Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2012 року по 21.01.2013 року в сумі 17720,83 грн., а також середній заробіток у розмірі 56348,46 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що згідно з Наказом ПрАТ « Авіакомпанія Аеросвіт» № 1052-ос від 10.07.2012 року вона прийнята на посаду інженера Департаменту продажів в Україні Комерційного комплексу у зв»язку з переведенням з ТОВ « Мітара» та в подальшому 21.01.2013 року була звільнена у зв»язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України згідно з Наказом № 135-ос від 18.01.2013 року. Зазначає, що у строки встановлені законом, з нею розрахунок проведений не був, у зв»язку з чим їй не виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час з 01 грудня 2012 року по 21 січня 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку у кількості 11 календарних днів за відпрацьований період з 17.07.2012 року по 21.01.2013 року; вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати, а всього їй не було виплачено коштів на загальну суму 17720,83 грн., в підтвердження чого послалась на довідку про доходи із зазначенням розміру заборгованості. Враховуючи ,що з нею не був проведений розрахунок заробітної плати при звільненні, у строки , встановлені законом, вона просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 22 січня 2013 року по час звернення до суду з позовом - по 24 жовтня 2013 року. В судове засідання позивач не з»явилась, подавши через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує та просить проводити судовий розгляд у ії відсутність. Відповідач, будучи повідомлений судом належним чином про місце, день та час судового розгляду, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи у відсутність представника позивача, про що позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи , позивач відповідно до Наказу від 10.07..2012 року № 1052-ос прийнята на посаду інженера Департаменту продажів в Україні комерційного комплексу .. 21 січня 2013 року відповідно до наказу № 135-ос від 18.01.2013 року ії було звільнено з ПрАТ « Авіакомпанія Аеросвіт» у зв»язку із скороченням штату працівників за п.1 статті 40 КЗпП України. Судом встановлено, що при звільненні з позивачем розрахунок по заробітній платі не проведений, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 17720 грн., про що свідчить довідка про доходи від 11.03.2013 року та розрахунковий лист . Згідно з ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення пра івник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, враховуючи ,що відповідачем при звільненні заробітна плата не виплачена, чим порушені права позивача на належну оплату праці, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 17 720,83 грн. Згідно з ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Тому, враховуючи те, що заборгованість по заробітній платі, позивачу не виплачена, що є безумовним порушенням вимог , передбачених ст. 116 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який становить 56348,46 грн., розмір якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 " Про Порядок обчислення середньої заробітної плати" обчислюється виходячи із розрахунку: 56348,46 = 298,14 грн. середньоденна заробітна плата х 189 днів прострочення заробітної плати з 22.01.2013 року по 23 .10. 2013 року. При цьому враховуючи, що відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених вимог, суд вважає можливим стягнути середній заробіток з 22.01.2013 року по час подання позову до суду по 23 жовтня 2013 року, як того просить у позові позивач. В порядку розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. Крім того, суд вважає доцільним допустити у відповідності до ст.367 ЦПК України негайне виконання рішення в межах стягнення заробітної плати за одним місяць.

Outcome: approved