Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі-позивач) звернулося до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 5018,92 грн. не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з наявною заборгованістю по сплаті за природний газ 07.10.2015 року, за даною адресою проведено відключення газопостачання, про що було складено акт № 707. 29.09.2017 року працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» за вказаною адресою було виявлено наявність несанкціонованого відновлення газопостачання, після чого газопостачання було припинено. Про фіксування цього факту в присутності споживача був складений акт про порушення № 186, в якому споживач розписався без зауважень. 25.10.2017 року за результатами комісії по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем № 186 від 29.09.2017 року прийнято рішення про задоволення акту та складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. Сума нарахованих зятьків за період з 19.05.2017 по 28.09.2017 року складає 5018,92 грн., оскільки вони в добровільному порядку не відшкодовані, підлягають стягненню в судовому порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем подано заяву про визнання позову частково, просить зменшити суму заборгованості, справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON], рахунок [NUMBER] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS]. 07.10.2015 року працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» складено акт № 707 прийняття виконаних робіт з відключення від системи газопостачання за борг станом на 07.10.2015 року в розмір 900,27 грн. 29.09.2017 року працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» складено акт про порушення № 186 згідно якого у присутності споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], виявлено порушення: на КДВ 25 в закритому положенні не виявлено блокуючий пристрій та пломбу. На підтвердження чого надано відеозапис. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання Акта 10841,362 м.3. 25.10.2017 року комісією розглянуто акт про порушення від 29.09.2017 року № 186 до споживача [PERSON] за несанкціоноване відновлення газоспоживання, проведено розрахунок об'єму та обсягу природного газу і його вартості, всього донараховано 654,21 м.3 на суму 5018,92 грн. Складено рахунок на оплату збитків від 25.10.2017 року, який надіслано споживачу та отримано ним 15.11.2017 року. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з газопостачання здійснюється на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, яким визначено, що оператор газорозподільної системи - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно до норм ч. 1-2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є вчинення дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Закон України «Про ринок природного газу» визначає наступних суб'єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. З матеріалів справи вбачається, що у спірних правовідносинах позивач має статус оператора газорозподільної системи (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газородподільних систем, оператор ГРМ - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління), а відповідач - статус споживача (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газородподільних систем, споживач природного газу - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу). Відповідач використовував природній газ за місцем проживання . Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Відповідно ч. 2 Розділу 11 Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 2, 3, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. Отже, відповідач був обізнаний про факт виявлення порушення (акти підписані особисто), про розмір збитків, отримав копії всіх документів, якими був встановлений факт порушення, не подав до вказаних документів жодних зауважень чи заперечень, не оскаржив складені за результатом їх виявлення документи в установленому законом порядку, а навпаки під час складання актів погодився із їх змістом. Позивачем дотримана процедура щодо виявлення порушення, фіксування виявленого порушення, вказані документи повністю узгоджуються між собою, і підстав піддавати їх сумніву суд не вбачає. Факт несанкціонованого відновлення газопостачання шляхом пошкодження блокую чого пристрою та відсутності пломби підтверджується відеозаписом та поясненнями самого споживача. Враховуючи вищенаведене, факт несанкціонованого відновлення газопостачання, за адресою: [ADDRESS], підтверджено належними та допустимими доказами, викладені в них відомості відповідачем не оскаржені ані в судовому порядку, ані під час їх розгляду комісією, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу в розмірі підлягають задоволенню. Водночас суд вважає, що об'єм та вартість донарахованого природного газу такою, що не ґрунтується на засадах цивільного законодавства виходячи з наступного. Позивач зазначає про спричинення діями споживача йому збитків. Згідно вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року в ієрархії нормативно-правових актів України не відносить до Закону України, є підзаконним нормативно-правовим актом. Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про трубопровідний транспорт", "Про природні монополії", "Про нафту і газ", "Про енергозбереження", "Про угоди про розподіл продукції", "Про захист економічної конкуренції", "Про газ (метан) вугільних родовищ", "Про охорону навколишнього природного середовища", міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. З долучених до матеріалів справ письмових доказів, зокрема акту про порушення від 29.09.2017 року вбачається, що на лічильнику споживача зафіксовані показання - 10841, 362 м.3, аналогічні і в акті прийняття робіт з відключення від системи газопостачання № [NUMBER]. Згідно відомостей про фінансовий стан споживача [PERSON], абонента [NUMBER] вбачається, що станом на 12.2015 року показники лічильника зафіксовані ні рівні - 10422 м.3. Відомості про втручання в роботу лічильника відсутні, пломби цілі вважається, що лічильник є справним. Тому для визначення реальних збитків спричинених несанкціонованим відновленням газопостачання, яке здійснювалось через справний газовий лічильник суд вважає фактично використаний об'єм газу - 419, 362 м.3 (10841,362 - 10422). Водночас, стосовно вартості визначеної в розмірі 5018,92 грн., суд зазначає, що з 01 червня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» від 31.03.2017 № 61), а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 № 494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» від 27.04.2017 № 79), роздрібна ціна газу для побутових споживачів природного газу становить 6,9579 грн. за 1 куб.м., тоді як при розрахунку визначено іншу, більшу вартість за м.3., вказані суми жодним чином не обґрунтовані. Судом враховується те, що згідно вимог Кодексу ГРС передбачено, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу, напротивагу цьому суд виходить з того, що ч. 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого розрахунку, в частині що стосується ціні газу, суд використовує загальнодоступну інформацію для її визначення, яка встановлена державою. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та , стягненню з відповідача підлягає сума збитків за фактично спожитий природний газ в об'ємі 419,362 м.3 в розмірі - 2917,88 грн., (419,362 м.3х6,9579 грн. за 1 куб.м.) На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1021,96 грн.

Outcome: partial