Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача 25054 грн. 42 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його автомобіля у ДТП. Також позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна та необхідності у зв'язку з цим у докладенні додаткових зусиль для організації свого життя, так як тривалий час він не міг користуватися своїм автомобілем. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач позов визнає частково, згоден сплатити на відшкодування матеріальної шкоди 13427,75 коп., оскільки саме така сума була визначена згідно висновку спеціаліста від 08.04.2013 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач не згоден з висновком спеціаліста [PERSON] від 23.12.2014 року, за яким розмір матеріального збитку становить 25054,42 грн., так як в ньому є неточності щодо дати огляду транспортного засобу та в додатках до звіту зазначений інший номер, ніж вказаний у звіті. Також представник відповідача заперечував проти задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем обгрунтовано моральну шкоду, зокрема, тим, що він не міг користуватися автомобілем, проте з отриманої з органів ДАІ інформації вбачається, що позивач систематично їздив на пошкодженому автомобілі як в межах Чернігівської області, так і поза її межами, так як автомобіль, незважаючи на пошкодження, був на ходу і міг використовуватися за призначенням. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.02.2013 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.02.2013 року щодо [PERSON] про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін. При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] ставилося в провину те, що 24.01.2013 року о 09 год. 35 хв. в м. Чернігові по вул. Комсомольська, 18, він керував транспортним засобом - автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] та виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по ній. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Оскільки зібраними у справі доказами було доведено, що водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], в порушення вимог п. 1.3 ПДР України, відповідно до яких учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги ПДР України, проігнорував дані вимоги, та здійснював рух по вул. Комсомольська в порушення вимог знаку 5.5 ПДР України, що і стало причиною зіткнення автомобілів, а тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення (а.с.11-12) За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, що мало місце 24.01.2013 року в м.Чернігові по вулиці Комсомольській, 18, в якому автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, оскільки відповідач здійснював рух по вул. Комсомольська в порушення вимог знаку 5.5 ПДР України, що і стало причиною зіткнення автомобілів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати страхове відшкодування відповідно до вимог Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до звіту №02/12/14 від 23.12.2014 року, складеного ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON], вартість відновлювального ремонту, який дорівнює вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген Кадді д.н.з [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 24.01.2013 року, з урахуванням розміру втрати товарної вартості -0,0 грн., станом на час проведення дослідження - 23.12.2014 року, складає 25054 грн. 42 коп. (а.с.43-61) Відповідач згоден сплатити суму матеріального збитку, розрахованого згідно висновку спеціаліста №03/2013, складеного ФОП [PERSON] 08.04.2013 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген Кадді д.н.з [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 24.01.2013 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників станом на час проведення дослідження - 08.04.2013 року, складає 13472 грн. 75 коп. Представник відповідача зазначив, що звіт №02/12/14 від 23.12.2014 року має багато неточностей, зокрема, щодо дати огляду транспортного засобу та в додатках до звіту зазначений інший номер, ніж вказаний у звіті. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в звіті допущені описки, так як огляд пошкодженого автомобіля проводився один раз при складанні висновку №03/2013 від 08.04.2013 року, з яким відповідач згоден, а замовлення позивачем звіту №02/12/14 від 23.12.2014 року відбулося по причині необхідності з'ясування вартості матеріального збитку за цінами, які існують на даний час, оскільки відповідач у добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодував. Порівнявши вказані звіти, суд прийшов до висновку, що в обох звітах зазначені однакові вихідні дані та наявні пошкодження, проте збільшилася вартість відновлювальних робіт у звязку із зростанням цін на кінець 2014 року у порівнянні з цінами на 08.04.2013 року. Крім того, позивач відремонтував автомобіль, сплативши за відновлювальний ремон 25054 грн. 49 коп. ФОП [PERSON] згідно квитанції до прибуткового касового ордеру№1 від 05.01.2015 року (а.с.19) Виконання робіт по ремонту автомобіля позивача відображено в акті виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та маливно-мастильних матеріалів №ОУ-000001 від 05.01.2015 року (а.с.20) Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до абзацу другого пункту 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, заподіяння позивачу шкоди в розмірі 25054 грн. 42 коп., завданої внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП, що мало місце 24.01.2013 року з вини відповідача, підтверджено наявними у справі та оціненими судом доказами, що є підставою для її стягнення. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку пов'язує з пошкодженням його майна. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч.2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням майна в сумі 1000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з [PERSON], вина якого у скоєнні ДТП доводиться матеріалами справи. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial