Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати право власності на житловий будинок, загальною площею 43,2 м.кв, житловою площею 21,6 м.кв, який знаходиться по [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що тітці [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS], який відноситься до категорії колгоспних дворів. Право власності на будинок не оформлялось. 27.11.1990 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла матері позивача [PERSON] все належне їй майно. [INFO] року [PERSON] померла, а [PERSON] вступила в управління спадковим майном. Відтак, в силу ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину, проте право власності не оформляла. [INFO] року померла [PERSON], заповіту не залишила. Позивач постійно проживав з матір'ю, вступив в управління спадковим майном, а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подав до суду відзив на позов, відповідно до якого щодо позовних вимог не заперечує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити без їх участі (а.с.17). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON], як єдиному члену колгоспного двору, належав житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Козівського РБТІ №72 від 02.08.2016 року та довідкою Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №327 від 15.07.2016 року (а.с.10, 13). [INFO] року [PERSON] померла у с.Хоростець Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.1990 р. (а.с.4). За життя [PERSON] було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], а саме складено заповіт, який посвідчений заступником голови Августівської сільської Ради народних депутатів за реєстром №7 від 27.11.1990 року (а.с.5). Відповідно до довідки Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №365 від 12.08.2016 р., [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.1974 р., позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, колгоспний двір, що знаходиться по [ADDRESS], який належав спадкодавцю у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Як вбачається із довідки Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №357 від 05.08.2016 р., [PERSON] постійно проживав із [PERSON] в с.Хоростець Козівського району Тернопільської області (а.с.8). Матеріалами справи також встановлено, що після смерті матері, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень щодо оформлення спадкових прав на майно, що належить колгоспному двору №623/01-16 від 09.09.2016 року в.о. завідувача Козівської державної нотаріальної контори Гетьман\~І.М., свідоцтво про право на спадщину на майно колгоспного двору нотаріусом видане не може бути, оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства (а.с.24). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. 10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Так, у Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищого спеціалізованого суду України вказав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відтак, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають задоволенню.

Outcome: approved