Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 11.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 9 листопада 1984 р., виданого згідно з розпорядженням виконавчого комітету Борівської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. від 9 листопада 1984 р. №207, позивач та її чоловік [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS], в рівних долях. [INFO] [PERSON] помер. Позивач як спадкоємець першої черги за законом має намір подати в Борівську ДНК заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, зокрема на 1/2 частину квартири. На теперішній час у вказаній квартирі значаться зареєстрованими позивач та її онук [PERSON] Після закінчення Борівської середньої школи в 2015 р. [PERSON] поїхав працювати до м. Харкова. Спочатку він спілкувався з позивачем та її чоловіком по телефону, але згодом став телефонувати все рідше, потім зв'язок зовсім обірвався. На дзвінки позивача він перестав відповідати. Приблизно з весни 2017 р. у позивача немає ніякого зв'язку з відповідачем та їй невідоме місце його проживання. Не проживаючи в даній квартирі, але будучи там прописаним відповідач порушує її особисті права на користування та розпорядження житлом на свій розсуд. Просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачу на праві приватної власності. 2. Позиції учасників справи Ухвалою судді від 16.10.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 15.11.2018 р. відзив на позовну заяву та пояснення від 3-ої особи до Борівського районного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляді справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України. Представник Борівської селищної ради Борівського району Харківської області проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] рівними долями належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 жовтня 1974 р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10). [PERSON] дійсно житель [ADDRESS]. і разом з нею зареєстровані: онук - [PERSON], що підтверджується копією довідки виконкому Борівської с/ради (а.с.11). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS], від 04.04.2018 р., 11.07.2018 р. та 05.10.2018 р., проведено обстеження даного домоволодіння і виявлено: за даною адресою прописані - [PERSON] та [PERSON], який після закінчення школи у 2015 р. виїхав у невідомому напрямку і по теперішній час за даною адресою не проживає; місцезнаходження [PERSON] на даний час невідоме (а.с.12-13,23). Згідно даних реєстру громади Борівської с/ради гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]., що підтверджується повідомленням Борівської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.17). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.163 ЖК УРСР, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5 ч.3 і ч.4 ст.71 цього Кодексу Згідно ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-ІV: «Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням…». Згідно ст.11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: «Орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці». Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до закону №175/97-ЕР від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Судом встановлено, що сторони мають родинні відносини, а саме: позивач - [PERSON] є рідною бабою відповідача [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи зареєстрованим за адресою: вул. [ADDRESS], не проживає там з 2015 р. При цьому, порушуючи права позивача як власника. Так, пред'явлення позову про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для його зняття з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved