Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 серпня 2015 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено [PERSON] №717002, предметом якого є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об'єднання грошових коштів учасників через систему АвтоТак. Терміни, що використовуються в Договорі та системі АвтоТак, визначаються в Договорі. 18 серпня 2015 pоку між ним та ТОВ «AT СЕРВІС» було укладено [PERSON] доручення №717002, предметом якого є зобов'язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 7938,00грн. за рахунок Довірителя. Позивач вважає, що вказаний [PERSON] був укладений під впливом обману та застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного Договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст.ст.18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача. При умові належного роз'яснення йому усіх умов та наслідків даного Договору, він не погодився б на його укладення. Умови Договору №717002 від 18.08.2015 року є несправедливими по відношенню до нього, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача. Вважає укладений [PERSON] таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує його права як споживача послуг та як громадянина України, [PERSON] не відповідає внутрішній волі позивача на момент укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.18 Закону про захист прав споживачів встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В Договорі №717002 від 18.08.2015 року не встановлено строк, після якого [PERSON] припиняє свою дію. Отже, спірний [PERSON] не містить: строків та (або) термінів отримання учасником автомобіля, та строку, після якого [PERSON] припиняє свою дію. Умовами спірного Договору №717002 від 18.08.2015 року встановлюється обов'язок позивача (споживача) виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. При цьому, порушується п.3 ч.3 ст.18 Закону про захист прав споживачів, відповідно до якого несправедливими є, зокрема, умови Договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. У спірному Договорі взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов Договору, що є порушенням ч.ч.1, 2,3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірний договір містить ознаку, зазначену в п.16 ч.3 ст.18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови Договору слід визнати як несправедливі. По спірному Договору №717002 від 18.08.2015 року позивачем було сплачено ТОВ «Авто Просто» періодичних платежів із щомісячною винагородою в сумі 13096,16грн., а по Договору доручення №717002 від 18.08.2015 року ТОВ «AT СЕРВІС» - 7938,00грн. Отже, загальна сума сплачених позивачем коштів становить 21834,16грн. Умовами Договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення Договору. Відповідач, застосовуючи підміну понять («Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля»), використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману, тим самим порушуючи норми ст.19 Закону про захист прав споживачів. Вказані порушення призводять до значного та постійного збільшення витрат позивача при виконанні ним умов спірного Договору, що завдає останньому майнової шкоди та не узгоджується з тими витратами, які були визначені сторонами Договору в момент його вчинення у графі «Ціна автомобіля у грн.» Додатку № 1 до спірного Договору. Отже, з Договору вбачаються явно невигідні одній стороні (позивачеві) договірні умови, які протилежна сторона правочину (відповідач) сформулювала в односторонньому порядку, тим самим створила істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін за договором на свою користь і не врахувала при цьому інтересів позивача. На момент вчинення спірного Договору відповідач - ТОВ «Авто Просто» не роз'яснив позивачу, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Як вбачається з рекламного оголошення «АвтоТак»: «Кращий шлях до твого авто», Відповідач не повно виклав інформації стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону про захист прав споживачів. При цьому п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Умови Договору №717002 є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО», а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками [PERSON], в подальшому Учасник [PERSON], який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам [PERSON], тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним з моменту укладення [PERSON] №717002 від 18 серпня 2015 року, стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на його користь грошові кошти в розмірі 13096,16грн., визнати недійсним з моменту укладення [PERSON] доручення № 717002 від 18 серпня 2015 року укладений між ним та ТОВ «AT СЕРВІС», стягнути з ТОВ «AT СЕРВІС» на його користь грошові кошти в розмірі 7938грн. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «АВТО ПРОСТО», належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав до суду заперечення на позов, справу просив розглядати за відсутності їх представника. В запереченнях на позов зазначив, що на виконання вимог закону про необхідність отримання ліцензії на надання фінансових послуг, 15.01.2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у группах №198421 від 15.01.2013 року. Державою в особі спеціального уповноваженого органу надано офіційний дозвіл на здійснення такого виду діяльності та надання таких послуг. Укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та позивачем [PERSON] складається з основного тексту Договору, Додатку №1 та Додатку №2. Додатки підписані сторонами і є невід'ємною частиною Договору. Приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору. Тобто, підписавши [PERSON] учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з його умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити «АВТО ПРОСТО» шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання заяви про розірвання Договору згідно п. 12.1.5 ст. 12 Розділу II Договору та підпис позивача на Договорі та Додатках до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважав дані умови Договору справедливими по відношенню до себе. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.. Зобов'язання відповідача визначені в ст.2 Розділу І Договору та складаються з 15 пунктів, натомість зобов'язання позивача визначені в ст.4 Розділу І Договору та складаються з 9 пунктів. Таким чином посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов'язків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності. [PERSON] містить строк, після якого він припиняє свою дію, і цей строк погоджений сторонами шляхом підписання Договору - десять років з дня його підписання, а враховуючи, що Договором надано можливість сторонам достроково виконати його умови, дія Договору може становити менший ніж десять років строк (до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Договором). Насправді строк отримання автомобіля становить значно менше, ніж 120 місяців, оскільки більшість учасників групи сплачує не лише щомісячні чергові внески, а й сплачує, як правило, авансові внески з метою якнайшвидшого отримання автомобіля. Порядок розподілу автомобілів таким чином, позбавляє ТОВ «АВТО ПРОСТО» можливості втручатися в розподіл автомобілів, а тому від ТОВ «АВТО ПРОСТО» жодним чином не залежить, хто та коли отримає автомобіль. Умови Договору, що регламентують відповідальність ТОВ «АВТО ПРОСТО» у разі порушення зобов'язань визначені, зокрема, у ст.13 Договору. Крім того, жодною умовою Договору не передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, передбачену Главою 51 ЦК України «Правові наслідки порушення зобов'язання». Відповідач не є продавцем товару (автомобіля), а надає послуги, спрямовані на його придбання. Продавцем товару, в їх випадку, є постачальник (продавець) такого автомобіля, який відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля, має поставити автомобіль (товар) позивачу. ТОВ «АВТО ПРОСТО» лише надає послуги, спрямовані на придбання такого автомобіля та має здійснити його оплату. Позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни Поточної ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди [PERSON] та інших платежів, передбачених Договором. Крім того, відповідно до п.6.2 Ліцензійних умов ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником. 11 вересня 2013 року Верховним Судом України, по справі №6-40 цс 13, було ухвалено постанову відповідно до якої, суд дійшов наступного правового висновку: «Помилковим є й висновок суду про введення позивача в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача. Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг». Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві». Просять суд залишити позовну заяву [PERSON] без задоволення. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заперечення на позов, в якому просили в задоволенні позову відмовити повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 18 серпня 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено [PERSON] №717002, предметом якого є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об'єднання грошових коштів учасників через систему АвтоТак (а.с.6-12). Терміни, що використовуються в Договорі та системі АвтоТак, визначаються в Договорі. Позивач сплатив періодичні платежі із щомісячною винагородою в сумі 13096,16грн., що підтверджується квитанціями (а.с.15-22). 18 серпня 2015 pоку між [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «AT СЕРВІС» було укладено [PERSON] доручення №717002 (а.с.13), предметом якого є зобов'язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 7938,00грн. за рахунок Довірителя. Позивач сплатив ТОВ «АТ СЕРВІС» 7938грн. (а.с.14). 15.01.2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах №198421 від 15.01.2013 року. Укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та позивачем [PERSON] складається з основного тексту Договору, Додатку №1 та Додатку №2. Додатки підписаний сторонами і є невід'ємною частиною Договору. Відповідно до п.19.2 ст.19 Договору підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. Згідно з п.19.3 ст.19 Договору учасник підтверджує, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» надало інформацію про сутність фінансової послуги, що пропонується за цим Договором, із зазначенням вартості цієї послуги для Учасника групи. Крім того, сам по собі [PERSON] містить опис послуг, що надаються ТОВ «АВТО ПРОСТО». Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору. Отже, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються ТОВ «АВТО ПРОСТО». Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підпис Учасника в Договорі стоїть поряд із текстом наступного змісту: «Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника [PERSON], проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів [PERSON] та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов'язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе». Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обов'язків за договором. Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов'язків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 Розділу II Договору, відповідно до якого, якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, [PERSON] вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов'язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування. Тобто, підписавши [PERSON] учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити [PERSON] шляхом подання заяви до центрального офісу. В установлений договором строк позивач не подав заяву про відмову від участі в системі АвтоТак. Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.5 ст.12 Розділу II Договору та підпис позивача на Договорі та Додатках до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважав дані умови Договору справедливими по відношенню до себе. Крім того, позивачем було підписано Довідку про ознайомлення з внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активі для придбання товарів у групах ТОВ «АВТО ПРОСТО». Таким чином, позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО» та порядок їх надання. Посилання позивача в позові на те, що умови договору є не справедливими та нібито існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача є необґрунтованими та спростовуються положеннями Договору. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача». Оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов'язків, то позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, та ще й така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання відповідача визначені в ст.2 Розділу І Договору та складаються з 15 пунктів натомість зобов'язання позивача визначені в ст.4 Розділу І Договору та складаються з 9 пунктів. Посилання позивача на відсутність строку дії Договору, а також строк отримання автомобіля також не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України: «Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору». Згідно ст.905 ЦК України: «Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами». Предметом Договору є надання позивачу фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Статтею 5 Розділу І Договору передбачено: «[PERSON] набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов'язань, передбачених Договором». [PERSON] містить строк, після якого він припиняє свою дію, і це строк погоджений сторонами шляхом підписання Договору - десять років з дня його підписання, а враховуючи, що Договором надано можливість сторонам достроково виконати його умови, дія Договору може становити менший ніж десять років строк (до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Договором). Статтею 5 Розділу II Договору, яка має назву «Надання права на отримання автомобіля. Максимальний строк отримання автомобіля», передбачено: «Учасник може одержати Право на отримання автомобіля, починаючи з першого Розподілу товару. Максимальний строк набуття Права на отримання Автомобіля відповідає строку існування групи, до якої включено Учасника групи». Таким чином, умовами Договору унормовано як і строк дії такого Договору так і строк отримання учасником автомобіля, і такі умови в жодному випадку не суперечать нормам чинного законодавства України. Учасник має можливість самостійно регулювати строк отримання ним автомобіля в залежності від своїх фінансових можливостей - таким є принцип системи АвтоТак. Учасник вправі прискорити отримання автомобіля шляхом механізму Накопичення внесків, сплачуючи Авансові внески або приймаючи участь в Пропозиції Авансових внесків (пункти 6.2.1, 6.3., 6.3.1 договору). Відтак, строк отримання автомобіля певним учасником системи АвтоТак залежить від його фінансової активності. Якнайменший строк отримання автомобіля - перший місяць, в якому здійснюється розподіл автомобіля, найбільший - останній місяць існування групи. Порядок розподілу автомобілів позбавляє ТОВ «АВТО ПРОСТО» можливості втручатися в розподіл автомобілів, а тому від ТОВ «АВТО ПРОСТО» жодним чином не залежить хто та коли отримає автомобіль. При цьому, фактичне отримання автомобіля учасником системи АВТО ТАК, насамперед залежить від дій самого Учасника, спрямованих на належне, чітке та послідовне виконання взятих на себе договірних зобов'язань, а ніяким чином не залежать від волі ТОВ «АВТО ПРОСТО». Умови Договору, що регламентують відповідальність ТОВ «АВТО ПРОСТО» у разі порушення зобов'язань визначені, зокрема, у ст.13 Договору. Крім того, жодною умовою Договору не передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, передбачену Главою 51 Цивільного кодексу України «Правові наслідки порушення зобов'язання». Зобов'язання ТОВ «АВТО ПРОСТО» визначені в ст.2 Розділу І Договору та складаються з 15 пунктів натомість зобов'язання позивача визначені в ст. 4 Розділу І Договору та складаються з 9 пунктів. Відповідно до ст.2 Розділу І Договору, ТОВ «АВТО ПРОСТО», зокрема зобов'язується: здійснювати оплату та розподіляти автомобілі між учасниками групи; організувати передачу автомобіля у власність учасників групи; тощо. Таким чином, умовами Договору передбачено обов'язок ТОВ «АВТО ПРОСТО» забезпечити отримання автомобіля позивачем, який належним чином виконує умови Договору, тоді як від позивача, вимагається вчасно здійснювати щомісячні платежі передбачені Договором. Відповідно ж до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими умовами договору є: умови щодо визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору». Однак, відповідно до п.19 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Таким чином, законодавець конкретизує, що п.13 ч.3 ст.18 Закону, застосовується щодо правовідносин, які складаються у процесі споживання виключно товару (автомобіля), а не послуги. Статтею 1 Угоди передбачено: «Предметом цієї Угоди є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля». Таким чином відповідач не є продавцем товару (автомобіля), а надає послуги, спрямовані на його придбання. Продавцем товару, в даному випадку, є постачальник (продавець) такого автомобіля, який відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля, має поставити автомобіль (товар) позивачу. ТОВ «АВТО ПРОСТО» лише надає послуги спрямовані на придбання такого автомобіля та має здійснити його оплату. Відповідно до визначення термінів Договору, підписаного сторонами, поточна ціна Автомобіля - ціна Автомобіля, яка встановлюється Постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та Винагороди [PERSON], передбачених Договором. Поточна ціна Автомобіля може змінюватися протягом строку дії Договору про адміністрування, що відповідно, зумовлює зміну грошового розміру періодичних платежів та Винагороди [PERSON]. Пунктом 2.1 ст.2 Розділу II Договору передбачено, що поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових Періодичних платежів, Винагороди [PERSON] та інших платежів передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється [PERSON] Постачальником. Таким чином, позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни Поточної ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди [PERSON] та інших платежів, передбачених Договором. Крім того, відповідно до п.6.2 Ліцензійних умов ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником. Отже умови Договору, в частині можливості зміни ціни автомобіля не суперечать нормам чинного законодавства, не є односторонньою зміною умов Договору, оскільки використання Поточної ціни автомобіля для визначення розміру періодичних платежів було та залишається передбаченим у обопільно підписаному Договорі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить інші самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом ч. 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону). Отже, позивач не довів підстав для визнання недійсним договору, укладеного з ТОВ «АВТО ПРОСТО». 11 вересня 2013 року Верховним Судом України, по справі №6-40 цс 13, було ухвалено постанову відповідно до якої, суд дійшов наступного правового висновку: «Помилковим є й висновок суду про введення позивача в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів Відповідача. Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг». Також у зазначеній Постанові зазначено, що висновок суду про те, що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за Угодою сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми", суперечить змісту п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань». Крім того, Верховний Суд України зазначив, що визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч.2 ст.18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві». Позивач не довів наявності хоча о однієї із трьох зазначених вище ознак несправедливості умов оспорюваного договору. Позивачем не надані докази щодо визнання недійсним договору доручення №717002 від 18.08.2015 року. Кошти, які сплатив позивач в сумі 7938грн. відповідно до п.2.5 договору були перераховані ТОВ АТ СЕРВІС» на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО». З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed