Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до ФОП [PERSON] у якому просять зобов»язати відповідача припинити порушення авторських прав позивачів, не використовувати копії та фотографії взірців продукції ПМП «Песа», а саме сходів внутрішніх дерев'яних з метою реклами власної продукції, вилучити(конфіскувати) належний відповідачу виставковий взірець сходів внутрішніх дерев'яних, який розміщений на першому поверсі в ТРЦ «Подоляни» та стягнути з [PERSON] на їхню користь компенсацію у розмірі 850 мінімальних заробітних плат, що становить на день подання позову 1035300 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є авторами твору ужиткового мистецтва - різьблених сходів внутрішніх інтер'єрних(надалі-сходи), які були розроблені ними та виготовлені для ПМП «Песа» у період з жовтня 2009 по серпень 2012 року. У березні 2013 року фотографія даних сходів була розміщена у журналі «Оселя» з метою реклами продукції ПМП «Песа». 06.05.2014 року ПМП «Песа» звернулося до ДП «Український інститут промислової власності» Державного департаменту інтелектуальної власності з метою отримання патенту України на даний промисловий зразок та одержало відповідний патент, який був зареєстрований у Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.09.2014 року за [NUMBER]. В порушення авторських прав позивачів, відповідач [PERSON] розмістив у ТРЦ «Подоляни» рекламний взірець різьблених дерев'яних сходів, який є копією розробленого та виготовленого позивачами виробу. Вказану копію сходів відповідач незаконно використовує у своїй підприємницькій діяльності без відома та згоди позивачів, презентуючи як власну розробку. Доказом того, що [PERSON] здійснюється порушення авторських прав позивачів є те, що виставковий екземпляр сходів, який належить відповідачу, повністю ідентичний моделі розробленій сходів розробленій та запатентованій позивачами для ПМП «Песа». Зокрема вигляд початкового декоративного елементу сходів (першої балясини) оздобленої різьбленим рослинним орнаментом; розташування, форма, пропорції та різьблене оформлення балясин; форма сходинок та підсходинок характерного вигляду; виконання перил; спосіб закриття підсходового простору оригінальними дерев'яними панелями та всі інші елементи повністю повторюють авторський виріб позивачів. Відповідач навіть повторив ексклюзивний спосіб патенування (затемнення окремих ділянок деревини для виділення різьблених елементів), яке було впроваджено на ПМП «Песа» з 2009 року в результаті авторських розробок позивачів. Різниця полягає лише у тому, що виріб відповідача відрізняє значно нижча якість виконання одного і того ж конструктивного та художнього замислу. У травні 2013 року ПМП «Песа» звернулось до Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з приводу розміщення у рекламних буклетах та на сайті ФОП [PERSON] зображень виробів, які належать ПМП «Песа», яке листом від 07.06.2013 року попередило відповідача про те, що його дії щодо з використання фотографій продукції ПМП «Песа» з метою власної реклами містять ознаки порушення Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та повинні бути припинені. За таких обставин у відповідності до норм Закону України «Про авторське право і суміжні права» позивачі мають право на отримання компенсації завданої порушенням авторського права. Із врахуванням того, що визначити розмір доходу, отриманого [PERSON] внаслідок порушення авторських прав неможливо через відсутність у позивачів підтвердженої інформації про кількість отриманих ним замовлень та реалізованих сходів, просять стягнути з відповідача компенсацію у розмірі 850 мінімальних заробітних плат, що на день подання позову становить 1035300 грн. При визначенні розміру компенсації просять врахувати те, що зазначений авторський твір ужиткового мистецтва є наслідком їхньої клопіткої праці, багаторічного досвіду роботи у деревообробній галузі та значних зусиль, порушення авторського права з боку [PERSON] носить тривалий та систематичний характер та завдало позивачам великої моральної шкоди, оскільки результат їхніх багаторічних зусиль був самовільно привласнений іншим суб»єктом підприємництва, що використовує його в умовах конкуренції у власних комерційних інтересах, чим підриває авторитет та імідж позивачів, як авторів твору. Із врахуванням наведеного просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON]. третя особа- державна служба інтелектуальної власності України про скасування патенту за [NUMBER] виданого Державною службою інтелектуальної власності України від 10.09. 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог вказав,що в документах, які служили підставою для видачі патенту на промисловий зразок [NUMBER] від 10.09.2014року, а саме сходи дерев»яні, що є предметом спору за первісним позовом, знаходиться довіреність від 06.06.2014року за підписом директора ПМП «Песа» [PERSON], яка завірена печаткою підприємства. Вказаною довіреністю [PERSON] надала право [PERSON] представляти її інтереси з питань інтелектуальної власності в ДП «Український інститут -промислової власності». Однак на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.03.2012року про визнання недійсним рішення №2 засновників ПМП «Песа» від 17.04.2008 року -скасовано Державну реєстрацію у якій [PERSON] значилась директором, а її мати [PERSON] заступником директора ПМП «Песа». На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.03.2012 року Державна реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області внесла зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, скасувавши реєстрацію директора ПМП «Песа» [PERSON] та заступника директора ПМП «Песа» [PERSON], про що свідчить витяг з ЄДР № 247618 від 17.09.2013року. Таким чином, [PERSON] незаконно використовуючи своє службове становище та вже не перебуваючи на посаді директора ПМП "Песа" видала довіреність від 06.06.2014 року на ім»я [PERSON], якою уповноважила останню представляти її інтереси з питань інтелектуальної власності в ДП Український інститут промислової власності». Вказаними діями було порушено процедуру отримання патенту за [NUMBER] від 10.09.2014 року, оскільки [PERSON] не мала права представляти інтереси ПМП "Песа", а саме директора [PERSON] та її інтереси з питань інтелектуальної власності в ДП «Український інститут промислової власності». Зазначив, що твердження позивачів щодо використання ним у своїй підприємницькій діяльності дерев»яних сходів, які ідентичні взірцю, сходів, що розроблений ними для ПМП «Песа» не відповідають дійсності та не мають жодного підтвердження. Дерев»яні сходи, розміщені ним у рекламному буклеті, ніколи не вироблялись та не реалізовувались, що підтверджується листом, надісланим 30.05.2013 року на адресу Антимонопольного комітету України, а отже будь-якого доходу від їх продажу він не отримував, відтак вимоги позивачів про стягнення з нього компенсації, розмір якої визначається з врахуванням кількості та вартості отриманих ним замовлень на вказаний виріб до задоволення не підлягають. Із врахуванням наведеного просить у задоволенні первісного позову відмовити, поданий ним зустрічний позов задовольнити у повному обсязі та скасувати патент [NUMBER], виданий Державною службою інтелектуальної власності України 10.09.2014 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримала та просить його задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] просить відмовити за безпідставністю. Представник позивачів-адвокат Магдич О.О. у судовому засіданні первісний позов підтримала та просить його задовольнити. Зазначила, що підтвердженням авторства позивачів, є той факт, що твір ужиткового мистецтва- сходи різьблені внутрішні інтер'єрні був розроблений та виготовлений позивачами для ПМП «Песа» у період з жовтня 2009 по серпень 2012 року, в березні 2013 року фото цих сходів було надруковане у журналі «Оселя» з метою реклами продукції ПМП «Песа». Відповідач розмістив рекламний взірець ідентичних сходів у ТРЦ «Подоляни» на своєму веб-сайті та у рекламному буклеті вже після того, як позивачі отримали відповідний патент на промисловий зразок. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження факту порушення його прав з боку позивачі при отриманні патенту на промисловий зразок [NUMBER] від 10.09.2014року. Представник відповідача [PERSON]-адвокат Кметик В.С. у судовому засіданні відносно первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав та просить його задовольнити. Вказав, що висновком проведеної у справі комплексної експертизи у сфері інтелектуальної власності встановлено, що при виготовленні взірця сходів ФОП [PERSON] не використано всю сукупність суттєвих ознак промислового зразка сходів, запатентованого ПМП «Песа», а відтак позивачами не представлено належних доказів того, що розміщений відповідачем у ТРЦ «Подоляни», у рекламному буклеті та на веб-сайті www.kuzya.te.ua взірець сходів ідентичний взірцю дерев»яних сходів, що виготовляється ПМП «Песа» та являється його точною копією, а також відсутні докази використання [PERSON] окремих самостійних елементів даного взірця у зв»язку із чим відсутні підстави стверджувати, що відповідач у своїй діяльності використав виріб позивачів та допустив порушення їх авторських прав. Зазначив, що долученими до матеріалів справи договором оренди нежитлового приміщення від 12.05.2014 року, укладеним між [PERSON] та ТРЦ «Подоляни», в також викопіровкою із журналу «Лестницы и лифты» підтверджується, що взірець сходів, розміщений у ТРЦ «Подоляни» виготовлений [PERSON] ще до того, як позивачами було запатентовано свій виріб. Документи для реєстрації патенту на промисловий зразок були подані представником з питань інтелектуальної власності [PERSON] за довіреністю, виданою [PERSON], яка на той час не виконувала обов»язків директора ПМП «Песа», що підтверджується рішеннями Тернопільського міськрайонного суду від 16.10.2009 року, 19.03.2013 року та витягом з ЄДР юридичних та фізичних осіб № 247618 від 17.09.2013 року про скасування реєстраційних змін відповідно до яких [PERSON] значилась директором ПМП «Песа», а її мати [PERSON]- заступником. Поданий [PERSON] контракт від 02.02.2008 року у відповідності до вимог ст.ст. 598, 1027, 1044 ЦК України є нечинним з [INFO], тобто з моменту смерті засновника ПМП «Песа» [PERSON] Довідка ПМП «Песа» про те, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах із даним підприємством є неналежним доказом, оскільки не містить інформації щодо дати та номера наказу у відповідності до яких останній був призначений на посаду. За таких обставин, враховуючи наявність зазначених порушень процедури отримання патенту на промисловий зразок, вважає, що патент за [NUMBER] на промисловий зразок «Сходи», виданий Державною службою інтелектуальної власності України 10.09. 2014 року підлягає скасуванню. Від третьої особи у справі-державної служби інтелектуальної власності України надійшли письмові пояснення на зустрічний позов із клопотанням про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. У поясненнях представник третьої особи вказав, що патент України на промисловий зразок «Сходи» був виданий Державною службою за заявкою ПМП «Песа» [NUMBER] від 06.06.2014 року. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» заявка повинна відповідати вимогам єдності та містити комплект необхідних матеріалів, вимоги до яких встановлені п.4 Правил розгляду заявки на промисловий зразок, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України №198 від 18.03.2002 року. Прийнята в Україні система експертизи промислових зразків передбачає проведення лише формальної експертизи заявки на промисловий зразок, що полягає у перевірці виключного того, чи відповідає заявка формальним вимогам, встановленим Законом і правилами. Кваліфікаційна експертиза промислового зразка(експертиза по суті) при зазначеній системі, тобто перевірка того чи відповідає промисловий зразок умовам правової охорони(в тому числі чи є промисловий зразок-новим), не проводиться. У зв»язку із цим в абз.2 ст.18 Закону передбачено, що патент на промисловий зразок видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. Із врахуванням наведеного усі дії Державної служби щодо видачі патенту України [NUMBER] на промисловий зразок «Сходи» є такими, що повністю відповідають чинному законодавству України. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, експерта, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що 03.09.1999 року проведено державну реєстрацію юридичної особи-ПМП «Песа», код ЄДРПОУ №21130882, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР -1 651 120 0000 000629. У відповідності до інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ПМП «Песа» з 03.03.2016 року є [PERSON] згідно Статуту. 01.02.2008 року між засновником ПМП «Песа» [PERSON] та [PERSON] був укладений контракт на управління підприємством, відповідно до умов якого позивач прийнята на посаду директора ПМП «Песа». Термін дії контракту встановлено до 01.02.2058 року. Згідно довідки ПМП «Песа» від 29.12.2014 року позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах із ПМП «Песа» та працює на посаді технолога. 06.06.2014 року ПМП «Песа» подало до Українського інституту промислової власності заявку про видачу патенту України [NUMBER] на промисловий зразок -«Сходи». Авторами-заявниками вказані [PERSON], [PERSON] Оформлення заявки здійснювалось представником у справах інтелектуальної власності [PERSON] на підставі довіреності від 06.06.2014 року, виданої директором ПМП «Песа» [PERSON]. До вказаної заявки був долучений опис промислового зразка та фотографії із зображення виробу, в тому числі розміщені на веб-сайті ПМП «ПЕСА» за адресою www.pesa.com.ua. Висновком відділення експертизи заявок на позначення та промислові зразки ДП «Український інститут промислової власності» від 18.07.2014 року встановлено, що за результатами формальної експертизи, проведеної згідно з п.5 ст.14 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», заявлений ПМП «Песа» промисловий зразок відповідає умовам надання правової охорони, а заявка відповідає вимогам ст.11 Закону. 10.09.2014 року Державною службою інтелектуальної власності України видано патент на промисловий зразок [NUMBER] «Сходи», в якому зазначено, що авторами зразка є [PERSON] та [PERSON], а власником патенту- ПМП «Песа»( вул. Шевченка, 40 с. Хатки, Тернопільського району, Тернопільської області). ФОП [PERSON] здійснює діяльність відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, згідно якого видом його діяльності є виробництво інших меблів. З долучених до матеріалів справи скрін-шотів сайту www.kuzya.te.ua за 23.11.2012 року вбачається, що на вказаному сайті у розділі «Продукція. Оздоблення інтер»єру ФОП станом на 23.11.2012 року [PERSON] були розміщені взірці дерев»яних сходів. 12.05.2014 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Теркурій-2» в особі генерального директора ТРЦ «Подоляни» [PERSON] укладено договір оренди нежитлового приміщення №696 у відповідності до умов якого [PERSON] отримав в оренду нежитлове приміщення площею 1 кв.м., що знаходиться на першому поверсі у приміщенні ТРЦ «Подоляни» за адресою вул. Текстильна, 28Ч у м. Тернополі в строк до 30.11.2014 року. У 2016 році ПМП «Песа» звернулося у Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України із заявою щодо неправомірних дій ФОП [PERSON] по розміщенню в рекламних буклетах та на сайті www.kuzya.te.ua зображень виробів, що належать ПМП «Песа», зокрема сходів дерев»яних інтер»єрних. Листом від 07.06.2013 року за вих. №2011/12 Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України інформувало ПМП «Песа» про те, що листом від 30.05.2013 року ФОП [PERSON] зазначив, що господарську діяльність по виготовленню і реалізації дерев»яних виробів почав здійснювати з 01.04.2008 року. У 2011 році за сприянням ФОП [PERSON] було розроблено сайт www.kuzya.te.ua, наповнення якого та розміщення на ньому фотографій меблів з деревини здійснювалось ФОП [PERSON], який також розробляв рекламні буклети, друк яких здійснювався через студії друку. За поясненнями [PERSON], який був працівником ПМП «Песа» із 1994 по 2009 роки встановлено, що сходи дерев»яні, які розміщені на фотографіях у рекламній брошурі ФОП [PERSON] виготовлялись ПМП «Песа» за його кресленнями та дизайном у 2004 році та в цьому ж році були встановлені. Дерев»яні вироби, а саме сходи дерев»яні ФОП [PERSON], які розміщені у рекламному буклеті, не вироблялись та не реалізовувались, що підтверджується листом ФОП [PERSON] від 30.05.2013 року. В ході обстеження сайту www.kuzya.te.ua, працівниками територіального відділення не було виявлено продукції ПМП «Песа». Рекламування [PERSON] продукції іншого виробника у рекламних буклетах, як власної може призвести до змішування з діяльністю іншого суб»єкта господарювання. Таким чином, оскільки в діях ФОП [PERSON] вбачаються ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ст.1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді дій у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності, адміністративної колегією територіального відділення листом від 07.06.2013 року за №32/12 рекомендовано ФОП [PERSON] припинити дії, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Державна служба інтелектуальної власності України листом №1-8/276 від 16.01.2015 року повідомила, що за даними Державного реєстру патентів України на промислові зразки заявником патенту України №277890 на промисловий зразок «Сходи» є ПМП «Песа»(вул. Шевченка,40 с. Хатки, Тернопільський район, Тернопільська область). Державну реєстрацію патенту на зазначений промисловий зразок було здійснено 10.09.2014 року, відомості про що опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 17 за 2014 рік. Згідно з правилами складання та подання заявки на промисловий зразок, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 18.02.2002 року №110 у разі подання заявки через представника вона має містити довіреність, що підписується особою, яка її видала. З повідомлення ПП [PERSON], наданого у відповідь на запит [PERSON] від 21.08.2015 року, вбачається, що сайт www.pesa.com.ua було створено у червні 2009 року. У жовтні 2012 року було створено сайт www.pessa.com.ua, який став дзеркалом сайту www.pesa.com.ua. Фото дерев»яних сходів, яке знаходиться за доменною адресою http://pessa.com.ua/(т.2 а.с.44) було розміщене на сайті www.pesa.com.ua 23.02.2012 року о 00:06 год. Верхнє фото дерев»яних сходів, що знаходиться за доменною адресою http://pessa.com.ua/(т.2 а.с.45) було оновлено 08.07.2013 року, дату заливки даного фото на сайт www.pessa.com.ua не видається можливим встановити. Нижнє фото дерев»яних сходів, що знаходиться за доменною адресою http://pessa.com.ua/ (т.2 а.с.45) було залите на сайт www.pessa.com.ua 03.12.2013 року о 17:41 год. Законодавство України про авторське право і суміжні права базується на Конституції України і складається з відповідних норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про авторське право і суміжні права», Законів України "Про кінематографію", "Про телебачення і радіомовлення", "Про видавничу справу", "Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів та фонограм" та інших законів України, що охороняють особисті немайнові права та майнові права суб'єктів авторського права і суміжних прав. У відповідності до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності-це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об»єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та(або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об»єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. У відповідності до ст. 420 ЦК України до об»єктів інтелектуальної власності відносяться промислові зразки. Статтею 422 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором. У відповідності до п.11 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» № 3792-XII від 23.12.1993 року(надалі- Закон №3792-XII) об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо. Твором ужиткового мистецтва згідно ст.1 Закону №3792-XII є твір мистецтва, в тому числі твір художнього промислу, створений ручним або промисловим способом для користування у побуті або перенесений на предмети такого користування. До суб»єктів авторського права відносяться автори творів, зазначених у частині першій статті 8 Закону №3792-XII, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. Частиною 2 ст.8 Закону №3792-XII передбачено, що охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). У відповідності до ст.9 Закону №3792-XII частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Статтею 11 Закону №3792-XII передбачено, що первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. У відповідності до ст. 28 Закону №3792-XII авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення і починає діяти від дня створення твору. Відповідно до ст.14 Закону №3792-XII автору належать такі особисті немайнові права: 1) вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо; 2) забороняти під час публічного використання твору згадування свого імені, якщо він як автор твору бажає залишитись анонімом; 3) вибирати псевдонім, зазначати і вимагати зазначення псевдоніма замість справжнього імені автора на творі і його примірниках і під час будь-якого його публічного використання; 4) вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. До майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами-ст.15 Закону №3792-XII. Відповідно до ч.2,3 ст. 426 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об»єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об»єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об»єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об»єкта права інтелектуальної власності, крім випадків, правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим кодексом та іншим законом. У відповідності до ст.1 Закону №3792-XII відтворенням твору є виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер, а примірник твору є копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі. За приписами ст. 50 Закону №3792-XII порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39-41 цього Закону, з урахуванням умов використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21-25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам. Відповідно до норм ст.52 Закону №3792-XII за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: а) вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; б) звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; в) подавати позови до суду про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; г) подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій; Суд має право постановити рішення чи ухвалу про: б) відшкодування збитків, завданих порушенням авторського права і (або) суміжних прав; в) стягнення із порушника авторського права і (або) суміжних прав доходу, отриманого внаслідок порушення; г) виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу(пункт «г» ч.2 ст.52 Закону №3792-XII в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Частиною 4 ст.52 Закону №3792-XII передбачено право суду постановити рішення про вилучення чи конфіскацію всіх контрафактних примірників творів, фонограм, відеограм чи програм мовлення, щодо яких встановлено, що вони були виготовлені або розповсюджені з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, а також засобів обходу технічних засобів захисту. У відповідності до роз»яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04.06.2010 року суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону № 3792-XII) . У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 04.06.2010 року зазначено, що авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об'єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Якщо не доведено інше, результат інтелектуальної діяльності вважається створеним творчою працею . Правова охорона поширюється як на оприлюднені, так і на не оприлюднені, як на завершені, так і на не завершені твори, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Відповідно до статті 9 Закону № 3792-XII частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Таким чином, назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними. Статтею 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» № 3688-XII від 15.12.1993 року(надалі-Закон №3688-XII) передбачено, що промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання; автор - людина, творчою працею якої створено промисловий зразок. За нормами ст.5 Закону №3688-XII правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. Об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб. Право власності на промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Статтею 6 Закону №3688-XII передбачено, що промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим. Промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи( центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності);або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Крім того, у процесі встановлення новизни промислового зразка береться до уваги зміст усіх раніше одержаних заявок, за винятком тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, або за ними прийняті рішення про відмову у видачі патентів і вичерпані можливості оскарження таких рішень. У відповідності до ст. 7 Закону №3688-XII право на одержання патенту має автор або його спадкоємець, якщо інше не передбачено цим Законом. Автори, які створили промисловий зразок спільною працею, мають рівні права на одержання патенту, якщо інше не передбачено угодою між ними. Автору промислового зразка належить право авторства, яке є невідчужуваним особистим правом і охороняється безстроково. Відповідно до ст. 11 Закону №3688-XII особа, яка бажає одержати патент і має на це право, подає до Установи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності) заявку. За дорученням заявника заявку може бути подано через представника у справах інтелектуальної власності або іншу довірену особу. Заявка повинна стосуватися одного промислового зразка і може містити його варіанти (вимога єдності). Видача патенту здійснюється Установою у місячний строк після державної реєстрації патенту. Патент видається особі, яка має право на одержання патенту. Якщо право на одержання патенту мають кілька осіб, їм видається один патент. Патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту-ст.18 Закону №3688-XII. Згідно з ч.ч.2,3 ст.20 Закону №3688-XII патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка. Патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту. Відповідно до ст. 25 Закону №3688-XII патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом; б) наявності у сукупності суттєвих ознак промислового зразка ознак, яких не було у поданій заявці; в) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Позивач [PERSON], будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснила, що наприкінці 2008 року на початку 2009 року нею разом із [PERSON] було створено твір ужитого мистецтва, який є предметом спору, а саме нові сходи. Новизна даного виробу полягала у тому, що ними був розроблений новий оригінальний дизайн балясини, яка мала чітко визначені розміри та пропорції і лише за умови їх дотримання розташування композиційних елементів створювало завершену картину. Це була важка, клопітка праця, яка зайняла близько двох місяців і це є авторська робота її та позивача [PERSON] Вказана балясина стояла у неї в робочому кабінеті і на початку 2009 року ПМП «Песа» отримало замовлення на виготовлення елітних сходів із використанням зазначених елементів. Вона особисто займалась патенуванням даних сходів. В подальшому саме цей варіант сходів був ними запатентований. Сходи були виготовлені та встановлені замовникам у м. Кам»янець-Подільський, у п»ятиповерховому будинку, а тому весь проект зайняв три з половиною роки і лише в 2011 році вони завершили роботу із монтажу сходів. Виставковий взірець сходів був розміщений ПМП «Песа» в ТРЦ «Подоляни» у 2010 році. Оскільки фірма виготовляла сцену для торгового центру, а тому їхня продукція по бартеру була виставлена у холі центру для реклами. В подальшому виставковий варіант сходів був розібраний. Однак в квітні-травні 2014 року їй зателефонував партнер фірми та повідомив, що бачив у ТРЦ «Подоляни» їхні сходи. Коли вона прибула на місце, виявила сходи, встановлені відповідачем, які були настільки схожі на сходи, виготовлені ПМП «Песа», що люди, знайомі з продукцією їхньої фірми, сприймали сходи, виготовлені [PERSON], як виріб ПМП «Песа». Тоді нею були викликані працівники поліції, які зробили фото сходів [PERSON] Вказала, що вартість однієї сходинки їхніх сходів коштує близько 800 доларів. Авторське право на ці сходи виникло у них із [PERSON] з моменту створення виробу, а не з часу отримання патенту. Вказала, що у відповідності до контракту, укладеного із її покійним батьком [PERSON], який був засновником ПМП «Песа» вона з кінця 2007 року є директором фірми і після смерті батька вказаний контракт не втратив свою силу, а тому вона офіційно продовжує залишатися керівником ПМП «Песа». Зазначила, що не пригадує чи працює [PERSON] по трудовому договору чи згідно наказу про прийняття на роботу, однак на фірмі є його трудова книжка. Позивач [PERSON], будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що починаючи з 2007 року він перебуває у трудових відносинах із ПМП «Песа». Запатентованим ним та [PERSON] варіант сходів розроблявся ними особисто протягом тривалого часу для ПМП «Песа» і кінцевий їх варіант був створений наприкінці 2008 на початку 2009 року. Відповідач [PERSON] у виготовлених ним сходах, що були розміщені у 2014 році у ТРЦ «Подоляни» використав елементи сходів, розроблених ними для ПМП «Песа», зокрема- першу вхідну балясину, рядні балясини, підсходинки, закриття підсходового простору. Виріб [PERSON] настільки повторював сходи ПМП «Песа», що їх можна було сприймати як виріб цієї фірми. Вважає, що елементи запатентованих ними сходів були скопійовані для відповідача майстрами, які спершу працювали на ПМП «Песа», а потім деякі з них перейшли працювати до ФОП [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він по професії столяр. В період 2010 по 2013 рік він працював у ПМП «Песа» монтажником та був задіяний в роботі над проектом в м. Кам»янець-Подільський, де вони монтували та встановлювали елітні сходи у чотириповерховому житловому будинку з підвалом. В кінці 2010 року вони закінчили встановлювати сходи в підвалі і у липні 2011 розпочали роботу над встановленням сходів на першому поверсі. Саме ці сходи зображені у виданому позивачам патенті [NUMBER]. Вказав, що йому невідомо хто конкретно розробляв дизайн сходів, але робочі креслення та всі завдання він отримував від [PERSON] Вказав, щоб йому невідомо чи такі сходи ПМП «Песа» не виготовляло раніше, але за час його роботи аналогічні сходи, які відрізнялись лише за розміром встановлювались також на інших об»єктах фірми. До цього часу вони виготовляли сходи з іншими балясинами. Пояснив, що він особисто приймав участь у демонтажі виставкового екземпляру сходів ПМП «Песа», встановленого у ТРЦ «Подоляни». Коли він побачив там нові сходи, встановлені [PERSON], вони були настільки схожі на сходи ПМП «Песа», що він вирішив, що це попередні сходи, які фірма знову зібрала та виставляє для реклами. Цей виріб не сприймався як продукція іншого виробника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працював у ПМП «Песа» на посаді головного інженера в період з 2000 по 2005 рік. В його обов»язки входив весь технологічний процес, розробка, організація виробництва, тобто вся технічна сторона. На той час фірма займалась виключно виробництвом сходів. З метою реклами продукції необхідно було виготовити рекламні взірці. У ПМП «Песа» працював майстер-деревообробник [PERSON] і вони з ним почали розробляти ескізи, зібрався колектив. Після смерті засновника ПМП «Песа» керівником стала його донька [PERSON]. Він на той час на фірмі вже не працював, однак позивач звернулась до нього із проханням виготовити елітний взірець сходів для реклами. Це був взірець сходів виставлений в подальшому ПМП «Песа» у ТРЦ «Подоляни». Авторство цих сходів належить [PERSON], який розробляв ескізний проект, креслення, займався виготовленням і монтажем сходів від початку і до кінця, це була його ідея та дизайн. Його особиста участь у розробці цих сходів склала близько 20 відсотків від усієї роботи та полягала у виконанні технологічних функцій та у консультативній роботі щодо якості деревини, правильності її використання, перевірці вологості, розмірів. Взірець цих сходів був виготовлений у 2007 чи 2008 році і вони навіть були показані у різдвяній передачі по ТV-4. Цей взірець був рекламним варіантом в якому були зібрані різні елементи та техніки з метою продемонструвати усі можливості ПМП «Песа». Сама його ідея була взята із журналу московської фірми СМП «Квадрат». [PERSON] та [PERSON] самовільно присвоїли собі авторство цих сходів та запатентували їх. Пояснив, що на прохання [PERSON] він разом із нею їздив до клієнта у м. Кам»янець-Подільський з метою зробити попередню оцінку можливостей. Там він зробив заміри, розробив вертикальні і горизонтальні начерки, порахував кількість сходинок, довжину. Потім він зробив ескізні креслення, розрахунок вартості сходів, який складав 60000 доларів США за 4 сходові марші. Переговори із замовником проводив він, клієнт погодився ті підписав договір. На той момент кінцевий варіант сходів ще не був розроблений. Вказав, що дані події відбувались у проміжку між 2007 та 2009 роком, точніше він не пригадує. В подальшому як виготовляли і встановлювали ці сходи він не бачив. [PERSON] відношення до цих сходів не мав. Ці сходи також не були копією сходів, виставлених ПМП «Песа» у ТРЦ «Подоляни», деякі елементи були аналогічні, але це не була точна копія. Зазначив, що після розпаду ПМП «Песа» двоюрідний бра позивача-[PERSON] попросив його проконсультувати його фірму, де він також мав намір виготовляти сходи. Потрібна була клієнтська база, вони разом із [PERSON] розробили [PERSON] рекламний взірець, який був висьалвений у ТРЦ «Подоляни» на тому ж місці, де попередньо знаходився взірець ПМП «Песа». Сходи ПМП «Песа» та сходи [PERSON] були розроблені і виготовлені одним і тим же майстром-[PERSON]., чим поясняється їхня схожість, однак у сходах [PERSON] деякі елементи були змінені, це не була точна копія сходів позивачів. Сходи [PERSON] не були взірцем для продажу, оскільки це не промисловий зразок, а збірний взірець елементів сходів, виготовлений з метою демонстрації варіантів можливостей виробника для потенційних клієнтів. Звісно, що на момент виготовлення сходів для [PERSON] у майстра, який цим займався-[PERSON]. були попередні напрацювання, ескізи сходів, замальовки, що вплинуло на певні схожість деяких елементів сходів позивачі та відповідача. Пояснив, що під час роботи на ПМП «Песа» ним було розроблено креслення та виготовлено приставку до токарського верстата для нарізання гвинтових елементів на балясинах і таку ж приставку він розробив в подальшому для ФОП [PERSON], і виготовлені за її допомогою елементи були використані під час виготовлення рекламного взірця для [PERSON], щоб продемонструвати технологічні можливості виробника, а тому де б ці елементи раніше не виставлялись, він має право на їх виготовлення та використання, і такі дії не є недобросовісною конкуренцією. Зазначив, що в реальності ні один екземпляр сходових маршів більше ніколи не повторюється, оскільки дизайнерський проект сходів розробляється індивідуально із врахуванням конструктивних можливостей того приміщення, де вони будуть встановлені та з врахуванням індивідуальних побажань клієнта, а тому кожні сходи у своєму роді фактично є неповторними. Свідок [PERSON]-мати позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що приблизно восени 2009 року до неї звернулась жінка із м. Кам»янець-Подільський, яка хотіла замовити сходи у ПМП «Песа». На той час у неї вдома стояли сходи виготовлені та розроблені [PERSON] Ці сходи замовниці не сподобались, бо мали значну кількість дефектів, вона виявила бажання подивитись інші роботи, авторства іншого майстра. Тоді їй було запропоновано варіант сходів, розроблений [PERSON] Ці сходи замовнику сподобались і вона погодилась на співпрацю на ПМП «Песа». Коли її донька мала їхати в м. Кам»янець-Подільський на заміри, вона попросила її взяти із собою [PERSON] та [PERSON], які раніше працювати на ПМП «Песа». Однак заміри, креслення та дизайнерський проект сходів, які були в подальшому встановлені у м. Кам»янець-Подільський розробляв [PERSON], який особисто в м. Тернополі заключав договір із клієнтами. Згідно із частиною 1 ст.82, частиною 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачами [PERSON] та [PERSON] подано позов про захист порушеного авторського права на твір ужиткового мистецтва, що потребує спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності, ухвалою суду від 05.08.2016 року у даній справі було призначено експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. З висновку проведеної за ухвалою суду комплексної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності №607/15243/14-ц від 29.01.2018 року вбачається, що «Сходи (авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення яких міститься у матеріалах справи(том 1 а.с.10,11,13(верхнє фото), 19(верхнє фото), 16,17,20,90) є твором (результатом творчої праці) у сфері ужиткового мистецтва. Частини «Сходів» (авторства [PERSON] та [PERSON]), відображені у (том 1 а.с. 10,11, 90, а також том 1 а.с.13(верхнє фото), 19 (верхнє фото), 16,17,20) можуть використовуватися самостійно. У творі «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення якого міститься у матеріалах справи(том 1 а.с.10,11,13(верхнє фото), 19(верхнє фото),16,17,20) не використано виріб «Сходи», виготовлений [PERSON](знімок із зображенням виробу міститься у матеріалах справи( том 1 а.с.27). При виготовленні сходів, зображення яких міститься у матеріалах справи(том 1 а.с. 27) не використано всю сукупність суттєвих ознак промислового зразка «Сходи» за патентом України [NUMBER](том 1 а.с.10,11,89,90). Промисловий зразок «Сходи» за патентом [NUMBER](том1 а.с.89,90), відповідно до наданих на дослідження матеріалів справи, не відповідає умові патентоздатності «Новизна». У мотивувальній частині висновку експерта зазначено, що конструкція «Сходів»(маршові) та тип їх виконання (виконані по типу-прямі сходи) (авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення яких міститься у матеріалах справи( том 1 а.с.10,11,13,(верхнє фото), 19 верхнє фото),16,18,20,90) та «Сходів», виготовлених [PERSON](том 1 а.с.27), а також деякі складові елементи досліджуваних «Сходів» є однаковими. Отже має місце використання частин (окремих елементів) твору «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]) у виробі «Сходи», виготовленому [PERSON] Враховуючи те, що твір вважається відтвореним, коли виготовлено принаймні ще один його примірник, крім оригінального, а примірником твору є копія, виконана у будь-якій матеріальній формі, а копією твору є точне відтворення оригінального твору, то у творі «Сходи» авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення якого міститься у матеріалах справи(том 1 а.с.10,11,13,(верхнє фото), 19 верхнє фото),16,18,20,90) не використано виріб «Сходи», виготовлений [PERSON] (знімок із зображенням виробу міститься у матеріалах справи том 1 а.с.27). Приймаючи до уваги те, що у творі «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення яких міститься у матеріалах справи(том 1 а.с. 10,11.13(верхнє фото), 19 (верхнє фото), 16,17,20.90) не використано виріб «Сходи», виготовлений [PERSON](знімок із зображенням виробу міститься у матеріалах справи (том 1 а.с.27), тому питання щодо того, яка частина сходів(авторства [PERSON] та [PERSON]), виготовлених для ПМП «Песа»( у процентному відношенні) відтворена при виготовленні сходів [PERSON], знімки із зображенням яких містяться у матеріалах справи(том 1 а.с.27) експертом не вирішувалось. Знімок зображення промислового зразка «Сходи»( авторства [PERSON] та [PERSON]) за патентом [NUMBER] , який міститься у матеріалах справи(том 1 а.с.90) та знімок, розміщений на сайті pessa/com/ua 03.12.2013 року(том 2 а.с.45(нижній знімок) є однаковими. Тобто сукупність суттєвих ознак промислового зразка «Сходи»( авторства [PERSON] та [PERSON]) за патентом України [NUMBER], яка наведена в описі до нього відображена на зображенні виробу «Сходи», який розміщено на вказаному сайті. Отже, промисловий зразок «Сходи»( авторства [PERSON] та [PERSON]) не був новим до дати подання на нього заявки, а сукупність суттєвих ознак промислового зразка «Сходи» за патентом України [NUMBER] стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи(центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності), а саме до 06.06.2014 року. У своїх письмових поясненнях, що надішли на адресу суду 23.07.2018 року, судовий експерт [PERSON] надала відповіді на запитання представника позивачів щодо експертного висновку. Зокрема у відповідь на запитання: «Чи є окремі елементи твору ужиткового мистецтва «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), самостійними об»єктами захисту авторського права?» вказала, що відповідності до роз»яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04.06.2010 року «назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об»єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними. Окремі елементи твору ужиткового мистецтва «Сходи»(авторства [PERSON] та [PERSON]) можуть бути самостійними об»єктами авторського права за умови, що вони будуть являти собою результат творчої діяльності автора(-ів) та будуть визнані оригінальними, що може бути визначено результатом окремого дослідження. Оригінальним декоративним елементом(частиною) досліджуваних «Сходів(авторства [PERSON] та [PERSON]), що виділяється з поміж інших є початковий стовпчик-огородження у вигляді фігурного елементу, що за формою нагадує трикутних із плавними гнутими сторонами, декорований різьбленим рослинним вітіюватим орнаментом. Оригінальність цього елемент полягає у тому, що звичним, рослинним орнаментам, які нагадують стиль бароко, задано тону всьому композиційному рішенню цих «Сходів». Тому у висновку експерт прийшла до переконання, що в даному випадку оригінальним є органічне поєднання кожного елементу(частини) об»єкту дослідження «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), їх розташування та композиційне завершення. У відповідь на запитання: «За умови, що Вами підтверджено у порівняльній таблиці(а.с.25-28 висновку) та дослідницькій частині висновку факт використання (відтворення) елементів (частин) «Сходів» (авторства [PERSON] та [PERSON]) при виготовленні «Сходів» [PERSON](том 1 а.с.27), чи є таке використання порушенням авторського права?» вказала, що оскільки відповідно до Закону України «про авторське право і суміжні права» «частина твору, яка може використовуватися самостійно, розглядається і охороняється як твір», то відповідно ті елементи твору ужиткового мистецтва «Сходи»(авторства [PERSON] та [PERSON]), які буде визнано такими, що можуть використовуватися самостійно, будуть розглядатися і охоронятися як твори. Отже, при встановленні факту використання елементів (частин) твору «Сходи»(авторства [PERSON] та [PERSON]), які можуть використовуватися самостійно, у виробі «Сходи», виготовленому [PERSON](том 1 а.с.27), експертом визначається лише факт такого використання, а факт порушення авторського права встановлює суд. Зазначила, що питання «Чи підлягає захисту порушене право на використання окремих елементів твору, аналогічно із захистом авторського права на весь твір ужиткового мистецтва?» відноситься до правових питань, вирішення яких не входить у компетенцію судового експерта. У судовому засіданні експерт [PERSON] повністю підтримала наданий нею висновок судової експертизи у сфері інтелектуальної власності №607/15243/14-ц від 29.01.2018 року та свої письмові пояснення. Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджується, що у творі «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), зображення якого міститься у матеріалах справи(том 1 а.с.10,11,13(верхнє фото), 19(верхнє фото),16,18,20,90) не використано виріб «Сходи», виготовлений [PERSON], знімок із зображенням якого міститься у матеріалах справи (том 1 а.с.27). Виготовлений відповідачем виріб «Сходи», хоча і містить деякі складові елементи аналогічні елементам, що використані у творі ужиткового мистецтва «Сходи» авторства позивачів [PERSON] та [PERSON], відповідно до вимог чинного законодавства не може вважатися копією цього твору, оскільки не містить всю сукупність суттєвих ознак промислового зразка «Сходи» (патент України [NUMBER]), а відтак виготовлений відповідачем виріб не є точним відтворенням оригінального твору та відповідно не є його примірником. Промисловий зразок «Сходи» авторства [PERSON] та [PERSON] не був новим до дати подання на нього заявки, а сукупність його суттєвих ознак була загальнодоступною у світі до дати подання позивачами заявки та отримання патенту України [NUMBER]. Будь-яких доказів того, що виріб «Сходи», виготовлений [PERSON] містить певні елементи твору ужиткового мистецтва «Сходи» (авторства [PERSON] та [PERSON]), визначені як самостійні об»єкти авторського права позивачами суду не надано і в ході розгляду справи не здобуто. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за недоведеністю, оскільки в ході судового розгляду позивачами в обґрунтування заявлених позовних вимог не подано доказів, що підтверджують факт порушення їхніх особистих майнових та немайнових прав як авторів твору ужиткового мистецтва зі сторони відповідача ФОП [PERSON], зокрема доказів виготовлення та реалізації відповідачем примірників або окремих самостійних елементів твору ужиткового мистецтва «Сходи», на який позивачами отримано патент України на промисловий зразок за [NUMBER]. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, захисту у судовому порядку підлягають порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси учасників цивільних правовідносин. Із врахуванням того, що відповідачем ФОП [PERSON] в ході судового розгляду на підтвердження заявленого зустрічного позову не зазначено жодних доказів та аргументів, що підтверджують факт порушення його законних доказів та інтересів зі сторони позивачів в результаті отримання ними патенту України на промисловий зразок «Сходи» [NUMBER], суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю. Посилання відповідача на відсутність у позивача [PERSON] на момент посвідчення довіреності, виданої на ім»я представника у справах інтелектуальної власності [PERSON], повноважень керівника ПМП «Песа» не є належною правовою підставою для визнання недійсним патенту України [NUMBER] від 10.09.2014 року. У відповідності до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 18.11.2014 року у вказаній справі вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області кадастровий № [NUMBER]; житловий будинок по [ADDRESS]; приміщення молочного блоку в с.Драганівка вул.Колгоспна, 16л Тернопільського району Тернопільської області; приміщення телятника №27 с.Драганівка по вул.Колгоспна, 16ж Тернопільського району Тернопільської області; транспортний засіб марки «Мітсубісі Аутлендер» д.н.з. [NUMBER] 2005 року випуску, які зареєстровані за [PERSON], які підлягають скасуванню. В силу вимог ст.141 ЦПК України понесені сторонами судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed