Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

08.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення розміру частки в майні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.11.2012 року їй та її синам - [PERSON] та [PERSON] було передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером: 1820955100:01:044:2929, площею 0,15 га та земельну ділянку з кадастровим номером: 1820955100:01:044:2930, площею 0,06 га, які розташовані по [ADDRESS] , та ними отримані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 032348 та серії ЯМ № 032347. В державних актах на земельні ділянки не визначено частки в майні. [INFO] помер [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після їх смерті залишилося спадкове майно: частина квартири [ADDRESS] , частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та вказані земельні ділянки. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачка звернулася до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини . 29 червня 2021 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] та частину житлового будинку [ADDRESS] . Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вказаних земельних ділянок, що належали померлим [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що не визначено розмір часткок у спільному майні. Позивач просила визначити, що її частка та частки померлих її синів у праві власності на земельну дялянку з кадастровим номером 1820955100:01:004:2929, площею 0,15 га та земельну ділянку з кадастровим номером 1820955100:01:004:2930, площею 0,06 га, що розташовані по [ADDRESS] , становить 1/3 частину кожному. До суду позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з"явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Представник відповідача - Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав про визнання позовних вимог та не заперечував щодо їх задоволення. Враховуючи, що в судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , 1975 року народження,, що підтверджується копією свідоцтва про смерть( а.с.17). [INFO] помер [PERSON] , 1980 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18). Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співласниками земельної ділянки з кадастровим номером: 1820955100:01:004:2929, площею 0,15 га, яка розташована по [ADDRESS] , право власності належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 032347 від 10.12.2021 року, та земельної ділянки з кадастровим номером: 1820955100:01:004:2930, площею 0,06 га, яка розташована по [ADDRESS] , право власності належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 032348 від 10.12.2021 року, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 грудня 2016 року №НВ-1803094352016 та №НВ-1803094342016 (а.с. 6-16). Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину: 1/4 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 червня 2021 року (а.с.19-20). Положеннями частини першої статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду( ч.1 та 2 ст. 370 ЦК України). Частиною другою статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах( ч.1 ст. 1226 ЦК України). Пунктом 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Судом встановлено, що у зв"язку зі смертю одного з співвласників, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно до ч. 5 ст.89 Земельного кодексу України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З урахуванням визнання позову відповідачем, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлих співвласників не є можливим, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст. 319,355, 368,370,372, 1226 ЦК України, ст. 89 ЗК України та

Outcome: approved