Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги станом на 18.09.2014 року в розмірі 3212 грн. 54 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі та просив позовні вимоги задоволити з врахуванням оплаченої заборгованості відповідачами в сумі 1700 грн.за спожиту електроенергію, Відповідачі в судове засідання не з»явились, попередньо подали до суду заяви про слухання справи без їхньої участі, вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просили врахувати часткову сплату заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 31.01.2012 року №580-20 гуртожитки передані на баланс КП «Дирекція замовника». Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, на вимоги КП «Дирекція замовника» відповідачі не уклали договір про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.24 ЖК УРСР житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Згідно ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч.1 ст.68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 179 ЖК УРСР визначає, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року із змінами, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 ( 572-92-п ), встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар)-згідно з договором найму (оренди);використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Внаслідок неналежного виконання споживачами - відповідачами зобов'язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 3212 грн. 54 коп. Однак, в процесі розгляду справи судом, відповідачами було оплачено частково заборгованість за електроенергію в сумі 1700 грн., що підтверджується копіями квитанції, а тому представник позивача просив позовні вимоги задоволити з врахуванням оплаченої заборгованості відповідачами в сумі 1700 грн. за спожиту електроенергію. Отже, слід стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача 1512 грн. 54 коп. Позовні вимоги відповідачі визнали в повному обсязі, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналогічно, відповідно до ч. 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» якщо сторона (її представник, повноваження якого не обмежені) визнавала обставини, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, суд посилається на це в рішенні як на підставу звільнення від доказування цих обставин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 509, 526, 527 Цивільного Кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року із змінами, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 ( 572-92-п ), Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.08.2004 року №1875-4 із змінами та доповненнями,

Outcome: approved