Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 62866,02 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.08.2016 р. між ТДВ «Страхове товариство «ДОМІАНТА» та [PERSON] укладено Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9842886, яким забезпечено транспортний засіб «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER] 10.01.2017 р. в м.Києві на пр-ті С.Бандери сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Форд Фієста» д.н. [NUMBER] під керування [PERSON] Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також притягнуто до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»ягніння. На підставі рішення Господарського суду м.Києва від 04.09.2017 р. ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» в розмірі 62866,02 гривні. Позивач посилається на те, що 02.04.2018 р. між ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» та ТОВ «ФК «Довіра» укладено Договір про відступлення права грошової вимог, відповідно до якого передано право вимоги у т.ч. за Договором, укладеним з відповідачем. 03.04.2018 р. Зазначене право вимоги було передано ТОВ «ФК «Фінекс Капітал» на підставі Договору про відступлення права грошової вимоги, укладеного з ТОВ «ФК «Довіра». На підставі положень ст.38 Закону України «про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування. Розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, передбаченому ст. 274-279 ЦПК України. Сторони з заявами про розгляд справи за участю сторін або в загальному позовному провадженні не звертались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 17.08.2016 р. між ТДВ «Страхове товариство «ДОМІАНТА» та [PERSON] укладено Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9842886, яким забезпечено транспортний засіб «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER] 10.01.2017 р. в м.Києві на пр-ті С.Бандери сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Форд Фієста» д.н. [NUMBER] під керування [PERSON] Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння а час настання дорожньо-транспортної пригоди та відмову від проходження огляду. На підставі рішення Господарського суду м.Києва від 04.09.2017 р. стягнуто з ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» на користь ТОВ «Страхова компанія «ВіДі Страхування» , яке здійснило страхову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу «Форд» д.н. [NUMBER] на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту [NUMBER] стягнуто страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 62866,02 гривні. Зазначене рішення залишено без змін відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 р. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. За змістом ч. 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. «а» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, з огляду на зазначені норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» здійснивши страхову виплату на користь ТОВ «Страхова компанія «ВіДі Страхування» набуло право вимоги в порядку регресу до відповідача, як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння. Судом встановлено, що 02.04.2018 р. між ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» та ТОВ «ФК «Довіра» укладено Договір про відступлення права грошової вимоги № 02-04/2018, відповідно до якого передано право вимоги в порядку регресу у т.ч. за Договором, укладеним з відповідачем. 03.04.2018 р. між ТОВ «ФК «Довіра» та ТОВ «ФК «Фінекс Капітал» укладено Договір відступлення права грошової вимоги № 03-03/2018, відповідно до якого Клієнт передав Фактору права вимоги за грошовими зобов»язаннями Клієнта за Договором № 02-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги від 02.04.2018 р. від страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними доказами, які долучені до матеріалів справи, а тому підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved