Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] 25.06.2014 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. В позові вказує, що вона перебувала з відповідчем у шлюбі з 1994 р. по 1995 р. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15.03.2004 р. з відповідача були стягнуті на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку до повноліття дитини. [PERSON] з 01.09.2011 р. по 30.06.2015 р. навчається на денному відділенні Запорізького музичного училища ім.П.І.Майбороди. Після досягнення повноліття, [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька. Посилаючись на ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку щомісячно, починаючи з [INFO]. до 30.06.2015 р. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.43-45). Третя особа - [PERSON] підтримала позовні вимоги, зазначила, що на цей час вона повністю знаходиться на утриманні матері. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою сторін по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). [INFO]. [PERSON] виповнилось 18 років. З 01.09.2011 р. по 30.06.2015 р. [PERSON] навчається на денному відділенні Запорізького музичного училища імені П.І.Майбороди (а.с.15, 37). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст.. 182 Сімейного кодексу України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як працездатна, працевлаштована особа, має змогу таку допомогу надавати. Таким чином, заявлений [PERSON] позов, в частині стягнення аліментів є законним та обгрунтованим. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд задовольняє позовні вимоги частково, стягнувши аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01.09.2014 р. (початку періоду навчання) та до 30.06.2015 р. (закінчення навчання). Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, вважаються непрацездатними особами. Беручи до уваги доводи [PERSON] щодо його матеріального становища, його заробітну плату, яка зі слів представника складає в місяць приблизно 2000 грн., розмір прожиткового мінімуму на непрацездатну особу, яка на дату ухвалення рішення складає 949 грн ( ст. 7 Закону України « Про державний бюджет України на 2014 рік), суд стягує з відповідача 1/8 частину від його заробітку (доходу) (1/2 половини прожиткового мінімуму на непрацездатну особу). При вирішенні питання щодо суми аліментів, судом також враховано, що [PERSON] отримує стипендію (а.с.38). Разом з тим підстав, визначених ч.2 ст.191 СК України, для стягнення аліментів з [INFO]. судом не встановлено. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] є неналежним позивачем у справі, оскільки повнолітня [PERSON] з нею не мешкає, зводяться до тлумачення стороною відповідної норми Сімейного кодексу. Враховуючи, що [PERSON] зареєстрована у гуртожитку за місце навчання, а місце реєстрації позивача територіально віддалене від місця навчання доньки, та те, що тягар утримання повнолітньої дитини несе саме позивач, суд вважає, що [PERSON] має право на звернення до суду з даним позовом. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. в прибуток держави у порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial