Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

16.09.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПАТ/, яким просить стягнути 220000 грн. моральної шкоди, у зв'язку зі смертю батька - [PERSON] з за отриманого ним професійного захворювання на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності. В обґрунтування вказує, що в період роботи батька в шкідливих умовах праці тривалий час більше 17 років в кар'єрі ПАТ ним отримані хронічні професійні захворювання - ХОЗЛ 2 ступеня. Згідно акту розслідування від 15.07.2010 р. причиною професійного захворювання є запиленість повітря понад допустимі норми. Вважає, що відповідачем не було забезпечено безпечних умов праці, батько втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. [INFO]. батько помер, висновком МСЕК від 19.09.2012 р. встановлено причинний зв'язок смерті з отриманим професійним захворюванням. Оскільки вона є дочкою, смерть батька завдала їй глибокі моральні страждання втратою близької людини, що порушувало її нормальні життєві зв'язки, та дає право на стягнення моральної шкоди відповідно до вимог ст.1168 ЦК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, вказує, що позивач не проживала спільно з батьком, що не позбавляє її права на стягнення моральної шкоди, а аналогічні позови були подані також дружиною та сином померлого. Представник ПАТ за довіреністю Юфєрєва О.М. позов не визнав, вказує що у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди. Батько позивача уклав трудовий договір з ПАТ, та свідомо обрав професію зі шкідливими умовами праці, був попереджений та обізнаний з вказаними умовами, користувався пільгами та гарантіями і у всякий час міг змінити роботу. Наявність шкідливих умов праці є об»єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. З вказаного видно, що діяльність ПАТ по використанню праці працівників у шкідливих умовах, не є протиправною. Позивач не проживала спільно з батьком, що також позбавляє її права на моральне відшкодування, крім того позивач не послалася на докази які підтверджують моральні страждання. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. помер батько позивача [PERSON] а.с.3, 7, причиною смерті якого стало професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень 2-ст., яке було отримане [PERSON] в період праці в шкідливих та небезпечних умовах праці на ПАТ впродовж більш ніж 17 років, що підтверджується актом розслідування а.с.4-5, довідкою МСЕК а.с.6. Згідно ст.1168 ч.2 ЦК України - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої членам сім'ї потерпілого від профзахворювання внаслідок його смерті, слід застосовувати норми трудового та цивільного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Згідно п.17 Акту розслідування професійного захворювання а.с.4-5, у [PERSON] прфесійне захворювання виникло в наслідок роботи протягом 17 років в умовах впливу на організм шкідливих факторів пилу, та важкості праці. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров'я, рекомендовано згідно акту застосування заходів по зменшенню рівня впливу шкідливих факторів пилу, вдосконалення технологічного процесу. Зазначеними доказами спростовуються заперечення відповідача стосовно відсутності вини роботодавця в пошкодженні здоров'я потерпілого. Крім того право на стягнення моральної шкоди, згідно приписів ч.2 ст.1168 ЦК України, мають близькі родичі незалежно від їх проживання з потерпілим, а загальновідомі обставини - моральні страждання завдані смертю близького родича, доказуванню згідно ст.61 ГПК України не потребують. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд враховує характер моральних страждань позивача в зв'язку зі смертю батька, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках. Враховує суд, що позивач спільно з батьком не проживала, за стягненням моральної шкоди звернулися ще двоє членів родини. Відповідно до наслідків що наступили позов слід задовольнити частково та стягнути з ПАТ на користь позивача 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму що вимагає позивач завищеною. При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору - судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з ПАТ на користь держави, згідно ст.88 ЦПК України. На підставі ст.1168 ч.2 ЦК України, ст.153 КЗпП України,

Outcome: partial