Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

20 жовтня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказав, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 31.07.2006 року на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач з 2006 року проживає з [PERSON]. В період спільного проживання у них народилося двоє дітей. Дружина на даний час не працює, та єдиним джерелом доходів їхньої сім»ї є заробітна плата позивача. Просив зменшити розмір аліментів, щодо стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 30% всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішення законної сили до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав аналогічні позову пояснення, додатково вказав, що він має задовільний стан здоровя, нерухомого майна, земельних ділянок у власності не має, у користуванні має автомобіль ВАЗ 1986 р.в., проживає у помешканні разом із своєю сім»єю та батьками цивільної дружини. Він працює та його заробіток складає близько 5000 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Пояснила, що вона на даний час працює, отримує мінімальну заробітну плату, у власності нерухомого майна, земельних ділянок не має. Дитина проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки інші діти позивача більш матеріально забезпечені ніж її дитина. Наголосила, що за рішенням суду позивач повинен сплачувати аліменти на користь своєї другої дитини в розмірі 40%, отже, аліменти на її дитину не повинні зменшуватись. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2008 року вирішено: стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 червня 2006 року і до настання повноліття дитини (а.с.4). [PERSON] 05.04.2013 року змінив прізвище на [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із довідки з місця проживання позивач [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO], а фактично проживає за адресою [INFO]. До складу сім"ї входять [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після винесення рішення суду про стягнення з позивача аліментів на першу дитину, у [PERSON] народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). [PERSON] працює в НГВУ «Чернігівнафтогаз», та розмір аліментів за період з січня 2017 року по червень 2017 року становив 8945,22 грн., що не оспорювалось сторонами. Згідно довідки №463 виданої Варвинським РЦЗ від 17.10.2017 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Варвинському РЦЗ з 06.12.2016 року (а.с.8). У відповідності до копії рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2013 року з [PERSON]А на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], аліменти в розмірі 40% всих видів заробітку. Доказів про те, що вказане рішення звернуто до виконання сторонами не надано. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Так,стаття 192 СК України\~ вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, та враховуючи той факт, що сімейний стан платника аліментів з моменту присудження аліментів на дитину значно змінився, адже позивач став батьком ще двох дітей, з якими і проживає, та має обовязок щодо їх утримання, та забезпечення рівного матеріального забезпечення всих дітей, отже, розмір присуджених аліментів підлягає зміні до 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача. Як зазначено в п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Отже, заявлений позов підлягає повному задоволенню, і суд вважає за можливе здійснити стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в частці від його заробітку у розмірі вказаному позивачем, з дня набрання рішення законної сили. На підставі чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.\~7,\~181-183,\~192СК України\~та

Outcome: approved