Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] (надалі також позивач) звернулась з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), у якому просила стягнути на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 25 відсотків з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог також зазначила, що син вступив в Університет сучасних знань, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в змозі надавати, а тому просить у судовому порядку стягнути аліменти з відповідача на його утримання на час навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в ньому, додатково зазначила, що син навчається одночасно в двох навчальних закладах, оплату яких здійснити самостійно не має можливості, оскільки на даний час не працює та перебуває на обліку державному центрі зайнятості. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що відповідач має іншу сімю дружину, яка є пенсіонеркою, двох неповнолітніх дітей на утриманні та непрацездатного батька [PERSON], [INFO], який проживає з сім"єю відповідача. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 27 вересня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). У вересні 2014 року [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до договору про надання освітніх послуг та довідки №138 від 30.11.2016 року вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу "Університету сучасних знань", строком з 01.09.2016 по 30.06.2018 року, загальна вартість навчання складає 18 тис. грн або 4 500 грн за семестр (а.с. 3, 8-9). На підставі контракту від 09.09.2016 року про військову підготовку громадянина, [PERSON] навчаться у Житомирському військовому інституті імені [PERSON] на факультеті військової підготовки офіцерів запасу, строк дії контракту з 09.09.2016 по 31.07.2018 року, загальна вартість підготовки становить 6900 грн. за один рік навчання (а.с. 27). Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наданих у судовому засіданні представника пояснень вбачається, що відповідач працює начальником відділу місцевих зборів Інспекції з благоустрою м.Житомира та має заробіток, який у період з червня по грудень 2016 року склав 48 640,93 грн., має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON], що з 02.12.2009 року отримує пенсію за вислугу років. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи, що позивач самостійно не може утримувати повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у двох навчальних закладах, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює та має матеріальну можливість надавати таку допомогу, суд з урахуванням всіх істотних обставин, сімейного та матеріального стану сторін, дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини від його заробітку щомісячно, яка виходячи з доходів відповідача зможе покривати пропорційну частину вартості навчання, без завдання істотного матеріального ущемлення інтересів сімї відповідача. За змістом ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial