Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Красносільска сільська рада Бершадського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позов мотивує тим, що згідно рішення Бершадського районного суду від 20.11.2012 року вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Терешкової,10 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. В даному будинку прописана також [PERSON], яка з 15.06.2008 року по листопад 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з її сином [PERSON]. Стверджує, що відповідачка в житловому будинку по вул. Терешкової,10 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області не проживає з 2011 року, оскільки має іншого чоловіка та проживає в [INFO]. Також в даному житловому будинку відсутні будь-які її речі . Позивачка позбавлена можливості оформити субсидію на комунальні послуги в зв'язку з тим, що для цього необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані в будинку, а це неможливо, оскільки вони з [PERSON] не спілкуються. Відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстрації у будинку по вул. Терешкової,10 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав серії ССГ № 254398 позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Терешкової,10 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в належному позивачці житловому будинку по вул.Терешкової,10 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] в позовній заяві стверджує, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає з листопада 2011 року. Факт відсутності [PERSON] в належному позивачці житловому будинку з 2011 року по даний час також констатовано довідкою Красносільської сільської рад Бершадського району Вінницької області № 1174 від. 08.12.2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.12.2016 року. Як зазначено у ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наведене кореспондується і з нормами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом. Статтею 401 ЦК України, передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Частиною 2 вказаної статті унормовано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із здобутих у справі доказів судом з'ясовано, що в розумінні ст.64 ЖК України та ст.3 СК України, відповідач [PERSON] була зареєстрована в належному позивачці на праві приватної власності житловому будинку на правах члена її сім'ї - як невістка, відтак набула права сервітуту, проте після розірвання шлюбу з сином позивачки, з листопада 2011 року там не проживає, тобто більш як один рік, відтак слід констатувати, що вона втратила право на користування цим житлом, оскільки інше не було встановлено домовленістю між нею та власником житла чи законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах чинного законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved