Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач в жовтні 2018р. звернувся з позовом в суд про стягнення з Держави України через Державну казначейську службу України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 18000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, щослідчим Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Ріпак А.М. ведеться досудове розслідування, внесене до ЄРДР під №12018140060001151 від 30.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, де він до цього часу не є потерпілим, хоча йому завдано значну матеріальну та моральну шкоду, чим грубо порушено ч.2 ст.55 КПК України та постанову Пленуму ВСУ від 02.07.2004р. №13. Вже протягом пів року триває повна бездіяльність у даному кримінальному провадженніслідчого Ріпак А.М., що вже є протиправним та грубим порушенням його прав як потерпілого та не проводяться усі необхідні слідчі дії. Слідчий не допитала його у якості потерпілого, що є грубим порушенням п.6 ч.1 ст.56 КПК України; не вручила йому пам'ятку про процесуальні права та обов'язки потрепілого; не провела перехресний допит його та [PERSON], [PERSON]; не здійснила вихід на місце вчинення кримінального правопорушення та не зафіксувала невиконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02.03.2016р. щодо зобов'язання [PERSON], [PERSON] здійснити демонтаж самочинно реконструйованого балкону; він не отримував жодної повіски від слідчого про виклик на допит як потерпілого та не провела жодних інших необхідних слідчих дій. Постановою слідчого Ріпак А.М. від 27.06.2018р. закрито кримінальне провадження №12018140060001151 від 30.03.2018 року за ніби то відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 16.07.2018р. у справі №462/4260/18 скасовано постанову слідчого Ріпак А.М. від 27.06.2018р. та поновлено досудове розслідування, з підстав того, що слідчим під час проведення досудового розслідування не була проведена жодна слідча дія у порядку, який передбачений КПК України. Вбачає, в діях слідчого Ріпак А.М. зловживання владою, службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам і його інтересам та містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.Незаконними, протиправними діями слідчого Ріпак А.М. йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушення режиму сну, через повну бездіяльність слідчого, його умисел на закриття кримінального провадження за ніби то відсутністю ознак кримінального правопорушення, що негативно вплинуло на звичний ритм його життя. За наведеного, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 18000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав відповідь на відзив Державної казначейської служби України та заяву, в якихпозов підтримує у повному обсязі, просить такий задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача - Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач подав до суду відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оглянувши справу №462/4260/18, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Частиною 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 16.07.2018 року у справі №462/4260/18 скасовано постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Ріпак А.М. від 27.06.2018 року про закриття кримінального провадження №12018140060001151 від 30.03.2018 та матеріали кримінального провадження №12018140060001151 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування. Як вбачається з даної ухвали, судом встановлено наступні обставини: що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], треті особи - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, [PERSON], про приведення до попереднього стану квартири шляхом демонтажу самочинно розширеного балкону було зобов'язано [PERSON] і [PERSON] власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів 1,05Х3,50 м. 28.03.2018 року до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області надійшло подання державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львов ГТУЮ у Львівській області Панчишин В.Р. про внесення відомостей в ЄРДР, які містяться у вказаному поданні щодо дій [PERSON], які містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 30.03.2018 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Іващенко Л.В. були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140060001151 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 27.06.2018 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Ріпак А.М. винесла постанову, якою закрила кримінальне провадження № 12018140060001151 від 30.03.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження слідчим під час проведення досудового розслідування не була проведена жодна слідча дія у порядку, який передбачений КПК України. Слідчий під час досудового розслідування обмежився лише долученням до матеріалів кримінального провадження документів, які були надані державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львов ГТУЮ у Львівській області Панчишин В.Р. За таких обставин, вважає, що слідчим передчасно, без проведення слідчих дій, тобто фактично без проведення досудового розслідування була винесена оскаржувана постанова. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. За ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У п.10-1 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність" . Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до повноважень органів Державної казначейської служби України, визначених ст. 43 Бюджетного кодексу України, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України. Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду ( підпункт 5 пункту 4 цього Положення ). У відповідності до п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не представлено належних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди в сумі 18000 грн., з врахуванням обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, внаслідок бездіяльності слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Ріпак А.М., та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач в рахунок відшкодування моральної шкоди надто велика та підлягає зменшенню, а тому необхідно стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди. На підставі наведеного та

Outcome: partial