Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

22 травня 2019 року Харківський міський центр зайнятості звернулись до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості навчання. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що громадянин [PERSON] з метою отримання соціальних послуг звернувся до Харківського міського центру зайнятості де згідно поданої заяви від 13.06.2016 року йому був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. 17.06.2016 року він подав заяву про направлення його на професійне навчання за професією «Водій автотранспортних засобів». Відповідно до договору №2000/12/16 від 21.06.2016 року, укладеного між Харківським обласним центром зайнятості та Державним навчальним закладом «Харківський обласний навчальний центр підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК», [PERSON] було направлено в ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» на професійне навчання за професією «Водій автотранспортних засобів категорії «СЕ»» зі строком навчання з 23.06.2016 по 11.07.2016. На підставі наказу ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» від 23.06.2016 № 77-У його зараховано на професійне навчання. На підставі наказу ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» від 11.07.2016 № 83-У[PERSON] вважаєтесь таким, що закінчив навчання. Згідно виконавчого кошторису витрат на підвищення кваліфікації безробітних вартість навчання одного слухача становить 2331,86 грн. В заяві про надання статусу безробітного від 13.06.2016 року він зазначив та засвідчив власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, у тому числі не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та соціальних послуг. В додатку 1 до персональної картки безробітного міститься запис, що станом на 13.06.2016 в базі даних відсутні відомості про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Зазначений запис засвідчений спеціалістом центра зайнятості та відповідачем. У базі ЄІАС в закладці «Довідник ПОУ (ЄРДС)» внесено зміни від 06.11.2018, у зв`язку з чим встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 30.07.2004. Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 22 ФОП від 06.03.2019 року. Згідно відповіді на запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 30.07.2004, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 14.03.2019. За таких обставин, Відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості відносився до категорії зайнятого населення, а отже не мав права на отримання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Враховуючи викладене, директором Харківського міського центру зайнятості видано наказ № 166 від 13.03.2019 року про повернення коштів, виплачених на професійне навчання [PERSON] в розмірі 2331, 86 грн. З метою досудового врегулювання спору зазначений наказ разом з листом - претензією № ХМЦЗ-02-2346 від 14.03.2019 року було направлено на адресу [PERSON] з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку. Зазначений лист залишено без реагування. На момент подання позовної заяви сума боргу на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. У зв`язку з тим, що [PERSON] повідомив Харківський міський центр зайнятості, що він не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, та фактично перебуваючи у зазначеному статусі, ці обставини призвели до безпідставної виплати коштів на професійне навчання в розмірі 2331, 86 грн., які у відповідності до чинного законодавства підлягають поверненню Згідно ч.4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з [PERSON] вартість професійного навчання в розмірі 2331,86 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. на користь Харківського міського центру зайнятості. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року за позовною заявою відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачеві [PERSON] за останнім відомим місцем його реєстрації. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] з метою надання йому статусу безробітного звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою від 13.06.2016 року та йому був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. 17.06.2016 року він подав заяву до Харківського міського центру зайнятості про направлення його на професійне навчання за професією «Водій автотранспортних засобів». Відповідно до договору №2000/12/16 від 21.06.2016 року, укладеного між Харківським обласним центром зайнятості та Державним навчальним закладом «Харківський обласний навчальний центр підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК», [PERSON] було направлено в ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» на професійне навчання за професією «Водій автотранспортних засобів категорії «СЕ»» зі строком навчання з 23.06.2016 по 11.07.2016. На підставі наказу ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» від 23.06.2016 № 77-У [PERSON] зараховано на професійне навчання. На підставі наказу ДНЗ «Харківського обласного навчального центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» від 11.07.2016 № 83-У [PERSON] вважаєтесь таким, що закінчив навчання та йому видано свідоцтво серії 12 [NUMBER] від 11.07.2016 року щодо здобуття професії водій автотранспортних засобів категорії «СЕ». Згідно виконавчого кошторису витрат на підвищення кваліфікації безробітних вартість навчання одного слухача становить 2331,86 грн. 06.03.2019 року Харківським обласним центром зайнятості складено Акт № 22-ФОП розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до висновку якого, наданий статус [PERSON] є не обґрунтованим у зв`язку з тим, що він приховав відомості щодо реєстрації як ФОП, відносився до категорії зайнятого населення. Кошти, нараховані та перераховані [PERSON] на його особистий рахунок як допомога по безробіттю, в сумі 1047,74 грн. підлягають до повернення. Директором Харківського міського центру зайнятості видано наказ № 166 від 13.03.2019 року про повернення коштів, виплачених на професійне навчання [PERSON] в розмірі 2331, 86 грн. З метою досудового врегулювання спору зазначений наказ разом з листом - претензією № ХМЦЗ-02-2346 від 14.03.2019 року було направлено на адресу [PERSON] з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку, які отримані [PERSON] 22.03.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Зазначений лист залишено [PERSON] без реагування, грошові кошти не повернуто. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. У відповідності ст. 42 Господарського Кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно до ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» до видів соціальних послуг, які надає центр зайнятості, за цим законом та Законом України «Про зайнятість населення» відноситься професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості. Відповідно до ст. 7.1. Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітнихфінансування професійного навчання безробітних та пов`язаних із ним витрат здійснюється за рахунок коштів Фонду в межах затвердженого бюджету. Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд зобов`язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду. За таких обставин, Відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості відносився до категорії зайнятого населення, а отже не мав права на отримання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. У зв`язку з тим, що [PERSON] повідомив Харківський міський центр зайнятості, що він не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, та фактично перебуваючи у зазначеному статусі, ці обставини призвели до безпідставної виплати коштів на професійне навчання в розмірі 2331, 86 грн., які у відповідності до чинного законодавства підлягають поверненню. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківського міського центру зайнятості є законними та обґрунтованими та такими, що підлягаю до задоволення. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved