Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 15.08.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. [PERSON] 16.11.2016 року звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - сина [PERSON] з нею - матір»ю, посилаючись на те, що подружжя (сторони) не досягли попередньої згоди про те, з ким з них буде проживати дитина. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали за первісним та зустрічним позовами відповідно, та, не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, просили позови задовольнити у повному обсязі. Представником 3 особи - Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації Ткаченко О.В. до матеріалів справи надано висновок від 01.02.2017 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] разом з матір»ю [PERSON] (позивачкою за зустрічним позовом) та заяву від 03.02.2017 року про розгляд справи за відсутності представника 3 особи (у зв»язку з відсутністю спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини). Заслухавши пояснення [PERSON] та його представника [PERSON], [PERSON] та її представника [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON], що підтверджується довідками від 22.11.2016 року №923 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, згідно яких [PERSON] разом з сином [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] що не заперечується [PERSON], тощо. Як стверджують сторони, починаючи з кінця 2014 року вони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та з того часу проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце сварки, непорозуміння з різних питань сімейного життя; обидва подружжя наполягають на розірванні шлюбу, стверджуючи, що поновлення сімейних стосунків і збереження сім"ї сторін є неможливими; відповідач [PERSON] зустрічний позов також визнав повністю і не заперечує проти визначення місця проживання сина [PERSON] - разом з матір»ю - [PERSON] Згідно висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 01.02.2017 року №101-1005/03 - вважається за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матір»ю [PERSON]. Суд вважає, що встановлені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу; сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає; відповідач [PERSON] фактично погоджується з тим, що місце проживання сина [PERSON] визначається за згодою батьків, тобто після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір»ю - [PERSON], тому позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] мають бути задоволені. Відповідно до положень ст.113 СК України відповідачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення її дошлюбного прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved