Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва, зазначивши заінтересованими особами [PERSON] , [PERSON] , Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, із заявою про встановлення факту батьківства померлого [INFO] [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Вказана позовна заява обгрунтована тим, що [PERSON] проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу зі своїм покійним чоловіком [PERSON] протягом останніх 25 років, а саме з 1994 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . За роки спільного проживання чоловік визнавав себе батьком їхньої спільної дитини, матеріально забезпечував, купував все необхідне, спільно вели господарство. В жовтні 2017 року, коли вони знаходилися на території Крим, чоловіку стало погано і його відвезли до лікарні в м. Саки, де [INFO] він помер. Всі послуги з перевезення тіла до Києва та його поховання оплачувала заявниця. Запис про батька зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Встановлення факту батьківства померлої особи необхідно для встановлення факту спільного проживання однією сім"єю з чоловіком та для призначення пенсії сину в зв"язку із втратою годувальника, а також для використвання факту встановленого батьківства сином у наступних спірних питання його життя. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою та призначено справу до розгляду по суті. Представник заявника - адвокат Дивак В.В. в судовому засіданні подану заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , який також є представником заінтересованої особи [PERSON] , в судовому засіданні визнав факт того, що померлий [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Представники Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомими. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Відповідно до вказаного свідоцтва серії [NUMBER] , актовий запис № 2994, матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком дитини вказаний [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, державна реєстрація народження дитини [PERSON] провадилась за прізвищем та громадянством матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. (а. с. 91 -92). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, відомості до його були внесені на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/20508/17 від 09.11.2017 року про встановлення факту смерті на території Автономної республіки Крим у м. Саки (а. с. 76, 90). Після смерті тіло [PERSON] було кремоване, що підтверджується Договором-замовленням № 4.87414К на організацію та проведення поховання від 18.10.2017 та Довідкою про одержання праху № 4.87414К. Організацією та оплатою поховання займалась заявник, що підтверджується вказаним Договором та наданими до матеріалів справи копіями квитанцій про оплату відповідних витрат (а. с. 53, 54). Відповідно до Висновку про встановлення біологічного батьківства № MG17-36473 від 30.10.2017 року, наданого Лабораторною службою "Хеликс", ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] становить 99, 9999 % (а. с. 27 - 34). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2020 року № 753/23451/17 встановлено факт проживання [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 2006 року по 15.10.2017 року включно. Вказане рішення не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили про те, що вони добре знайомі, як із заявницею, так і з померлим [PERSON] . Знають їх багато років, [PERSON] називав [PERSON] своїм сином. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, а саме матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З урахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в частині зазначення інформації про батька дитини заявника, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. При цьому, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, померлого [INFO] , щодо сина [PERSON] , [INFO] . З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved