Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якого діє [PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області суду з позовом до Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно, яке залишилося після її смерті складається з частки у спільній частковій власності земельної ділянки площею 35,25 гектарів, розмір якої складає 0,0729, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 25.12.2007 року за №1АА002123-010771500045. Спадщину позивач фактично прийняв, оскільки як спадкоємець за законом він користувався земельною ділянкою. На даний час, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач позбавлений можливості реалізувати своє право, як спадкоємець за законом на отримання спадщини та змушений звернутись до суду. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], терміном три місяці. Ухвалою суду від 12.06.2018 року, провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання в загальному порядку. У судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла заява від її представника [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача - Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява, про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Так, за змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 4. ст. 206, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Новокаїри Бериславського району Херсонської області, про що 21.01.2009 року складено відповідний актовий запис за №3 та Новокаїрською сільською радою видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 21.01.2009 року (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України). Спадкове майно, яке залишилося після її смерті складається з частки у спільній частковій власності земельної ділянки площею 35,25 гектарів, розмір якої складає 0,0729, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 25.12.2007 року за №1АА002123-010771500045 (а.с. 6). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 10.07.1968 року та зареєстрованого Новокаїрською сільською радою Бериславського району Херсонсьої області [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO]( а.с. 7). Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Литовченко І.А. листом № 11/01-16 від 12.01.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 20). Згідно листа завідувача Бериславської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, яке надійшов на запит суду, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилась за відсутності заяв від спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.17), що також підтверджується довідкою приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Литовченко І.А. № 520/01-16 від 11.07.2018 року.(а.с.23). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа приватного підприємства "Агрофірма "Милівська" № 75/5/34 від 13.12.2017 року, який надійшов на адресу [PERSON], йому надійшла пропозиція передати підприємству у платне користування земельну ділянку, розташовану на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області в контурі № 31(а.с. 9). Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки фактично спадщину прийняв, користувався нею, вважав, що спадщину прийняв, а тому відсутня необхідність в оформленні документів. З моменту відкриття спадщини позивач не втрачав інтерес до спадкового майна, фактично спадщину прийняв шляхом користування земельною ділянкою. Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично спадщину прийняв, користувався нею, вважав, що спадщину прийняв, а тому відсутня необхідність в оформленні документів, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачав інтерес до спадкового майна і бажав реалізувати своє право на його прийняття. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що спадкова справа не заводилася за відсутності заяв від інших спадкоємців, заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Outcome: approved