Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У червні 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 14.07.2017 між [PERSON] та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АК/6775904, відповідно до якого було забезпечено автомобіль «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] . 07.11.2017 по вул. Цвєтаєвої, 16 у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Honda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить ТОВ «Апофарм». В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Honda», д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 07.11.2017 року, було визнано [PERSON] . Зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda», д.н.з. [NUMBER] , згідно [NUMBER] від 08.11.2017 року, наданого ФОП [PERSON] , складає 30849,59 грн. 27.12.2017 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось АТ «Просто-Страхування», страхова компанія в якій застраховано автомобіль «Honda», д.н.з. [NUMBER] , із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. 20.02.2018 року відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування АТ «Просто-Страхування» у розмірі 30849,59 грн. Враховуючи, що відповідач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому порядку, тому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» набуло право регресу до [PERSON] . Позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 30849,59 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвала про відкриття та позовна заява з додатками направлялась відповідачу за місцем його реєстрації. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяві від відповідача до суду не надходило на час прийняття рішення. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 07.11.2017 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ Ланос д\\н [NUMBER] по вул. М.Цвєтаєвої, 16 у м. Києві в стані алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя та очей, нечітка хода), при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Хонда Пілот д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень. Від проходження огляду на стан сп"яніння [PERSON] відмовився. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив п. 2.5, 10.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України.. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 07.11.2017 року було визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу № АК/6775904, строк дії якого з 14.07.2017 року по 13.07.2018 року. У результаті зазначеної ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «Honda», д.н.з. [NUMBER] власником якого є ТОВ «Апофарм», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що згідно Рахунку №400012/820171 від 08.11.2017 року, наданого ФОП [PERSON] , складає 30849,59 грн. З матеріалів справи вбачається, що у добровільному порядку відповідачем не було відшкодовано матеріальної шкоди на користь потерпілого. 27.12.2017 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось АТ «Просто-Страхування», страхова компанія в якій застраховано автомобіль «Honda», д.н.з. [NUMBER] , із заявою про страхове відшкодування. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до страхового акту № 109.01253217-1 від 13.02.2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило АТ «Просто-Страхування» страхове відшкодування у розмірі 30849,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 983635 від 20.02.2018 року. Згідно п. а) п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назем них транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача понесені матеріальні збитки у розмірі 30849,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2102,00 грн.

Outcome: approved