Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської ради, ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить змінити договір найму квартири [ADDRESS], визнати [PERSON] наймачем двох житлових кімнат площею 12 кв.м. і 11 кв.м. з лоджією, зобов'язати виконком Житомирської міськради та ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир" укласти з [PERSON] окремий договір найму двох житлових кімнат площею 12 кв.м. та 11 кв.м. з лоджією і відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1987 року позивачка проживає в квартирі [ADDRESS], яку згідно ордеру від 23.06.1987р. отримала її мати - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. 04.09.2012р. позивачка звернулася до виконкому Житомирської міськради з проханням змінити договір найму спірної квартири, однак листом від 28.09.2012р. їй було відмовлено, з посиланням на те, що укласти окремий договір можливо лише за згодою інших членів сім'ї, що проживають в спірній квартирі. 23.09.2014р. [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с.147), згідно якої п.3 прохальної частини позовної заяви виклала в такій редакції: «Визнати [PERSON] наймачем кімнати площею 12,1 кв.м. Побутові приміщення залишити в спільному користуванні». Згідно заяви про зменшення позовних вимог від 04.12.2014р. [PERSON] виклала в новій редакції пункти 3,4 прохальної частини позовної заяви (а.с.187) та просила суд: п.3. визнати її наймачем житлової кімнати площею 12,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] передати їй ключі від цієї кімнати і вхідних дверей зазначеної квартири; п.4. зобов'язати виконавчий комітет Житомирської міської ради, ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», КВЖРЕП-13 укласти з [PERSON] окремий договір найму кімнати площею 12,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS] і відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок. Під час розгляду справи залучено співвідповідача КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство» №13 Житомирської міської ради та третіх осіб - орган опіки та піклування Житомирської міської ради, [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON]. Після порушення провадження у справі [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву (а.с.58-59), в якій просять суд на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України визнати відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом - квартирою [ADDRESS], мотивуючи зустрічні позовні вимоги тим, що відповідачі в спірній квартирі не проживають на протязі тривалого часу, що підтверджується довідкою навчального закладу, згідно якої відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та її представник підтримали вимоги первісного позову та заперечили проти задоволення зустрічного позову. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти доводів та вимог первісного позову та підтримали зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання в Райківській ВК №73, надіслав до суду заяву згідно якої заперечив щодо зміни договору найму житла (а.с. 47). Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради згідно заяви від 23.09.2014р. просила відмовити у задоволенні первісного позову. Відповідно до заяви від 04.12.2014р. представник виконавчого комітету просила прийняти рішення відповідно до норм чинного житлового законодавства (а.с. 142, 185). Згідно заяви від 23.09.2014р. представник ТОВ КК «Коменерго- Житомир» заперечив щодо позову в частині зобов'язання ТОВ КК «Коменерго- Житомир» укласти з позивачем договір найму (а.с. 140). Третя особа [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] заперечила щодо задоволення первісного позову та просила задовольнити зустрічний позов. Представник органу опіки та піклування належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.1987р. [PERSON] із сім'єю, що складається з шести чоловік - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], отримала ордер на квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). З довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» №1369 від 01.10.2013р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 60). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 27.12.2010р. у справі №2-2177/10 (а.с.79-80) відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб - ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», органу опіки та піклування Житомирської міської ради, [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням та задоволено зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення: зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON] та її неповнолітніми дітьми квартирою [ADDRESS], шляхом передачі їм ключів від вхідних дверей квартири; вселити [PERSON], [PERSON] та її неповнолітніх дітей в квартиру [ADDRESS] (а.с. 79 - 80). Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.03.2011р. (а.с.81-82). Відповідно до акту державного виконавця від 21.07.2011р. [PERSON] зобов'язано передати ключі від вхідних дверей квартири [PERSON] та [PERSON] (а.с. 77). Згідно акту державного виконавця від 14.09.2011р., встановлено вселення [PERSON], [PERSON] та її неповнолітніх дітей в квартиру [ADDRESS] (а.с.76). 17.10.2014р. [PERSON] видано виконавчий лист на виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 27.12.2010р. у справі №2-2177/10 та ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 24.10.2014р. поновлено строк для пред'явлення вказаного виконавчого листа (а.с. 211 - 212). Відповідно до акту державного виконавця від 28.11.2014р. при виході державного виконавця за адресою: квартира [ADDRESS] встановлено, що вселено [PERSON] та її дітей в спірну квартиру (а.с.208). Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до вимог ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається КМУ і Федерацією професійних спілок України. Як встановлено ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Жиле приміщення, що надається громадянам для проживання згідно ст. 50 ЖК України має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Згідно ч.2 ст. 50 ЖК України при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими дев'яти років, крім подружжя. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Пунктом 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 встановлено, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Відповідно до постанови Виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок №4 від 07.01.1985р. середня забезпеченість житловою площею в м.Житомирі становить 7,5 кв.м. на 1 жителя (а.с.130-131). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 98 - 99) вбачається, що загальна житлова площа квартири становить 49,1 кв.м. Позивачка за первісним позовом просить визнати її наймачем житлової кімнати площею 12,1 кв.м. Враховуючи, що в спірній квартирі, крім [PERSON] та її дітей, зареєстровано ще 6 осіб, на кожну з цих осіб припаде житлова площа у розмірі 6,2 кв.м. Таким чином, визнання [PERSON] наймачем житлової кімнати площею 12,1 кв.м. та укладення з нею окремого договору найму призведе до штучного погіршення житлових умов та порушить житлові права решти зареєстрованих в спірній квартирі осіб, й стане підставою для постановки їх на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. Слід також зазначити, що позивачка за первісним позовом просить виділити їй кімнату площею 12,1 кв.м. для проживання разом з синами - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що згідно ч.2 ст.50 ЖК України не допускається. Таким чином, в задоволенні первісного позову [PERSON] про зміну договору найму квартири, визнання наймачем та зобов'язання укласти окремий договір найму кімнати площею 12,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS] слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи той факт, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт перешкоджання [PERSON] у користуванні спірною квартирою з боку [PERSON], що підтверджується рішеннями суду у справах №2-2177/10, № 2-2803/11, №2-п-21/12, №2-1820/12 (а.с. 79 -82, 91 - 96), відповідями на звернення до органів МВС про вчинення злочину (а.с.85 - 86), поясненнями [PERSON], яка підтвердила що замінила вхідні двері до спірної квартири та замок, при цьому нові ключі [PERSON] не надала, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісних позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] передати [PERSON] ключі від квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.64 Житлового Кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів родини наймача відносяться дружина наймача, їх діти і батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є членом сім'ї померлого наймача, зареєстрована разом з дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у спірній квартирі, при цьому, інтересу до цього житла на протязі тривалого часу не втратила. З довідки КП «ЖОМБТІ» від 27.11.2012р. №1363 вбачається, що [PERSON] зареєстрованих будинків у м.Житомирі на своє ім'я не має (а.с. 18). Згідно зі ст. 71 ЖК України жиле приміщення за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей зберігаються протягом шести місяців, а якщо вони відсутні більше шести місяців з поважних причин, то цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у випадку спору - судом. Приписами ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як було зазначено вище, рішеннями суду у справі №2-2177/10, а також відповідями на звернення до органів МВС про вчинення злочину підтверджується факт перешкоджання [PERSON] у доступі до спірної квартири після її вселення. Покази свідка [PERSON], яка стверджувала, що [PERSON] ніхто не створював перешкоди у доступі до квартири [ADDRESS], не спростовують вказаних вище письмових доказів. Згідно з роз'ясненнями, що наведені у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України; змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Оскільки [PERSON] та [PERSON] пред'явлено зустрічний позов на підставі ст. 71 ЖК України, і вони не заявляли вимоги про визнання відповідачки за зустрічним позовом такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тієї підстави, що вона вибула на інше місце проживання (ст. 107 ЖК України), суд не бере до уваги їх твердження про те, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно пояснень сторін та представленими суду доказами встановлено, що [PERSON] вибула на інше місце проживання не за власним бажанням і не може користуватися спірним житлом у зв'язку з перешкодами, які створює відповідач [PERSON], а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю.

Outcome: partial