Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач\~[PERSON] не виконав\~ взяті на себе за кредитним договором № б/н\~ від\~ 07.08.2006 року зобов'язання, а саме: у встановлений договором строк не повернув одержаний кредит. Позивач прохав стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15 890, 76\~ грн. та судові витрати: судовий збір у сумі\~\~1\~762,\~00 грн. 19.06.2018 року представник позивача подала уточнену позовну заяву прохала стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 5\~508, 83\~ грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з»явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав відзив на позов в якому прохав відмовити в задоволенні позову в зв»язку з пропуском строку позовної давності та подав заяву про застосування до позову строку позовної давності. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За змістом положень ч.1ст.526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що 07.08.2006 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять між неюта банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1ст. 634\~ЦК України. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг); у разі невиконання зобов'язань за договором - на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20.04.2018 року складає 5\~508, 83\~ грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом Згідно із\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Відповідно до частини четвертої статті 267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За змістом норми початок перебігу позовної давності пов"язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності. Із первинного розрахунку заборгованості за договором № б/н від\~ 05.07.2012 року (а.с. 5) вбачається, що останній платіж [PERSON] здійснив 18.02.2014 року у сумі 198, 80 грн., розрахунок заборгованості був здійснений станом на 31.03.2018 року, а позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» надійшла до суду 24.04.2018 року. Заперечуючи проти позову відповідач просив суд застосувати до позовних вимог позивача наслідки пропуску строку позовної давності. Згідно із частинами третьою, четвертою\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту,\~перебіг трирічного\~строку позовної\~давності (ст.\~257\~ЦК України)\~стосовно щомісячних\~платежів починається\~після несплати\~чергового платежу,\~а щодо\~повернення кредиту\~в повному\~обсязі -\~не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 «Правил користування платіжною карткою» граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Позивачем не надано копії платіжної картки, що видавалась після оформлення кредитного договору в серпні 2006 року, а також матеріали справи не містять відомостей про те, що після закінчення терміну дії платіжної картки, відповідачу була видана нова платіжна картка, яка є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Таким чином, повний розрахунок за кредитом має бути виконаний протягом строку кредитного ліміту, який співпадає зі строком дії картки, матеріали справи не містять відомостей про видачу в межах трирічного строку позовної давності нової кредитної картки, яка є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. З наведеного вище, суд приходить до висновку що, позивачем пропущений строк позовної давності по вимогах даного позову, він звернувся до суду із вимогою про захист свого цивільного права за межами позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ч.4 ст.267 ЦК України, що повністю відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (№ 6-11 бцс 13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61 цс 14), 03 червня 2015 року №6-31 цс 15. Таким чином, враховуючи викладене вище та те, що відповідач [PERSON] просив застосувати строк позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору. У зв'язку із відмовою у задоволенні позову суд відповідно до ст.141 ЦПК України\~відмовляє у стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed