Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно Красиленко С.М. про визнання права власності на земельну ділянку. Позов мотивує тим, що ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 17.06.2008 року у справі № 2-895/2008 року за нею було визнано право приватної власності , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку площею 0,76 га, кадастровий номер [NUMBER], державний акт серії [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,42 га, кадастровий номер [NUMBER], державний акт серії [NUMBER], що розташовані на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області. При зверненні до відділу у Бершадському районні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та до державного реєстратора прав на нерухоме майно Бершадської міської ради було встановлено, що була допущена помилка при присвоєнні кадастрового номера одній із земельних ділянок, а саме розміром 0,76 га. Допущену помилку виявлено центром надання адміністративних послуг. При отриманні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2017 року встановлено, що земельна ділянка розміром 0,7646 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області має кадастровий номер [NUMBER]. Оскільки кадастровий номер земельної ділянки розміром 0,7646 га різниця в ухвалі Бершадського районного суду Вінницької області та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку , яку успадкувала після смерті матері , а тому звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,7646 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області та яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належав [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача -Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Рябцун С.В. в судове засідання не з"явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що кадастровий номер [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,7646 у 2008 році присвоєно помилково, так як відповідна земельна ділянка знаходиться в іншому кадастровому кварталі. При розгляді справи Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області покладається на розсуд суду та просять розглянути справу у відсутність представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області . Представник відповідача - Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Третя особа - державний реєстратор Красиленко С.М., надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, при розгляді справі покладається на розсуд суду. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 17.06.2008 року у справі № 2-895/2008 визнано укладену між [PERSON] та Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області мирову угоду, за якою за [PERSON] визнано право приватної власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,76 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,42 га , державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Бажаючи зареєструвати право власності на земельну ділянку позивачка звернулася до центру надання адміністративних послуг, де отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2017 року, з якого встановлено, що земельна ділянка розміром 0,7646 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області має кадастровий номер [NUMBER]. 04.10.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Красиленко С.М. відмовив позивачці [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], оскільки кадастровий номер у правовстановлюючому документі - ухвалі № 2-895/2008 від 17.06.2008 року не відповідає кадастровому номері вказаному у витязі з ДЗК, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.10.2017 року. Зважаючи на вказані обставини позивачка просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,7646 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області та яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належав [PERSON], яка померла [INFO]. У відповідності з вимогами ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1)визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обов"язку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачка при подачі позову до суду визначила спосіб захисту свого порушеного права, а саме просила визнати право власності, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку розміром 0,7646 га, розташовану на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Однак суд вважає, що даний спосіб захисту порушеного права позивачка реалізувала у 2008 році при зверненні до суду з позовом до Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадщину. У даній справі № 2-895/2008 ухвалою суду від 17.06.2008 року визнано укладену між [PERSON] та Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області мирову угоду, за якою за [PERSON] визнано право приватної власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,76 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Дана ухвала не змінена та не скасована. Крім того, позивачем не були оскарженні дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не наділений повноваженнями згідно чинного законодавства вийти за межі позовних вимог при розгляді справ позовного провадження. У даному випадку позивач розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, однак, невірно вибрав спосіб захисту свого права. Враховуючи той фактор, що позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права не дає суду підстав для задоволення позову у зв"язку з необгрунтованістю позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed