Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування своїх вимог вказала, що заявниця [PERSON] народилася 14 квітня 1987 року в с. Руська Іванівка Білгород Дністровського району Одеської області в сімї матері [PERSON] та батька [PERSON]. В своєму свідоцтві про народження матірю вказана [PERSON]. На момент народження заявниці її мати не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком, тому в актовому записі про її народження відомості про батька записані зі слів матері, а саме вказано: батько [PERSON]. Її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Так, вони проживали однією сім'єю в с. Руськоіванівка Білгород Дністровського району Одеської області, ввели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Окрім заявниці, у батьків народилось двоє дітей: брат [PERSON], [INFO], та сестра [PERSON], [INFO], яка померла 29.03.2011 року. Прізвище батька в їх свідоцтвах про народження також було записано зі слів матері. Разом її батьки проживали до 04.04.2005 року, до дня смерті батька [PERSON], 29.04.2015 року померла мати заявниці. Протягом свого життя батько [PERSON] визнав заявницю своєю дочкою та відповідно і спілкувався як з дочкою. Після смерті батька заявниці [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 4,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на ділянці №89 масиву №25 на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала йому на підставі державного акту серії ЯА №159206, виданого Білгород Дністровською райдержадміністрацією 01.02.2005 року. За свого життя [PERSON] заповіту не склав. Заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк заявниця не подала, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вона як неповнолітня на момент смерті батька, прийняла спадщину. Окрім заявниці, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька, немає. Коли [PERSON] звернулася до Білгород- Дністровської районної державної нотаріальної контори з метою відкриття спадкової справи та подання заяви про прийняття спадщини, їй було розяснено згідно листа від 01.02.2017 року про її право звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, з метою успадкування земельної ділянки. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримали повністю в тому ж обсязі та з тих же підстав. Представник заінтересованої особи Руськоіванівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області [PERSON] не зявився до зали судового засідання, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без представника. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на час народження заявниці, а саме 1987 році її батьки [PERSON] та [PERSON], спільно проживали однією сімєю в незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання однією сімєю окрім заявниці в них народилася ще двоє дітей [PERSON], [INFO], котрий був зареєстрований за прізвищем матері «Ананій» та донька [PERSON], [INFO], прізвище якої було зазначено матері «Ананій». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема увійшла земельна ділянка площею 4,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на ділянці №89 масиву №25 на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №159206, виданого Білгород Дністровською райдержадміністрацією 01.02.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому заявниця [PERSON], в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, як неповнолітня на момент смерті батька, прийняла спадщину. Однак оформити спадщину після смерті [PERSON], заявниця [PERSON] позбавлена можливості, оскільки відповідно до листа завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] вих..№ 78/02-17 від 01.02.2017 року не встановлено родинний зв'язок зі спадкодавцем. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, заявниця звернулася з заявою до суду та просить встановити факт батьківства [PERSON], померлого 04 квітня 2005 року в с. Руськоіванівка, Білгород Дністровського району, Одеської області, відносно [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення й інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства\~\~(материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно п. 3 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення\~\~спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Крім того, така правова позиція викладена і в Постанові Верховного суду України від 25 лютого 2015 року по справі № 6-20цс15. Згідно ч. 2 ст. 53 КпШС України (в редакції 1969 року) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Також в ч. 3 вказаної статті зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання\~\~ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Встановлення батьківства у відношенні осіб, які досягли повноліття, допускається тільки з їх згоди. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Факт батьківства [PERSON], [INFO], померлого 04 квітня 2005 року в селі Руськоіванівка Білгород - Дністровського району Одеської області, відносно [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], Білгород - Дністровського району Одеської області, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: - Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть в якому зазначено, що [PERSON], народився 24 серпня 1953 року, який 04 квітня 2005 року помер в с. Руськоіванівка, Білгород Дністровського району Одеської області; - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], де в графі батьки зазначені: мати [PERSON], батько [PERSON] (рос. мовою), що підтверджує родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] оскільки по батькові заявниця зазначена «Павлівна» /а.с. 7/; - свідоцтвом про базову загальну середню освіту виданого [PERSON] серії СК №21623960 виданого 20 червня 2003 року та додатком до свідоцтва про базову загальну середню освіту №533878 в тім, що у 2003 році вона закінчила Тузлівський навчально- виховний комплекс «Загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, школу інтернат ліцей» Татарбунарського району Одеської області /а.с.12/; - Довідкою №109 від 06.11.2017 року, виданої комунальним закладом "Тузлівський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей", згідно якої [PERSON], [INFO], навчалася з 14.09.1995 по 23.06.2003 роки в Тузліввській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів. За період навчання у канікулярний час перебувала за адресою: Б-Дністровський район с. Р.-Іванівка, вул. Комсомольська, 118; - Витягами з погосподарських книг за 1991-1995 роки по вул. Комсомольська, 118 в селі Руськоіванівка, за 1996-2005 роки по вул. Комсомольська, 116 в селі Руськоіванівка, головою господарство значиться [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO], значиться як донька [PERSON]. Крім того факт батьківства підтвердили свідки[PERSON], [PERSON] та [PERSON], які надали до суду зави засвідченні секретарем Руськоіванівської сільської ради, в яких вказали, що [PERSON] є батьком [PERSON], а остання його донькою, та вказали, що [PERSON] навчалася в школі інтернат та під час канікул постійно знаходилась з батьком [PERSON] На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved