Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами 28.11.2013 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Хрупа Л.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представники відповідача за дорученням [PERSON] та адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали проти позову заперечували, мотивуючи свої доводи тим, що їх довіритель не має заборгованості перед позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі у їх сукупності, судом встановлено наступне: Відповідач був власником мобільного телефону № [NUMBER], проти чого сторона відповідачів не заперечувала. Між позивачем та відповідачем 21.12.2011 року укладено договір № 5650024, згідно з яким відповідач користувався послугами Інтернету, GRPS -послугами WAP.MMS(арк..9). Позивачем надано розрахунок на підставі з яким відповідач за період з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року мав заборгованість в сумі 276,16 гривень, сплатив 280,00 гривень. Вартість пакету коштує 249,17 гривень. Згідно з умовами укладеного договору розрахунок за користування послугами здійснюється по завершенню звітного місяця, тобто на початку травня 2013 року відповідач розрахувався з позивачем за квітень 2013 року. У відповідності до умов укладеного договору та у відповідності з тарифами, які надав позивач на підставі вимог суду, розрахунок за надання послуг Інтернету, GRPS -послугами WAP.MMS винен здійснюватися позивачем за його тарифним пакетом за 25Kb в сумі 0,3052 гривень(арк..67), згідно з наданою позивачем роздруківкою за номером відповідача 02.05.2013 року відповідач використав послуги Інтернету, GRPS -послуги WAP в обсязі 116.104 Kb (арк..70) Між тим, не враховуючи на ті обставини, що вартість наданих послуг фактично складає 116.104 Kb: 25Kb=4,64416* 0,3052=1,42 гривень, позивач виставив відповідачу рахунок за користування послугами в обсязі 116 104 Kb , відповідно не перевівши ці послуги у Gb на суму 1417,54 гривень. Суд не може погодитися з доводами представника позивача за дорученням Хрупи Л.І. в тій частині, що в розрахунку обсяг послуг вказано ,бо так прийнято в технічному відділку, бо надалі в тому ж розрахунку за 03.06.2013 року вказано 3600 b , за 03.06.2013 року 4543 b,за 03.05.2013 року також вказано 2200 b, тобто ніякий сотий дріб позивачем при розрахунках не застосувався. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Судом неодноразово роз»яснено сторонам вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно того, що обов»язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та вимог законодавцем покладено на сторони, судом докази тільки оцінюються та суд розглядає позовні вимоги виключно в їх межах. Судом запропоновано позивачу провести відповідним чином судову криміналістичну експертизу, з призначенням якої позивач не погодився. Суд вирішує спір по наявним у справі доказам і приходить до висновку, що позивачем обґрунтованість позовних вимог недоведена. Позивачем не враховано ті обставини, що відповідач користувався послугами Інтернету, GRPS -послугами WAP за допомогою стільникового телефону, можливість пам»яті яких є обмеженою. Згідно з матеріалами, які витребувані судом у позивача вбачається, що відповідач весь час користування послугами був сумлінним платником та добросовісним користувачем. Позивач надав суду звіт про платежі та баланс відповідача (арк..справи4-6) , згідно з яким відповідач добросовісно сплатив 06.06.2013 року 320,00 гривень,14.06.2013 року 330,00 гривень. У розрахунку, складеному позивачем (арк..8) вказано, що розрахунковий період триває до 16.06.2013 року. Суд приходить до висновку, що при виготовленні розрахунку до претензії мала місце арифметична помилка з боку Прат «МТС Україна», яка і стала підставою для звернення з позовними вимогами. Наявність в відповідача заборгованості позивач суду не довів, ніяких достеменних доказів надання послуг, в обсязі саме : 116 104 Kb, а не 116.104 Kb,як вказано в роздруківці(арк..70) суду не надав. Позивач вважає, що відповідач порушив прийняті на себе п.5 ст.33 Закону України « Про телекомунікації» та припинив сплату наданих йому послуг, у зв»язку з чим виникла заборгованість за надані послуги в сумі 2104,86 гривень. Позивач вважає ,що ним вжито належні заходи по досудовому врегулюванню спору, але відповідач заборгованість не сплатив. Суд приходить до висновку ,що доводи позивача щодо припинення відповідачем в односторонньому порядку виконання зобов»язань по сплаті послуг не доведені та застосування вимог ст.ст.525,526 ЦК України може поширюватися тільки при умові несплати за надані послуги та невиконані зобов»язання. На підставі ч1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов"язання, на підставі ст.610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"зання ( неналежне виконання). Суд приходить до висновку, що відповідач ,згідно з умовами укладеного договору не приймав на себе зобов»язання щодо сплати послуг, які він не отримав. Згідно зі ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» 1. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). 2. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. 3. Споживачі зобов'язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду. Згідно зі ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» 1. Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. 2. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. 3. Захист прав споживачів здійснюють спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи і установи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди. Стаття 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) 1. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. 2. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. 3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. 4. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. 5. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. 6. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. 7. Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов'язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення. 8. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). 9. Виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів. 10. Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. 11. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов'язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг). Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов'язань щодо їх оплати. 12. Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. 13. Вимоги цієї статті не поширюються на виконання робіт з гарантійного ремонту. Суд урахував той факт, що відповідач [PERSON], діючи в межах вимог діючого законодавства розірвав договір з позивачем та припинив користування послугами. Таким чином, дослідивши докази по справі і їх сукупності суд приходить до висновку, що підстав для їх задоволення не доведено і в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed