Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу та стягнення шкоди. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ним, як покупцем, було здійснено замовлення гіроскутера білого кольору (модель Ninebot MiniPRO (MiniRobot 54V) на сайті інтернет-магазину « [INFO] » (www.smart-balance.com.ua). За умовами придбання Продавець (фізична особа-підприємець [PERSON] ) направив вказаний товар засобами поштового зв`язку (оператор «Нова пошта», № ТТН 20450227450799) з послугою післяоплати. 27 квітня 2020 року у відділенні «Нової пошти» ним було отримано товар та сплачено суму його вартості 8450 грн. та додаткового 189 грн. за послугу переведення вказаної суми Продавцеві. Разом з товаром містився Гарантійний талон, на якому проставлено відбиток печатки Інтернет-магазину « [INFO] » (https://fortuna8.com.ua/) та підпис і печатка фізичної особи-підприємця [PERSON] в графі «підпис Продавця». Проте, при спробі встановлення програмного забезпечення для вказаної моделі гіроскутера, було встановлено, що вказане є неможливим. Так, при встановленні програми «MiniRobot» на смартфон (при чому три різні смартфони) жодного разу не було встановлено зв`язок з гіроскутером через канал передачі Bluetooth. Проте, при численних спробах гіроскутер не було виявлено як пристрій за допомогою пошуку Bluetooth. Вищевказане є свідченням того, що придбаний товар, а саме гіроскутер білого кольору (модель Ninebot MiniPRO (MiniRobot 54V) має істотний недолік, а тому він, як Покупець, з метою реалізації права на повернення товару та відповідно повернення сплаченої вартості через засоби поштового зв`язку ДППЗ «Укрпошта» (ідентифікатор 4910109728757)\~ направив 04.05.2020 Вимогу від 03.05.2020 на адресу ФОП [PERSON] , яка повернулася на його адресу 26.05.2020 року з відміткою за закінченням терміну зберігання. Таким чином, ним були здійснені всі можливі заходи щодо мирного, досудового врегулювання спору. Неодноразово він намагався вирішити спір в телефонному режимі з менеджерами інтернет-магазину, проте всі його спроби виявилися марними. Також, він вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь суму неустойки у розмірі 1098,50 грн. та моральну шкоду завдану йому внаслідок придбання у відповідача неякісного товару. Враховуючи вищевикладене, прохає суд розірвати договір купівлі-продажу гіроскутера, стягнути з відповідача на його користь вартість товару в сумі 8450 грн., неустойку в розмірі 1098,50 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді [PERSON] , яка згідно рішення Вищої Ради Правосуддя від 10.11.2020 року № 3064/0/15-20 звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 23 листопада 2020 року №9 цивільну справу за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу та стягнення шкоди передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 року, вказану справу\~ 29.04.2021 року передано\~ на розгляд судді Руснак А.І. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року дану справу суддею Руснак А.І. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які були повернуті до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. З метою належного повідомлення відповідача інформація про розгляд справи судом 27 серпня 2021 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачем було здійснено замовлення гіроскутера білого кольору (модель Ninebot MiniPRO (MiniRobot 54V) на сайті інтернет-магазину «Смарт баланс» (www.smart-balance.com.ua). За умовами придбання Продавець (фізична особа-підприємець [PERSON] ) направив вказаний товар засобами поштового зв`язку (оператор «Нова пошта», № ТТН 20450227450799) з послугою післяоплати. 27 квітня 2020 року у відділенні «Нової пошти» позивачем було отримано товар та сплачено суму його вартості 8450 грн. та додаткового 189 грн. за послугу переведення вказаної суми Продавцеві. Разом з товаром містився Гарантійний талон, на якому проставлено відбиток печатки Інтернет-магазину « [INFO] » (https://fortuna8.com.ua/) та підпис і печатка фізичної особи-підприємця [PERSON] в графі «підпис Продавця» (а.с.4). Проте, при спробі встановлення програмного забезпечення для вказаної моделі гіроскутера, було встановлено, що вказане є неможливим, оскільки з програмою «MiniRobot» на смартфоні жодного разу не було встановлено зв`язок з гіроскутером через канал передачі Bluetooth. Так, при численних спробах гіроскутер не було виявлено як пристрій за допомогою пошуку Bluetooth, що свідчить про те, що придбаний товар, а саме гіроскутер білого кольору (модель Ninebot MiniPRO (MiniRobot 54V) має істотний недолік. Після чого, позивач, з метою реалізації права на повернення товару та відповідно повернення сплаченої вартості через засоби поштового зв`язку ДППЗ «Укрпошта» (ідентифікатор 4910109728757)\~ направив 04.05.2020 Вимогу від 03.05.2020 на адресу ФОП [PERSON] , яка повернулася на його адресу 26.05.2020 року з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.6-8). Також, неодноразові спроби позивача вирішити спір в телефонному режимі з менеджерами інтернет-магазину виявилися марними. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору, або буде придбаний продавцем у майбутньому. Згідно із статтею 673 ЦК України та статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний надати покупцеві інформацію про товар, а також передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Відповідно до ст. 708 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Статтею 698 ЦК України передбачено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем виконавцем про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи пасовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Таким чином, сторони уклали договір купівлі-продажу на відстані шляхом оформлення угоди на сайті інтернет-магазину, позивач повністю оплатив вартість товару. Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів. Частиною 4 цієї статті передбачено, що споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. Частина 4 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Отже, право споживача на розірвання договору, укладеного на відстані, є безумовним та гарантується Законом України «Про захист прав споживачів». Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача з приводу непрацездатності придбаного товару в період гарантійного строку, а також те, що обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця (ч. 2 ст. 1209 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»), а відповідач зазначених обставин не довів, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплаченої за товар грошової суми у розмірі 8450 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню, що у повній мірі забезпечить права споживача, гарантовані йому Конституцією України, з урахуванням норм права, які регулюють ці правовідносини. Щодо вимог позивача про стягнення неустойки в розмірі 1098,50 грн. (в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей), то вони підлягають задоволенню відповідно до ч.9 ст. 12, ч.7 ст. 13 Закону „Про захист прав споживачів". Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн., то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, якщо таке відшкодування передбачено договором або законом. Вимогами ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Приписами п.5 ч.1 ст. 4 Закону „Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції(дефекту в продукції), відповідно до закону. При цьому, положеннями ст. 1 Закону України „Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до положень ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку із придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу. Таким чином, у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди лише у тих випадках, коли шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Отже, наведені позивачем доводи щодо обставин спричинення йому, як споживачеві, моральної шкоди правових підстав для задоволення заявлених ним вимог про її відшкодування не надають. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування\~ позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. На підставі викладеного, та

Outcome: partial