Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

30.03.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Лохвицького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про збільшення з дати набрання чинності Законом України № 2037-VIII мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] 3латослава Романовича, [INFO], з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що згідно рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 січня 2015 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] 3латослава Романовича, [INFO] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Натомість Законом України № 2037-VIII визначено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з"явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 23.01.2015 року Лохвицьким районним судом Полтавської області винесено рішення щодо щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 3латослава Романовича, [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 12.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 3 ). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів. Враховуючи те, що позивачем ставиться питання про приведення у відповідність до вимог закону мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, з метою захисту майнових прав дитини направлених на забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог. В той же час у СК України відсутні норми, що регулюють час з якого сплачуються аліменти у зміненому розмірі. В зв"язку з чим, суд на підставі ч.9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, зокрема положення ч.1 ст. 191 СК України. Так, відповідно до даної правової норми аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що позивач не була позбавлена можливості звернутись до суду із позовом про збільшення мінімального розміру аліментів відразу після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII, але такою можливістю своєчасно не скористалась, а несвоєчасне звернення позивача до суду може призвести до безпідставного виникнення заборгованості у відповідача по сплаті аліментів за минулі періоди, суд вважає необхідним змінити мінімальний розмір аліментів з дати подання позивачем позовної заяви, що узгоджуватиметься з положеннями ст. 430 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача, оскільки позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають повному задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, тому він в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved