Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Голова сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» безпідставно набуті грошові кошти в сумі 22\~569,18 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 5,19 га, яка розташована на території Марївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. 31.10.2012 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» укладений договір оренди землі. За усною домовленістю між сторонами 02.11.2012 року відповідачу виплачена авансом в рахунок майбутніх періодів орендна плата в розмірі 23\~736,30 грн., в тому числі 20\~000 грн. йому безпосередньо готівкою та 3736,30 грн. сплачений податок з доходів фізичної особи. Таким чином станом на 02.11.2012 року СВК «Нива», як орендар провів повний розрахунок по орендній платі за весь строк дії договору. Однак, у вересні 2016 року, внаслідок помилки працівників бухгалтерії, в рахунок орендної плати відповідачу помилково виплачено 22\~569,18 грн. Після виявлення помилки 22.10.2016 року СВК «Нива» направила [PERSON] лист з пропозицією повернути виплачені помилково кошти або укласти додаткову угоду до договору оренди про продовження строку оренди. В добровільному порядку відповідач кошти не повернув тому він звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та надала пояснення відповідно до викладених в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали оскільки відповідач вважає їх нарахованими та виплаченими позивачем на законних підставах. Проведення одноразового, повного грошового розрахунку по орендній платі за весь строк користування земельною ділянкою договором оренди не передбачено. В видатковому касовому ордеру на суму 20\~000.00 грн. зазначено в рахунок орендної плати за земельний пай майбутніх періодів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює бухгалтером з 2004 2005 року. Вона нараховує орендну плату згідно рішення правління, в залежності від економічного стану СВК «Нива». Договори вона не заключає, їх заключає господарство та юрист, тексти договору вона на память не знає, договір оренди не мінявся. Людина попрохала дати наперед орендну плату. Договором це не заборонено. На підставі його письмової заяви йому було виплачено наперед орендну плату. Було рішення правління про збільшення орендної плати з 4000 грн. на 5500 грн. на підставі цього доплачували тим громадянам, які не брали орендну плату наперед. Вона не зрозуміла голову і помилково нарахувала кошти позивачу, потрібно було рахувати йому по 4000 за рік, а вона рахувала по 5500 грн. У них ведеться книга, де визначається борг господарства по виплаті орендної плати. З кожним роком при виплаті борг зменшується. Заборгованості по орендній платі відносно [PERSON] на сьогоднішній день не має.\~\~\~ Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з протоколу № 2 загальних зборів членів СВК «Нива» від 09.08.2016 року обрано головою правління СВК «Нива» [PERSON]. (а.с.4). На підставі Державного акта серії 11-КР № 013917 на право приватної власності на землю 31.10.2012 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» укладений договір оренди землі № 74. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Компаніївському районі , про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 352288304002705 від 21.12.2012 року. (а.с. 5-6). Актом приймання передачі земельної ділянки в оренду від 31.10.2012 року передано земельну ділянку в оренду терміном на 5 років.(а.с. 7). Як вбачається з п. 4.1. Договору орендна плата визначена сторонами у розмірі 3,7 % від грошової вартості земельної ділянки, що складає 4\~747.26 грн. За п»ять років оренди земельної ділянки орендна плата становить 23\~736.30 грн. Податок з доходів фізичних осіб з цієї суми відповідно 3 736.30 грн. Згідно видаткового касового ордеру № 199 від 02.11.2012 року [PERSON] було виплачено в рахунок орендної плати за земельний пай майбутніх періодів 20\~000 грн. (а.с.8). Платіжним дорученням за № 607 від 02.11.2012 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Нива», як податковий агент, перерахував на користь держави податок на доходи з фізичних осіб з орендної плати за земельні паї за 2012 рік повністю в сумі 36\~000 грн. Сплачений податок з доходів фізичних осіб в розмірі 3 736.30 грн. входив в загальну суму нарахованої [PERSON] в 2012 році орендної плати. (а.с.9). Згідно платіжної відомості № 172-а за вересень 2016 року та видаткового касового ордеру від 15.09.2016 року представнику [PERSON] - [PERSON] була виплачена орендна плата в сумі 11 169,18 грн та орендна плата за земельний пай за 2017 рік в розмірі 11\~400 грн., а всього 22\~569,18 грн. (а.с.10,11). В судовому засіданні факт отримання коштів за оренду земельної ділянки відповідачем не заперечувався, зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 31.10.2012 року щодо збільшення розміру орендної плати ним не укладались. Листом від 22.10.2016 року за № 85 відповідача повідомлено щодо помилкової виплати орендної плати в сумі 22\~569,18 грн. та необхідності її повернення. (а.с.13). Витягом з протоколу № 11 засідання правління СВК «Нива» від 08.12.2012 року встановлено, що головою правління [PERSON] прийнято рішення про виплату орендної плати в розмірі 3,7 % (згідно нових договорів) проводити відразу після укладення нового договору. (а.с.49). З витягу протоколу № 5 засідання правління СВК «Нива» від 05.11.2015 року встановлено, що правлінням кооперативу вирішено виплатити додатковий розмір орендної плати за земельний пай (додатково до договору) в сумі 3888,46 грн. на кожен повний земельний пай, окрім орендодавців, які отримали орендну плату наперед за весь період оренди. (а.с.50). Суд не бере до уваги наданий відповідачем витяг з протоколу № 5 засідання правління СВК «Нива» від 05.11.2015 року, оскільки він не містить підпису секретаря про те, що з оригіналом вірно. (а.с. 67). Правовідносини, які склались між сторонами, регулюються Законом України "Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Податковим кодексом України. Згідно ст. ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ст. 21 Закону). Статтею 23 Закону передбачена можливість зміни орендної плати за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Протягом строку дії договору оренди земельної ділянки сторонами зміни до договору оренди не вносились, розмір орендної плати не переглядався, тобто виплата [PERSON] у вересні 2016 року 22 569,18 грн. є набуттям ним майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи і потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. При цьому, згідно з приписами частини 2 статті 1212 ЦК України ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року по справі № 6-88цс13 зазначено, що зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна. б) набуття або збереження за рахунок іншої особи. в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Обєктивними умовами виникнення зобовязань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, зокрема, через помилку, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обовязків, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Таким чином, [PERSON] набув грошові кошти неправомірно, без достатніх правових підстав та не повернув їх СВК «Колос», тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення цих коштів за\~статтею 1212 ЦК України. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню за вимогою позивача з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved