Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

23 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить дозволити багаторазові в'їзди та виїзди на неконтрольовану територію України до м.Донецьк, та/або іншого населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, громадянці [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу її батька - громадянина [PERSON], до досягнення нею 16-ти річного віку.Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. У зв'язку з проведення антитерористичної операції позивач з дитиною виїхала до м.Маріуполя та тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстровані як внутрішньо переміщені особи УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради. Через необхідність навчання та лікування своєї дитини, яка знаходиться з діагнозом "бронхіальна астма" на диспансерному нагляді у дитячому пульманологічному відділенні Центральної міської клінічної лікарні № 3 міста Донецька позивачу потрібно періодично навідуватись з донькою до міста Донецька, через що змушена звернутись до суду для отримання такого дозволу. У судове засідання позивач не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду відповідача не направлялась у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до п.4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 5, 6 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено рівність прав та обов'язків батьків у здійсненні батьківських прав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління стану юстиції м.Донецька (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки № 0000073907 від 21 грудня 2016 року та довідки № 0000073994 від 21 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO] разом з дитиною - [PERSON], [INFO] взяті на облік як особи, переміщені з районів проведення антитерористичної операції, постійно проживали за адресою [ADDRESS], перемістилися з району проведення АТО в [ADDRESS] (а.с.9,10). Батько не спілкується з дитиною, зв'язку з ним у позивача немає, тому отримати дозвіл батька на в'їзд та виїзд дитини до м.Донецька отримати неможливо.З метою захисту інтересів дитини, забезпечення реалізації її права на навчання та отримання лікарської допомоги, суд вважає можливим надати дозвіл на тимчасовий виїзд у м.Донецьк - зону проведення антитерористичної операції без згоди батька, дозволити тимчасовий виїзд дитини без згоди батька у м.Донецьк на весь час до досягнення дитиною шістнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved