Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить визнати за нею набуте у порядку спадкування право власності: - на земельну ділянку площею 3,2262 га, кадастровий номер 7425581900:07:000:0106, розташовану на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; - на земельну ділянку площею 0,5510 га, кадастровий номер 7425581900:10:000:0106, розташовану на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем першої черги за законом. У встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що в Державному акті на право власності на землю Серії ЯБ № 934088, виданого 18.12.2006 її чоловіку - [PERSON], та у Витягах із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7404231302017, № НВ-74042311602017 від 22 лютого 2017 року, є розбіжності в площі земельної ділянки, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. В судове засідання позивач не зявилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику адвокату [PERSON] (а.с. 99-101). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Чернігівської районної державної адміністрація Чернігівської області в судовому засіданні позов не визнала, вказуючи, що позовні вимоги є безпідставні та необгрунтовані. В задоволенні позову просила відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Довжицька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, в судове засідання свого представника на зебезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с. 50). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЕЛ № 281907, [PERSON] помер 12 липня 2016 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зроблено актовий запис за № 1994 ( а.с. 12) . Після його смерті відкрилася спадщина. За життя, у відповідності до Державного акту на право власності на землю Серії ЯБ № 934088, виданого 18 грудня 2006 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №196 від 07 квітня 2006 року, [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, яка належить до спадкового майна. Дана земельна ділянка (пай №106) складається з з двух земельних ділянок 2,23 га - рілля ( кадастровий номер 7425581900:07:000:0106) та 0,55 га - пасовища ( кадастровий номер 7425581900:10:000:0106) - а.с.11. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З копії спадкової справи, заведеної після померлого 12.07.2016 [PERSON] слідує, що [PERSON] як спадкоємець за законом звернулася до державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм частки у спадщині на користь дружини спадкодавця - [PERSON], про що 24.11.2016 подали нотаріусу відповідні заяви. 06 червня 2017 року позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.2420 га, для ведення особистого підсобного господарства та на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: с. Довжик, вул. Любецька,21 Чернігівського району Чернігівської області, а на 1/2 частку цього ж майна позивач отримала свідоцтва про право власності. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,78 га, 06 червня 2017 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори було відмовлено в зв"язку з розбіжностями у площах земельних ділянок, зазначених у правовстановлюючому документі та у витягах з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, про що свідчить довідка на а.с.39. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, в редакції який діяв на момент видачі державного акту, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Таким чином, [PERSON] на підставі Державного акту від 18.12.2006 Серії ЯБ № 934088 набув право власності на земельну ділянку площею 2,78 га, яка і увійшла до складу спадщини після його смерті. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Оскільки встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, отже існує спір про право. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після померлого 12 липня 2016 року [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,78 га, яка знаходиться на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 934088, виданого 18 грудня 2006 року. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що позивач як спадкоємець набула право власності на більшу земельну ділянку чим зазначено в правовстановлюючому документі спадкодавця. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial