Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про переведення прав покупця на позивача та визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що в січні 2018 року до позивача звернувся відповідач (її син) з проханням надати йому грошові кошти для придбання автомобілю. 25.01.2018 року позивач надала відповідачу грошову суму в розмірі 1929044 грн, при цьому, передачу грошових коштів вони оформили в простій письмовій формі у вигляді договору дарування від 25.01.2018 р. 25.01.2018 р. відповідач уклав з ТОВ «Автомобільний Дом «Соллі-Плюс» Договір №\~0752600764 купівлі-продажу автомобілю, та придбав у власність автомобіль Mercedes-Benz GLE 250d 4 МАТІС VIN [NUMBER] д/н [NUMBER] . Всі оригінали документів, що стосуються укладання цього договору відповідач одразу передав позивачеві. Відповідач зобов`язувався використовувати придбаний автомобіль у тому числі, і, для забезпечення пересування позивача однак, цієї умови відповідач не виконав. У зв`язку з тим, що за кошти позивача було придбано автомобіль Mercedes-Benz GLE 250d 4 МАТІС VIN [NUMBER] д/н [NUMBER] , позивач вважає, що зазначений автомобіль повинен бути переданий в її власність на підставі вимог ч.1 ст. 216 ЦК України. Позивача в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі. Доказів, клопотань, заяв наміру подавати не має. Проти позовних вимог не заперечує, проте на теперішній час коштів для повернення позивачеві він не має. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи, ТОВ "Автомобільний дім "Соллі -Плюс" у судове засідання не з`явився, про дату і час судового повідомлявся завчасно та належним чином. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування від 25.01.2018 [PERSON] подарувала [PERSON] гроші у розмірі 1929044 грн., а останній прийняв вказану суму якості подарунка. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Частина 1 ст. 205 ЦК України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлене законом. За змістом ч. 1 ст. 718 ЦК України, дарунком можуть бути в тому числі гроші. Згідно з ч. 5 ст. 179 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 193 ЦК України передбачено, що види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали. Як встановлено ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Як роз`яснено в п.п. 4, 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Оскільки ціна договору на час укладання становила 1 929044 грн., що перевищує визначений ч. 5 ст. 719 ЦК України показник, а тому договір дарування коштів на вказану суму мав бути посвідчений нотаріально. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог як на підставу своїх доводів самостійно вказує на нікчемність договору дарування внаслідок недодержання вимоги щодо нотаріального посвідчення. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 статті 95 ЦПК України докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Частиною 4 статті 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Окрім договору дарування, позивачем на підтвердження своїх вимоги надано копії договору купівлі продажу автомобіля від 25.01.2018, акт приймання передачі від 01.02.2018,видаткової накладної №456 від 01.02.2018, а також копія технічного паспорту автомобіля, зміст якого неможливо прочитати, однак враховуючи те, що вказані документи не засвідчені належним чином, оригінали в судовому засіданні не надані позивачем, вказані докази є недопустимими. \~ \~ \~ \~Однак, будь-яких інших доказів на підтвердження доводів позивача, матеріали справи не містять, не зазначено які саме права, свободи та інтереси позивача порушені відповідачем, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] щодо переведення на неї прав покупця, та як наслідок і похідна вимога про визнання за позивачем права власності задоволенню не підлягає, отже, у позові відмовляється повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір з відповідача не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed