Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

представник заявника [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, в обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] в м. Луганськ, яке розташовано на території, непідконтрольній державній владі України, помер громадянин України [PERSON] , [INFO] . Померлий був чоловіком [PERSON] . В жовтні 2019 року заявниця звернулася до Кремінського відділу обслуговування громадян Рубіжанського ОУПФ України Луганської області щодо переведення її на пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка [PERSON] . Проте отримала рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки подала документи, що підтверджують факт перебування на утриманні, які видані ЖЕО з місця проживання (реєстрації), а саме м. Антрацит так званої «Луганської народної республіки», тобто органами реєстрації та іншими незаконними органами, які знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Отримати документи, що підтверджують факт перебування [PERSON] на утриманні померлого за зразками законодавства України не є можливим. Таким чином, оскільки встановити факт перебування заявника на утриманні її померлого чоловіка в позасудовому порядку заявник не має можливості, вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні її годувальника (чоловіка) [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] на задоволенні заяви наполягав з підстав, зазначених у ній та просив її задовольнити. Представник Рубіжанського об`єднаного УПФУ в Луганській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на заяву, в якому проти заяви заперечував та просив справу розглянути без участі представника Рубіжанського ОУПФ України Луганської області. При цьому у відзиві вказав, що заявнику [PERSON] була призначена пенсія за віком з 21.05.2008 року і вона отримує її у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних громадян. Більш того пенсію вона отримує з моменту призначення - 21.05.2008 по сьогоднішній день, а отже у зв`язку зі смертю чоловіка заявник не втратила основне джерело для існування. З огляду на це, за відсутності підтвердження знаходження на утриманні у [PERSON] його дружини [PERSON] , остання не може претендувати на його пенсію. До того ж, заявником не надано доказів, потреби надання їй матеріальної допомоги чоловіком, а як наслідок відсутнє підтвердження, що заявник перебувала на утриманні померлого. Більш того, заявник та померлий були взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи та мали місце проживання, відповідно до довідок ВПО за різними адресами, а саме: заявник з 03.05.2019 за адресою: [ADDRESS] , а померлий [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 30.05.2017. Ухвалою суду від 24.03.2020 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, було витребувано із Старобільського об`єднаного УПФУ Луганської області відомості щодо розміру отримуваної пенсії [PERSON] , [INFO] на час смерті - [INFO] . Ухвалою суду від 06.04.2020, постановленої судом на місці, без виходу до нарадчої кімнати, було задоволено клопотання представника заявника про допит свідків [PERSON] , [PERSON] . Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, приходить до наступних висновків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з заявником перебуває в дружніх стосунках ще з шкільних років. Коли заявник вийшла заміж за [PERSON] вони продовжували товаришувати родинами, часто бували у гостях один у одного. [PERSON] працювала кладовщицею, потім вийшла на пенсію та їй було призначено дуже малу пенсію, а її чоловік працював шахтарем і коли він вийшов на пенсію, то йому призначили пенсію та до дня смерті він отримував десь десять тисяч гривень, а тому він фактично утримував свою дружину, тому що маленький розмір її пенсії не забезпечував її існування, лікування тощо. [PERSON] та [PERSON] постійно мешкали однією сім`єю, у них був спільний побут та сімейний бюджет. Окрім цього зазначила, що коли [PERSON] помер заявник неодноразово позичала у неї грошові кошти, так як розміру її пенсії заявнику фактично не вистачало на життя. Свідок [PERSON] , який є сином свідка [PERSON] , дав суду аналогічні пояснення, при цьому пояснив, що його батьки та родина [PERSON] і [PERSON] товаришують ще з того часу, як він був дитиною, а тому він з дитинства і по сьогоднішній день спілкувався з родиною [PERSON] . Померлий [PERSON] отримував пенсію розміром приблизно 10000 грн, а пенсія [PERSON] складає десь 1500 грн. [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю та померлий [PERSON] фактично утримував свою дружину, оскільки мав набагато більшу пенсію, і завжди все робив для своєї родини, [PERSON] не пив, дуже добре поводився зі своєю дружиною, оберігав її. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був чоловіком заявниці по справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 7 від 30.03.1973 року (а.с. 15) та копіями паспортів [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 03 серпня 1998 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області і [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 10 квітня 1996 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області (а.с. 5, 13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 липня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] у м. Луганськ (а.с. 14). Заявник [PERSON] є пенсіонером за віком та отримувала пенсію в період липень-листопад 2018 року - 1568,30 грн. на місяць, в грудні 2018 року - 1613,30 грн. на місяць, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданого 27.08.2008 - довічно та довідкою Рубіжанського ОУПФ України Луганської області №896/02-2-18к від 10.03.2020 (а.с. 17-18). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 0000025737 від 30 травня 2017 року [PERSON] , [INFO] , взятий на облік, як ВПО та його фактичне місце проживання/перебування значиться за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 915-5000119173 від 03.05.2019, взята на облік, як ВПО та її фактичне місце проживання/перебування значиться за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Згідно Акта про фактичне місце проживання з померлою особою на день його смерті №1 від 25 березня 2019 року, виданого так званим «Житлово-будівельним кооперативом «Солнышко» ЛНР» з померлим [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] фактично проживала [PERSON] , паспорт [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається з Довідки про склад сім`ї № 29 від 08.01.2019, яка видана так званим «Житлово-будівельним кооперативом «Солнышко» ЛНР» [PERSON] в тому що за адресою [ADDRESS] на момент смерті проживав до складу сім`ї/ зареєстрованих (проживаючих) входять: 1 - [PERSON] ; родинні відносини: дружина; дата народження : [INFO] ; назва, серія і номер документу, що посвідчує особу: паспорт [NUMBER] (а.с.12). Згідно Акта про фактичне місце проживання № 2 від 02 березня 2019 року, виданого так званим «Житлово-будівельним кооперативом «Солнышко» ЛНР» з померлим [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] фактично проживала [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області (а.с.16). Рішенням Рубіжанського ОУПФ України Луганської області за №4192/022-17к від 09.10.2019 заявнику було відмовлено в переході з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка згідно з п. 1 ст. 36 Закону №1058-ІV, а саме на підставі відсутності документа про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника (а.с.10). Розмір пенсії [PERSON] станом на січень 2020 року - 2025,27 грн., лютий 2020 року - 2025,27 грн., березень 2020 року - 2025,27 грн. (а.с. 40). Пенсія [PERSON] станом на грудень 2018 року - 10094,28 грн. (а.с. 32). Тобто, розмір пенсії чоловіка заявниці перевищував розмір пенсії заявниці майже в п`ять разів. Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання заявниці. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, а саме ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. За змістом ч. 2, 3 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з її чоловіком [PERSON] , хоча і були зареєстровані як ПВО за різними адресами, проживали разом та вона отримувала пенсію, розмір якої менший за пенсію, яку отримував її чоловік майже в п`ять разів. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась [PERSON] була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому суд не приймає посилання представника заінтересованої особи на ту обставину, що заявник мала пенсію, яка перевищує мінімальний прожитковий мінімум для осіб непрацездатного віку. Як наслідок суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви. Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у Акті про встановлення фактичного проживання з померлою особою на день його смерті № 1 від 25.03.2019 (а.с. 11), Довідці № 29 від 08.01.2019 про склад сім`ї (а.с. 12), Акті про фактичне проживання № 2 від 02.03.2020 (а.с. 16) приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Отже, за відсутності інших документів, обмеженості заявника у доступі до отримання доказів на підтвердження своїх вимог суд приймає до уваги документи, що надані заявником та видані на тимчасово окупованій території України та не приймає посилання представника заінтересованої особи на не легітимність документів. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та реалізації її конституційних прав. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник встановлює факт, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявницею.

Outcome: approved