Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31.08.2015 р. [PERSON], звернулася до Городоцького районного суду з позовом до Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS] Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 15.02.1992 р. [PERSON],(спадкодавець) залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON].(позивач) Позивачка 27.01.2015 р. звернулася до Завидовицької сільської ради із заявою про оформлення права власності на житловий будинок в с.Зашковичі Городоцького р-ну після смерті заповідача. Проте їй повідомили, що спадкодавець не оформила юридично спадщину після смерті батька через що в задоволенні заяви їй відмовлено. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] р. Адвокат позивача Мороз Г.П. була присутня на судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Додала, що позивачка фактично прийняла спадщину оскільки постійно проживає в спадковому будинку і на час смерті спадкодавця проживала з останньою. Через відсутність правовстановлюючих документів не можливо оформити спадкові права на будинок з надвірними спорудами. Представник Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. (а.с.29). Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сестрою спадкодавця та матір'ю позивача. На спадкове майно не претендує, будинок зведений її та сестри батьками в 1939 р. Правовстановлюючих документів крім записів в по господарській книзі немає. Земля в ті роки виділялася в користування. Спадкодавець була одинокою, членів родини, які б мали право на обов'язкову долю немає, спадкодавець розпорядилася своїм майном на користь позивачки. Дослідивши матеріали справи суд встановив. Справа витікає з цивільних правовідносин, що регулюється цивільним законодавством в редакції 1963 р. [INFO] р. померла [PERSON] (а.с.4) яка проживала в с.Зашковичі Городоцького р-ну Львівської обл., була одинокою (а.с.15) З довідки Завидовицької сільської ради видно, що за [PERSON] числився житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.16) [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт згідно якого заповіла житловий будинок та інші споруди [PERSON] (а.с.17) З копії по господарської книги вбачається що єдиними членами господарства в [ADDRESS] були [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] (а.с.18), за будинковолодінням було закріплено земельну ділянку 0.26 га. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], яка відмовилась від своєї частки та позивачка [PERSON] Судом встановлено, що житловий будинок в якому до дня смерті проживала [PERSON] у встановленому порядку в Бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. Відумерлим майно не визнавалось. За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті [PERSON] спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже,спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема право власності. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності- це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. В суді встановлено, що спірний житловий будинок був збудований до 1957 року. В 1957 р. питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність , Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 р. №8502-11, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 р. постановою Ради Міністрів СРСР, які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 р.кожен громадянин мав правол купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування з додержанням вимог цих актів. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування та роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно плану будинку та експлікації (а.с.11-12) загальна площа становить 56,6 м.кв. Обставини, які б вказували, що [PERSON], при житті набула, або володіла житловим будинком з приналежними до нього господарськими та надвірними спорудами в: [ADDRESS] Городоцького р-ну Львівської обл., неправомірно не встановлено. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим задоволенню, оскільки позивач згідно заповіту є спадкоємцем належного [PERSON] майна, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved