Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

29.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Пустовійтівської сільської ради, в якому просила: скасувати рішення 21 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради від 12.12.2013 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у користування» в частині передачі в користування громадянки [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS]; зобов'язати Пустовійтівську сільську раду надати дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], яка перебуває у користуванні відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 22.09.1998 року; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до довідки від 07.06.1996 року № 194, виданої Пустовійтівською сільською радою, на день смерті [PERSON], яка постійно проживала в селі Пустовійтове і померла [INFO], значиться згідно з записом в погосподарській книзі під № 62 спадкове майно: жилий будинок, розташований в селі Пустовійтове на земельній ділянці державного фонду розміром 0,33 га. В свідоцтві про право на спадщину за законом зазначається, що спадкоємцем житлового будинку в [ADDRESS] на земельній ділянці житлового фонду розміром 0,33 га., що належав померлій [PERSON], є її дочка [PERSON]. Вважає, що вона є належним користувачем земельної ділянки загальною площею 0,33 га. Згідно довідки, виданої виконкомом Пустовійтівської сільської ради від 20.05.2014 року за № 247, згідно переобміру земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] площа під будинком становить 0,17 га., під городом - 0,16 га. Позивач зверталась до Пустовійтівської сільської ради із заявами про передачу зазначених земельних ділянок загальною площею 0,33 га у власність, однак сільська рада постійно відмовляє у задоволенні цих заяв, оскільки вважає, що у правомірному користуванні позивача є лише 0,18 га. Право [PERSON] на земельну ділянку у розмірі, визначеному в свідоцтві на право на спадщину від 22.09.1998 року, Пустовійтівська сільська рада не визнає. Листом від 04.02.2014 року № 66/04-13 за підписом сільського голови [PERSON] позивача було повідомлено, що на сесії шостого скликання Пустовійтівської сільської ради від 12.12.2013 року було вивчене дане земельне питання та розглянута заява [PERSON] на виділення земельної ділянки розміром 0,15 га, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] та виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,18 га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З посиланням на ст.ст. 116, 118, 122 ЗК України вважає, що сесія Пустовійтівської сільської ради своїм рішенням від 12.12.2013 року відмовила позивачу в отриманні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених чинним законодавством. В судовому засіданні 12.02.2015 року представники позивача [PERSON], [PERSON] прохали залишити позов в частині скасування рішення 21 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради від 12.12.2013 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у користування» щодо передачі в користування громадянки [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS] без розгляду, оскільки на 29 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради вказане рішення вже скасовано. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду заву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник позивача [PERSON] позов, з урахуванням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, підтримала з підстав, зазначених у позові. Представник позивача [PERSON] позов в частині зобов'язання Пустовійтівської сільської ради надати дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], яка перебуває у користуванні відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 22.09.1998 року підтримала з підстав, зазначених у ньому. Поянила, що [PERSON] зверталася до сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність спірної земельної ділянки, проте, докази цього не збереглися. Крім того, вона пояснила, що [PERSON] також зверталася 26.09.2013 року до сесії сільської ради з заявою про виділення їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,33 га та з заявою від 04.02.2014 року про встановлення меж земельної ділянки в натурі, а також з іншими заявами, копії яких не збереглися. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що спірною земельною ділянкою на протязі понад 15 років користувалася [PERSON], в зв'язку з чим депутатами сільської ради на сесії було прийнято рішення про надання вказаної земельної ділянки площею 0,15 га в користування [PERSON] [PERSON] звернулася до сесії Пустовійтівської сільської ради про надання їй в користування земельної ділянки площею 0,33 га для будівництва й обслуговування житлового будинку, проте, надання земельної ділянки у вказаних цілях в такому розмірі Земельним кодексом України не передбачено, тому їй, згідно рішення сесії від 12 грудня 2013 року було виділено в користування земельну ділянку площею 0,18 га. під будинком. Повідомив, що земельною ділянкою площею 0,15 га. [PERSON] не користувалася, вона заростала бур'янами. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що [PERSON] не зверталася до сесії Пустовійтівської сільської ради з заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] та вказане питання сесією не розглядалося. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що спірною земельною ділянкою вона користувалася на протязі понад 15 років. Представники третьої особи - відділу Держземагенства в Глобинському районі Полтавської області були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повівдомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов в частині зобов'язаня Пустовійтівської сільської ради надати дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами. Згідно з пунктами "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Положеннями частини першої статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно із частиною першою пункту 12 "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положенням статті 118 ЗК України. Так, частиною першою статті 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Згідно з вимогами частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 ЗК України). З урахуванням вимог ст.ст. 116, 118 ЗК України, сільська рада розглядає питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян лише за заявою громадянина, зацікавленого у отриманні земельної ділянки у власність. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. В матеріалах цивільної справи, які були досліджені в судовому засіданні, відсутні докази того, що [PERSON] зверталася до сесії Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області з відповідним клопотанням (заявою) про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. В зв'язку з викладеним на розгляд сесії Пустовійтівської сільської ради вказане питання не виносилося та відповідне рішення не приймалося. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням цього, право позивача не є порушеним і не підлягає захисту. Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Враховуючи викладене, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Позов в частиніскасування рішення двадцять першої сесії шостого скликання Пустовійтівської сільської ради від 12.12.2013 року « Про передачу земельних ділянок громадянам у користування» в частині передачі в користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS] підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з поданням представниками позивача відповідної заяви.

Outcome: dismissed