Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до відповідача з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом року часу проживають окремо і він нерегулярно надає коштів для сім`ї та на утримання дочки [PERSON] , яка перебуває повністю на її утриманні. На утримання дитини нею витрачаються всі зароблені кошти, оскільки її одягає, посилено харчує, лікує, купляє всі необхідні речі. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням виконати обов`язок щодо матеріального забезпечення дитини, але він не надає грошей на утримання дочки, хоча працює закордоном у Чеській Республіці та заробляє значні кошти, а тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини. 23 липня 2021 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в судовому засіданні позовні вимоги щодо розміру аліментів визнав частково: в розмірі 1500,00грн. Пояснив, що офіційно ніде не працевлаштований, працює на тимчасових роботах, де отримує нестабільний дохід, а тому не має можливості сплачувати позивачу у такому розмірі аліменти на утримання дочки [PERSON] . Позивач після пояснень відповідача щодо часткового визнання ним позовних вимог, погодилась з його доводами про стягнення аліментів на дочку в розмірі 1500 грн. Суд, вислухавши учасників процесу, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання дитини. Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем (а.с.5-6). На даний час сторони протягом року проживають окремо, дочка [PERSON] перебуває на утриманні позивача, проживаючи з нею, а тому саме позивач здійснює витрати на утримання дитини. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921, 00 гривня, з 1 липня - 2013, 00 гривень, з 1 грудня - 2100, 00 гривень. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим за 2013 грн., відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 1006,50 грн. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, рухомого та нерухомого майна, відсутність в нього інших осіб, яких зобов`язаний утримувати, стан здоров"я дитини, відповідача та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на її виховання та розвиток через проживання дочки [PERSON] з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дитини, яка має право на утримання за його рахунок. А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1500,00 грн. на дитину. Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Окрім того, в судовому засіданні відповідач визнав та пояснив, що він спроможний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а позивач погодилась на такий розмір аліментів. При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України). Разом з тим, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України, не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі - по 3000,00 грн. на дитину. Крім того, частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами - 20 липня 2021 року, то з 21 липня 2021 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитини повноліття. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК має сплатити судовий збір в сумі 908,00 грн. в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial