Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів та стягнення коштів, посилаючись на те, що 23 червня 2014 року уклав договір №300131/73779/370-14 з відповідачем на суму 7 000 євро строком на 370 днів зі сплатою 11,10 % річних з датою повернення вкладу 28 червня 2015 року. 29 червня 2015 року подав заяву до банку з просьбою повернути депозит. Крім того, неодноразово звертався до відповідача для отримання суми депозиту, але кошти йому не повернуто. В поданій заяві позивач просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Cудом встановлено, що сторони 23 червня 2014 року уклали договір №300131/73779/370-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті на суму 7000 євро зі сплатою 11,10 % річних з датою повернення вкладу 28 червня 2015 року. 30 червня 2015 року позивач подав заяву до банку з просьбою повернути депозит. Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача з просьбою повернути депозит проте ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не повертає. Згідно п. 6 вищевказаного договору після закінчення строку договору вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах передбачених положеннями п.5.2 основних умов. Ст.1073 ЦК України визначає, що в разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із Законом України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.1.6 Постанови правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами : банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані а ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті; у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - у національній валюті. Позивачем було здійснено вклад в іноземній валюті євро. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, повернення коштів позивачу повинно здійснюватися у євро. Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім того, в ч. 2 ст. 1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відмова від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати від виконавця, щоб якість наданої послуги відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, умовам договорів. Таким чином, взяті зобов'язання банк не виконав також порушивши вимоги Конвенції про захист прав людини, ч.2 ст.19, ч.3 ст.22, ч.1 ст. 64, 99 Конституції України. Виходячи із умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу, суд приходить до висновку, що банк повинен виплатити позивачу депозит в строк, в повному обсязі, а також в тій валюті, в якій гроші були внесені на депозитний рахунок, а тому позов є підставний і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved