Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідачів [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачі перебували в фактичних шлюбних відносинах, в наслідок яких мають спільного сина [PERSON]. Малолітній [PERSON] є правнуком позивача, перебуває на її утриманні та проживає з позивачем. Відповідачі не беруть участі в забезпеченні потреб дитини, її вихованні та утриманні, сином не цікавляться, не займаються його розвитком. Отже, позивач вважає, що відповідачі свідомо не виконують свої батьківські обов'язки, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. 19.11.2018 р. ухвалою судду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 21.01.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, посилаючись на викладене в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначала, що дійсно син проживає разом з позивачем та перебуває на утриманні останньої. Проте, вказала, що іноді купує сину фрукти та провідує його. Заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, посилаючись на те, що не бажає, що б позивач отримувала додаткові кошти, у зв'язку з утриманням дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, й через розміщення виклику до суду на офіційній веб-сторінці Судової влади України. Представника третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. З матеріалів справи вбачається, що позивач є бабусею [PERSON], та відповідно прабабусею [PERSON]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та підтверджено відповідачем [PERSON] під час розгляду справи, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого сина, не забезпечують дитину матеріально, спілкуються з дитиною та не цікавляться її життям. У відповідності до Актів від 13.02.2019 р. та від 08.02.20109 р. малолітній [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідно до висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.09.2018 р. №102/03/31-8491 вихованням дитини займається прабабуся та прадідусь. Мати батьківські збори не відвідувала, до школи дитину не проводила. Батько взагалі не приймає участі в житті сина. З висновку вбачається, що [PERSON] вказувала на те, що не може піклуватись про сина, оскільки постійно працює, матеріально сина не забезпечує, син проживає окремо від неї. Отже, відповідачу самоусунулись від виховання сина, свідомо нехтують своїми обов'язками, ухиляються від виховання та навчання сина, не проявляють щодо нього батьківської турботи, не цікавляться його життям та здоров»ям, не утримують матеріально. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачам виконувати обов'язки по вихованню дитини. Посилання [PERSON] на постійну зайнятість не можуть бути обставиною, яка звільняє останню від обов'язків по вихованню та утриманню сина. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved