Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON] , [INFO] за межі України до повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, її вихованням і утриманням займається вона, піклується про стан здров"я дитини її фізичний та духовний розвиток. В подальшому вона планує виїжджати на деякий час за кордон , разом з донькою , але [PERSON] безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Просить визнати відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO] безпідставною та дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO] за межі України до повноліття . В судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи , що відповідає ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 27.07.2015 р., від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Суд, вважає, що за таких обставин заявлений позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки відповідає інтересам неповнолітньої дитини і направлений на виконання батьківського обов'язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також беручи до уваги, що батьком дитини [PERSON] не наведено поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд неповнолітньої доньки [PERSON] за кордон , суд вважає, що в інтересах дитини надати [PERSON] дозвіл на виготовлення документів для тимчасового виїзду неповнолітній [PERSON] за межі України до повноліття без згоди батька. На підставі викладеного та

Outcome: approved