Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], Бахмутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачкою, його дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON]. Будинок, у якому проживала сім'я позивачки, належить [PERSON], матері [PERSON], та [PERSON], матері [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок. [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті [PERSON] разом з нею проживала та була зареєстрована її донька [PERSON]. Таким чином, [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON], і тому вважається такою, що прийняла її спадщину. Свої права на спадщину [PERSON] [PERSON] не оформляла. [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані її син - [PERSON], дружина [PERSON], позивачка [PERSON], та діти: [PERSON] та [PERSON]. Тому [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступив у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] та вважається таким, що прийняв її спадщину. Свої права на спадщину [PERSON] [PERSON] не оформляв. На даний час будинок [ADDRESS] за документами належить померлим [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є позивачка та відповідачі [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців першої черги немає. Оскільки на момент смерті [PERSON] позивач та відповідачі, проживали разом з ним, то вважаються такими, що фактично прийняли спадщину [PERSON], але до цього часу ніхто свої права не оформлював. Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки у наданих позивачем документах існує розбіжність у написанні даних [PERSON], у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір [PERSON]. Крім того, відповідачі не бажають оформляти спадкові права на майно, що перешкоджає позивачу здійснювати свої права відносно цього майна. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за захистом своїх прав. Позивач - [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Представник відповідача Бахмутівської сільської ради - Щурова Т. М. в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6), який проживав в [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачкою, його дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON], що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 2158 від 19.12.2017 р. (а.с. 7). Будинок, у якому проживала сім'я позивачки, належить [PERSON], матері [PERSON], та [PERSON], матері [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). На момент смерті [PERSON] разом з нею проживала та була зареєстрована її донька [PERSON], що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 1218 від 07.11.2016 р. (а.с. 14). Таким чином, [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON], і тому вважається такою, що прийняла її спадщину. Свої права на спадщину [PERSON] [PERSON] не оформляла. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). На момент смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані її син - [PERSON], дружина [PERSON], позивачка [PERSON], та діти: [PERSON] та [PERSON], , що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 1219 від 07.11.2016 р. (а.с. 18). Тому [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступив у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] та вважається таким, що прийняв її спадщину. Свої права на спадщину [PERSON] [PERSON] не оформляв. На даний час будинок [ADDRESS] за документами належить померлим [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є позивачка [PERSON], як його дружина, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8) та відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 20, 22), та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 21). Інших спадкоємців першої черги немає. Оскільки на момент смерті [PERSON] позивач та відповідачі, проживали разом з ним, то вважаються такими, що фактично прийняли спадщину [PERSON], але до цього часу ніхто свої права не оформлював. Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки у наданих позивачем документах існує розбіжність у написанні даних [PERSON], у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір [PERSON]. Крім того, відповідачі не бажають оформляти спадкові права на майно, що перешкоджає позивачу здійснювати свої права відносно цього майна. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 1997 році та не була прийнята до теперішнього часу. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963, який діяв на час смерті [PERSON], було визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, до числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Оскільки позивач є дружиною спадкодавця, то відповідно до положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, вона є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, стаття 549 ЦК містить перелік дій, які свідчать про прийняття спадщин. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач не подавала заяву до нотаріальної контори про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після чоловіка [PERSON], оскільки вона, фактично прийняла спадщину чоловіка, бо на момент його смерті вони мешкали разом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Згідно п.3 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.01.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У зв'язку з розбіжностями у документах у написанні даних [PERSON], у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір [PERSON], суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача у частині встановлення факту родинних відносин. Позивачем доведено відсутність у неї можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину та оформлення свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку, зокрема й шляхом його визнання. З урахуванням вищенаведеного, суд вбачає законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки остання є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка першої черги за законом та за заповітом, підтвердила належними доказами, обставини, викладені в позові, та відсутність можливості вирішення даного спору в нотаріальному порядку. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 525, 527, 529, 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 16, 328. 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.3 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.01.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved