Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач АТ «Юнекс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідно до укладеного договору № 33.73.1017.ФО_К від 04.10.2017 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 відсотків щомісячно, строком до 04.04.2019 року. У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2019 року становить 22 497 гривень, яка складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 14 770,09 гривень, суми заборгованості за процентами та комісіями по кредиту у розмірі 7 726,91 гривень. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1 921 гривень. Ухвалою суду від 01.03.2019 року позовну заяву АТ «Юнекс Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством „Юнекс Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство „Юнекс Банк", та [PERSON] , [INFO] , було укладено кредитний договір № 33.73.1017.ФО_К від 04.10.2017 року. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк на умовах цього Договору надав Позичальнику кредит у сумі 15 000 гривень терміном користування до 04.04.2019 року, а Позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору. Відповідно до п.п. 1.5.1., 1.5.3. Договору, за користування кредитом позивальник сплачує проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12.00 % річних; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2.99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануітентних платежів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] отримав грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 22.01.2019 року (а.с. 11). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 12-14), у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 33.73.1017.ФО_К від 04.10.2017 року, станом на 22.01.2019 року складається з наступного: сума заборгованості за кредитом у розмірі 14 770,09 гривень, сума непогашених процентів у розмірі 550,91 гривень, сума непогашеної комісії у розмірі 7 176 гривень, що разом складає 22 497 гривень. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ „Юнекс Банк" про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 22 497 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 гривня що документально підтверджені меморіальним ордером № 338 від 25.01.2019 року.

Outcome: approved