Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

10 березня 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючі обставини. З 01 грудня 2013 року по теперішній час сторони знаходяться у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи однією сім'єю по вул.Дубініна,7 в с.Білолісся Татарбунарського району. 27.09.2014 року відповідачка народила доньку [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одеса реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, 22 жовтня 2014 року зроблено актовий запис за № 10766. Реєстрацією дитини займалась відповідачка, а через те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, де прізвище значиться "Дрангой" - по матері, а далі імя та по батькові позивача. На теперішній час, позивач позбавлений можливості встановити батьківство відносно своєї дитини позасудовим шляхом, оскільки у матері дитини немає паспорта, тому вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, уточнені позовні вимоги, щодо внесення повних анкетних відомостей про батька дитини та належного відділу РАЦСу за місцем зберігання актового запису про народження дитини, підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду завірену Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала (а.с.33). Третя особа - представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявилась, але надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала з урахуванням зауважень, які прийняті до уваги в уточнених позовних вимогах (а.с.30). Суд, прийнявши визнання позову відповідачкою, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 128 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року №5, заяви про встановлення фактів батьківства або визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження конкретна особа не вказана батьком дитини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №409103 (а.с.5), батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Довідкою Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 103 від 04.03.2015 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає [INFO], останній проживає в цивільному шлюбі з гр. [PERSON] та до складу його сім'ї входить крім співмешканки, їх донька - [PERSON], [INFO]. З витребуваного судом актового запису про народження №10766 від 22.10.2014 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00015184199 від 20.03.2015 року (а.с.22-24) вбачається, що батьком [PERSON] значиться [PERSON]. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження внесені за вказівкою заявника, згідно ч.1 ст.135 СК України, при чому ім'я та по-батькові батька - зазначені позивача. Громадянство та місце проживання матері документально не підтверджено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] ствердив, а відповідачка [PERSON] визнала той факт, що позивач є батьком її дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується її письмовою заявою (а.с.33). Ця обставина визнається сторонами, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Вирішити вказане питання позасудовим шляхом позивач позбавлений можливості, оскільки документом, що посвідчує особу відповідачки, що є матір'ю дитини та співмешканкою позивача, є лише свідоцтво про її народження серії 1-АН №418336 від 19 січня 1998 року, видане адміністрацією Першотравневої сільської ради Ростовської області Російської Федерації (а.с.6), а отримати паспорт на теперішній час вона позбавлена можливості. Вказані обставини підтверджуються листом третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського РУЮ, який не має заперечень проти позову(а.с.30). Враховуючи наведене, та виходячи з інтересів дитини, суд вбачає правові підстави для задоволення позову з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини № 10766 від 22.10.2014 року, вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянин України, зареєстрованого та проживаючого [INFO] та змінивши прізвище дитини з "Дрангой" на "Байрак".

Outcome: approved