Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] до Станично-Луганського районного суду Луганської області із позовною заявою до громадянина республіки Ірак [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є піклувальником своєї онуки - неповнолітньої [PERSON] [INFO] , згідно з розпорядженням голови Станично-Луганської РДА №938 від 02.07.2019 року. Донька позивачки - [PERSON] , [INFO] , перебувала у громадянському шлюбі з громадянином республіки Ірак [PERSON] , [INFO] . Від цього громадянського шлюбу [INFO] року народилась онука позивачки - [PERSON] , яка повністю перебуває на утриманні позивачки та проживає разом з нею з грудня 2018 року. [INFO] донька позивачки, [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позов позивачкою було заявлено до батька малолітньої [PERSON] - громадянина Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , якого позивачка ніколи не бачила, участі в утриманні доньки вын не приймає, з нею та з позивачкою не спілкується. Місцезнаходження відповідача та засоби зв`язку позивачці не відомі. 18 травня 2020 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області громадянин Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , за позовом позивачки, був позбавлений батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . На підставі наведеного позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача, громадянина Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] , а також просила допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць. Позивач [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 28.01.2021 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є піклувальником своєї неповнолітньої онуки [PERSON] [INFO] , згідно з розпорядженням голови Станично-Луганської РДА № 938 від 02.07.2019 року. Батьками якої є [PERSON] та громадянин республіки Ірак [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 18 травня 2020 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області громадянин Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , за позовом позивачки, був позбавлений батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір виник з приводу захисту прав неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з встановленням розміру стягуваних аліментів - 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2020 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved