Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради про зобов"язання вчинити певні дії. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вона зі своєю сім»єю з дитинства проживала в [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], уродженка с. Бранів Корецького району Рівненської області була наймачем квартири [ADDRESS], в якій проживала та була прописана з 12.06.1996 року та по день її смерті [INFO]. [PERSON] була сусідкою її сім»ї, так як квартира [ADDRESS] межує через стінку із її квартирою [NUMBER]. У [PERSON] з її сім»єю були дуже теплі стосунки, вони ходили один до одного в гості, дуже часто обідали і вечеряли разом. [PERSON] постійно наглядала за нею і дуже любила, бо в неї не було дітей та рідних, а вона була їй як рідна внучка. Починаючи з 2005 року вона почала постійно проживати разом з [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] як член її сім»ї, повністю займалась по господарству, прибирала в квартирі, купувала ліки, продукти харчування, предмети першої необхідності, скрізь і всюди її супроводжувала, готувала їй їжу, оскільки [PERSON] була одинока, похилого віку, хворіла і потребувала постійної допомоги. Вселення в її квартиру було обумовлене проханням [PERSON] і було пов'язано з тим, щоб вона її доглядала до смерті, а [PERSON] мала намір приватизувати квартиру і на її ім»я зробити заповіт, так як у неї не було дітей і нікого з родичів. Вона стала проживати з [PERSON] у її квартирі з початку 2005 року на правах члена сім'ї наймача, виконувала всі обов»язки члена сім»ї наймача, але прописаною залишалася в квартирі батьків [ADDRESS] до 28.01.2014 року, оскільки [PERSON] не змогла прописати її в своїй квартирі з об»єктивних причин, які не залежали від її волі. [INFO] [PERSON] померла. Ще до своєї смерті [PERSON] хотіла приватизувати належну їй на праві найму квартиру [ADDRESS] і скласти заповіт на її ім»я, але через те, що будинок був віднесений до аварійного, їй відмовляли в приватизації квартири і також саме через це вона не змогла зареєструвати її в своїй квартирі. За життя та після смерті [PERSON], вона проживала та продовжує проживати у [ADDRESS]. Як до смерті наймача [PERSON], так і після її смерті вона підтримує квартиру у належному стані, здійснює поточний ремонт, регулярно оплачує комунальні послуги. Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради і має загальну площу 14,5 кв.м., крім того, знаходиться у будинку, який потребує капітального ремонту, а коштів у комунального підприємств на це немає. Після смерті [PERSON] і до цього часу договір найму на [ADDRESS] ні з ким не заключався (переукладався). Іншого житла у користуванні і власності у неї не має, спірна квартира - це єдине місце її проживання. Оскільки вона з початку 2005 року постійно проживала з [PERSON] і до дня її смерті [INFO] в одній квартирі, як член її сім'ї, вважає, що набула право користування нею. Просить суд визнати її членом сім»ї [PERSON], наймача жилого приміщення - квартири [ADDRESS], померлої [INFO], визнати за нею право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], зобов»язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради укласти з нею договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. 22.05.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненськох області подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача - адвокат Волошин І.В. в судовому засіданні подав письмову заяву про уточнення позовних вимог [PERSON], в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO] членом сім»ї [PERSON], наймача жилого приміщення - квартири [ADDRESS], померлої [INFO], визнати за [PERSON], [INFO] право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], зобов»язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради підготувати відповідне рішення на надання дозволу на укладення Житлово-комунальним підприємством «Західне» з [PERSON], [INFO] договору найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS]. Уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задоволити. Представник Виконавчого комітету Рівненської міської ради - Барциковська Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити у їх задоволенні за недоведеністю позовних вимог, оскільки на її думку у справі не достатньо доказів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги. Представник Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради - Мазур Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити у їх задоволенні за недоведеністю позовних вимог, оскільки в матеріалах справи на її думку не достатньо доказів. Заслухавши представника позивача і представників відповідачів, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Бранів Корецького району Рівненської області була наймачем квартири [ADDRESS], в якій проживала та була прописана з 12.06.1996 року та по день її смерті [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується листом вх. № 3647/15.1-01.07 Рівненського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 20.04.2017 року про наявність актового запису про смерть [PERSON] № 887 від 22.05.2007 року, яка померла [INFO] у м. Рівне (а.с. 18). Починаючи з 2005 року позивач почала постійно проживати разом з [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] як член її сім»ї, повністю займалась по господарству, прибирала в квартирі, купувала ліки, продукти харчування, предмети першої необхідності, скрізь і всюди її супроводжувала, готувала їй їжу, оскільки [PERSON] була одинока, похилого віку, хворіла і потребувала постійної допомоги. Вселення в її квартиру було обумовлене проханням [PERSON] і було пов'язано з тим, щоб позивач її доглядала до смерті, а [PERSON] мала намір приватизувати квартиру і на ім»я позивачки зробити заповіт, так як у неї не було дітей і нікого з родичів. Позивачка стала проживати з [PERSON] у її квартирі з початку 2005 року на правах члена сім'ї наймача, виконувала всі обов»язки члена сім»ї наймача, але прописаною залишалася в квартирі своїх батьків [ADDRESS] до 28.01.2014 року, оскільки [PERSON] не змогла прописати її в своїй квартирі, оскільки будинок був віднесений до аварійного, а тому в приватизації квартири [PERSON] було відмовлено. За життя та після смерті [PERSON] позивач проживала та продовжує проживати у [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується актом затвердженим начальником ЖКП «Західне» [PERSON] від 10 квітня 2017 року (а.с. 15). Позивач підтримує квартиру [ADDRESS] у належному стані, здійснює поточний ремонт, регулярно оплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій, з яких вбачається, що заборгованість по комунальним послугам відсутня (а.с. 19). Після смерті [PERSON] і до цього часу договір найму на [ADDRESS] ні з ким не заключався (переукладався), що підтверджується довідкою №202 від 19.04.2017 року, виданою начальником ЖКП «Західне» [PERSON] (а.с. 16). Свідок [PERSON], яка є матір»ю позивачки в судовому засіданні дала покази, що з 2005 року і по даний час її донька - [PERSON] проживає в квартирі [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] рахувала [PERSON] за внучку, опікувалася нею. Вселення в дану квартиру було обумовлене проханням [PERSON] і пов»язане з тим, щоб її [PERSON] доглядала до смерті, а [PERSON] мала намір приватизувати квартиру та зробити заповіт на ім»я позивачки. На даний час у позивачки іншого житла у користуванні (власності) не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що вона є подружкою матері позивачки, часто приходила в гості до сім»ї позивачки, оскільки її донька ровесниця із позивачкою, які добре товаришують. Вказала, що знала і бачила [PERSON], яка була сусідкою [PERSON] та [PERSON] [PERSON] мала гарні відносини із позивачкою, вважала її за внучку, оскільки в самої не було рідних. Позивачка з початку 2005 року проживала з [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] за її життя і на даний час проживає там. Крім того, пояснила, що позивачка вселилася в квартиру [PERSON], оскільки вона доглядала за бабусею, а остання мала намір скласти заповіт на позивачку. Інших осіб, які претендують на користування даною квартирою немає. Вказала, що на даний час у позивачки іншого житла у користуванні (власності) не має. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання її членом сім'ї [PERSON], як наймача жилого приміщення - квартири [ADDRESS], оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що основний наймач квартири [ADDRESS] [PERSON] дала згоду на вселення та проживання [PERSON] в даному жилому приміщенні, де [PERSON] стала постійно проживати, вела з наймачем спільне господарство, мала загальні витрати, що свідчить про сформовані стійкі сімейні відносини між вказаними особами. Так, рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") від 3 червня 1999 року, справа № 1-8/99 визначено, що Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Таким чином, статус члена сім'ї власника житла не є постійним, а встановлення його наявності пов'язується не тільки з кровною спорідненістю, а й додатковими критеріями. Статтею 65 ЖК УРСР передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року [NUMBER]( зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 року [NUMBER], від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 р. у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (частини 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Отже, суд вважає, що оскільки наймач жилого приміщення - квартири [ADDRESS] [PERSON], [INFO] померла, у члена його сім'ї [PERSON] є право вимагати визнання її наймачем, оскільки це не визнається відповідачами. Суд вважає також необхідним захистити законні права позивача [PERSON] та зобов'язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради підготувати відповідне рішення на надання дозволу на укладення Житлово-комунальним підприємством «Західне» з [PERSON], [INFO] договору найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved