син [PERSON]. На момент народження сина вони проживали разом, однак в шлюбі не перебували, вона отримала свідоцтво про народження дитини і відомості в актовий запис №165 щодо батька були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. відповідач заяви про визнання його батьком дитини не подавав. Після того як вона завагітніла відповідач та його родина обіцяли надавати їй допомогу на утримання дитини, в тому числі відповідач не заперечував щодо походження дитини від нього. Однак на даний час відповідач повністю ігнорує обов'язки батька щодо утримання її та дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні [PERSON] та її законний представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Суду законний представник пояснила, що дійсно її донька [PERSON] в період з 2015-2016 роки зустрічалась з [PERSON] Після того, як донька завагітніла, відповідач та його родичі пообіцяли допомагати доньці та дитині. Донька не працює, так як доглядає за сином, відповідач на теперішній час ніякої допомоги ні на утримання доньки, ні на утримання онука не надає. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав, суду пояснив, що він дійсно перебував в стосунках з позивачкою і [INFO] року у них народився син. Не заперечував проти встановлення батьківства щодо [PERSON], [INFO], та стягнення з нього аліментів в зазначеному в позові розмірі на утримання позивачки та сина. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Представник третьої особи служби у справах дітей Роздільнянської РДА Самсій О.В. не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане повторно 29.09.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в графі батько зазначено - [PERSON], в графі мати - [PERSON]. (а.с.6) Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00020094481 від 08.05.218 року, 13.004.2016 року було зроблений актовий запис про народження за №165 - [PERSON], відомості про батька - [PERSON], мати - [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька внесені за вказівкою заявника. (а.с.7) [PERSON], [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER], виданий 09.08.2017 року. (а.с.9) [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], що підтверджується довідкою Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №387 від 04.09.2017 року. (а.с.10) Згідно довідки Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 168 від 02.05.2018 року, виданої [PERSON] до складу її родини входить: - донька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO]. (а.с.11) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі у \-випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 5 застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає в позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Відповідно до роз'яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за N55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміні Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. В даному випадку суд вважає, що вирішальним для задоволення позовних вимог в цій частині є добровільне визнання батьківства відповідачем стосовно народженої позивачем дитини, а тому суд вважає, що ухвалити рішення можливо без призначення судом генетичної експертизи , а також більш ретельного дослідження доказів щодо умов спільного проживання батьків дитини. Тому є всі підстави для внесення відповідних змін до актового запису про народження №165 від 13.04.2016 року, що складений Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначивши в графі батька - громадянин України [PERSON], [INFO], мешканець м. Марківка Роздільнянського району Одеської області. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. П. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.05.2018 року до його повноліття, тобто до [INFO] Згідно з ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трьох років, дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Тому позивачка має право на утримання від відповідача на період декретної відпустки, тому з відповідача [PERSON] на утримання позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 08.05.2018 року до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]

Outcome: approved