Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

23.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 26.05.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №195/60183, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 99 900 доларів США 00 центів на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Видача коштів в рамках ліміту Кредитної лінії за даним договором здійснюється окремими траншами. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 25.05.2013 року. Відповідно до Додаткової угоди від 02.08.2007 року збільшено обсяг загального ліміту по відновлювальній кредитній лінії до 196 000 доларів США 00 центів і збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами до 13% річних. 26.05.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки № 35.2-09/319 та 02.08.2007 року - додаткову угоду, за яким останні, на добровільних засадах, взяли на себе зобов'язання, які виникають з умов кредитного договору №195/60183 від 26.05.2006 року /а.с.22-26/. Відповідно до п.п.1.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідачі - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договорів належним чином не виконують. Внаслідок чого, станом на 19.08.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором №195/60183 від 26.05.2006 року в сумі 201 710,92 доларів США, що еквівалентно 2 637 029, 64 гривень, які позивач просить стягнути солідарно з боржників на користь ПАТ «Укрсоцбанк», поклавши сплату судового збору на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» підтримала позовні вимоги та з викладених у позові обставин і підстав просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON], хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подала до канцелярії суду письмові заперечення та просила відмовити у задоволенні позову /а.с.46/. Відповідач [PERSON], хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду /а.с.64/, не прибув до суду. Про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не направляв. Представник відповідача самовільно залишив залу судового засідання в ході розгляду справи судом. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 26.05.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №195/60183, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 99 900 доларів США 00 центів на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Видача коштів в рамках ліміту Кредитної лінії за даним договором здійснюється окремими траншами. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 25.05.2013 року. Відповідно до Додаткової угоди від 02.08.2007 року збільшено обсяг загального ліміту по відновлювальній кредитній лінії до 196 000 доларів США 00 центів і збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами до 13% річних. 26.05.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки № 35.2-09/319 та 02.08.2007 року - додаткову угоду, за яким останні, на добровільних засадах, взяли на себе зобов'язання, які виникають з умов кредитного договору №195/60183 від 26.05.2006 року /а.с.22-26/. Відповідно до вказаного договору [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та відкрив позичковий рахунок. Відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 19.08.2014 року виникла заборгованість, яка складає 201710 дол.США 92 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 2 637029 грн 64к.із них: заборгованість за кредитом 102 292,65 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 1337303,63 грн, заборгованість за відсотками 73128,27 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 956028,64 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 16122,46 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 210773,91грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 10167,54 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 132923,46грн. /а.с.4-12/. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до договору поруки № 35.2-09/319 26.05.2006 року та додаткової угоди від 02.08.2007 року поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних в даному кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Оскільки, ані відповідач [PERSON], яка отримала кредит, ані відповідач [PERSON], що поручився за виконання відповідачем - [PERSON] зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №195/6018326.05.2006 року і додаткової угоди від 02.08.2007 року, не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору та договору поруки, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованість в сумі 201710 дол.США 92 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 2 637029 грн 64к. Суд критично відноситься щодо письмових заперечень відповідача [PERSON], в обґрунтування відсутності у позивача права на звернення до суду, оскільки відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн 00 к. /а.с.32/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Outcome: approved