Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], що складається з житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою «Г» та житлових прибудов до нього, а також нежитлових будівель, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] та право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], що складається з житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою «Г» та житлових прибудов до нього, а також нежитлових будівель, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В позові зазначено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування від 04.03.1977р., укладеному між [PERSON] та [PERSON], посвідченому нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1450 та було зареєстровано в ОП «ЗМБТІ». Спадкоємцями після смерті матері - [PERSON] були позивач та його брат [PERSON]. Вони прийняли спадщину, проте свідоцтво про право на спадщину не отримали. [INFO] помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом 2 черги після смерті [PERSON] є його брат - [PERSON]. У січні 2014 року позивач звернувся до Другої державної Запорізької нотаріальної контори нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, проте державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що за даними технічної інвентаризації, проведеної 18.12.2012року, встановлено факт зносу житлового будинку літ.А та наявність нового житлового будинку літ.Г, який реєстрацію прав власності не пройшов, у зв"язку з чим, позивач змушений був звернутися до суду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду, отриманий уповноваженою особою ЗМР. Своїх заперечень представник відповідача суду не надав, тому у відповідності до ст..224 ЦПК України та зі згодою позивача, суд ухвалив заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який пережив та батьки. За наданими суду матеріалами доведено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування від 04.03.1977р., укладеному між [PERSON] та [PERSON], посвідченому нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1450 та було зареєстровано в ОП «ЗМБТІ». Спадкоємцями після смерті [PERSON] були позивач та його брат [PERSON]. Вони прийняли спадщину, проте свідоцтво про право на спадщину не отримали. [INFO] помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом 2 черги після смерті [PERSON] є його брат - [PERSON]. У січні 2014 року позивач звернувся до Другої державної Запорізької нотаріальної контори нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, проте державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що за даними технічної інвентаризації, проведеної 18.12.2012року, встановлено факт зносу житлового будинку літ.А та наявність нового житлового будинку літ.Г, який реєстрацію прав власності не пройшов. Дійсно, у судовому засіданні встановлено, що житловий будинок літ.А було знесено через саморуйнацію внаслідок застарілості. За даними інвентаризації, проведеної 18.12.2012р., на земельній ділянці площею 1168 кв.м розташовані: житловий будинок літ.Г з козирком, прибудова літ. Г, погріб з шийкою літ. «пг», гараж літ.Е з оглядовою ямою, сарай літ.Ж, вольєр літ.З, навіс літ. И, душ літ.К, вбиральня літ.Л, ворота № 3, паркан № 4, зливна яма № 5, цоколь № 6, паркан № 7, паркан № 8, паркан № 9, замощення І, а також самовільно побудована прибудова літ.г1. Житловий будинок літ. Г складався із коридору № 1-1 площею 2,7 кв.м, кімнати № 1-2 площею 9,5 кв.м, кімнати № 1-3 площею 12,1 кв.м, кімнати № 1-4 площею 22,3 кв.м, кухні № 1-5 площею 19,7 кв.м, ванної № 1-6 площею 6,5 кв.м, коридору № 1-7 площею 11,3 кв.м. Загальна площа житлового будинку літ. Г складає 84,1 кв.м, житлова площа 23,5 кв.м. Згідно довідки ТОВ «ЗМБТІ» від 18.12.2012року за даними обстеження земельної ділянки [ADDRESS] загальна площа земельної ділянки складає 1178 м2. Рішенням Верхньо-Хортщдької райради від 21.03.1955р. № 64 за житловим будинком [ADDRESS] закріплена площа землекористування у розмірі 910 м. Самочинно зайнято землі 268м . Рішенням виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих Запорізької області від 09.09.1976р. № 403/5 дозволено [PERSON] тимчасово користуватися надлишками земельної ділянки площею 268 м по [ADDRESS]. Відповідно до п.7 Перехідних положень до ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, тимчасове користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно ст.90 ЗК УРСР в ред..1970 р., що діяв на момент укладення угоди дарування житлового будинку, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Відповідно до п.3.2. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено вДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ». В Листі ВССУ зазначається, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватиєя право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за І півріччя 2012 р., «за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12)». Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013р. № 95, закінчені будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальні (садибні) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких об'єктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно оглянутого у суді технічного паспорту на будинок. житловий будинок Г був побудований у 1976 році. Отже відповідно до приписів листа ВССУ від 16.05.2013р. може бути визнано за позивачем право власності на 1/2 частку цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, інша 1/2 частка зазначеного будинку перейшла у спадок до [PERSON]. Проте, [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом 2 черги після смерті [PERSON] є його брат -[PERSON] - позивач по справі. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті брата відсутні. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач не звертався, проте згідно до ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, він прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, зокрема, часткою спірного житлового будинку, особистими речами [PERSON] Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою № 649 голови квартального комітету від 10.07.2012р., згідно якої позивач [PERSON] постійно проживає та зареєстрований за адресою спірного будинку з 15.07.1985р. по теперішній час. Згідно із ст.526 ЦК УРСР в ред.. 1963р., що діяв на момент відкриття спадщини, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відомо, - місце знаходження майна або його основної частини. Відповідно до довідки адресно-довідкового сектору ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області від 27.09.2011р. відомості про реєстрацію [PERSON], [INFO], відсутні. Останнім постійним його місцем проживання був житловий будинок [ADDRESS]. Частка цього будинку і складає все його майно. Отже місцем відкриття спадщини є [ADDRESS]. Таким чином за позивачем має бути визнано право власності на 1/2 частку зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Отже, добуті в суді факти були підтверджені відповідними поясненнями сторін, підтверджені письмовими доказами, тому підстав для незадоволення позову у суду відсутні. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Outcome: approved