Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], з вимогами про визнання недійсним договору дарування 152/100000 (сто п'ятдесят дві стотисячних) частки бази відпочинку „Залізнодорожник", за адресою: [ADDRESS], а саме - будинок відпочинку номер Д-1 (один) між [PERSON] та [PERSON] від 12.12.2012року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Будинок відпочинку розміщений на земельній ділянці, що знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області за реєстровим номером 512270004001275 від 14.06.2012, кадастровий номер - 5122783900:03:002:0007. В кінці 2013 року, він звернувся в державну реєстраційну службу управління юстиції у Комінтернівському районі в Одеській області для реєстрації своїх прав на подароване мені майно, але мені було відмовлено у реєстрації на тій підставі, що на вказаній у договорі дарування земельній ділянці за реєстровим номером 512270004001275 від 14.06.2012, кадастровий номер - 5122783900:03:002:0007 знаходиться та зареєстрований у реєстрі прав на нерухомість інший будинок відпочинку під №Ц , який належить [PERSON], яка в ньому мешкає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Представником відповідача [PERSON] суду надано заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 4 ст. 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.5 ст. 215 ЦК України , підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені вимогами цього Кодексу. Згідно ч.6. ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч.7 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Згідно ч.8 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. У судовому засіданні встановлено, що 12.12.2012 року [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], через свою довірену особу [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], по довіреності, посвідченій приватним нотаріусомом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] подарував [PERSON] (передав безоплатно майно у власність), а гр. [PERSON] прийняв дарунок, а саме: 152/100000 (сто п'ятдесят дві стотисячних) частки бази відпочинку „Залізнодорожник", загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме - будинок відпочинку номер Д-1 (один)., що підтверджується відповідним договором посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно договору дарування вказано юридичну адресу об'єкта нерухомості: [ADDRESS], будинок номер 1;, в той час як фактична юридична адреса : [ADDRESS]. Витяг про реєстрацію права власності вказаного майна виданий Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації 21.11.2012 року за №36355912. Нотаріусом роз'яснено сторонам зміст статті 377 ЦК України, яка передбачає, що у разі переходу права власності на Частку Бази відпочинку „Залізнодорожник", що знаходиться на земельній ділянці, наданій в користування, до Обдаровуваного переходить право користування тією земельною ділянкою, на якій розташовано Частка Бази відпочинку „Залізнодорожник" та земельною ділянкою, необхідною для обслуговування зазначеної Частки Бази відпочинку „Залізнодорожник". Зазначений будинок відпочинку розміщений на земельній ділянці , що знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області за реєстровим номером 512270004001275 від 14.06.2012, кадастровий номер - 5122783900:03:002:0007. На вказаній у договорі дарування земельній ділянці за реєстровим номером 512270004001275 від 14.06.2012, кадастровий номер 5122783900:03:002:0007 знаходиться та зареєстрований у реєстрі прав на нерухомість інший будинок відпочинку під №Ц , який належить [PERSON], що підтверджується Витягом №37033788 про державну реєстрацію прав Комінтернівського РБТІ від 27.12.2-12р., та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №1550543 від 23.03.2013р. Вищевикладене унеможливлює реєстрацію в державній реєстраційній службі управління юстиції у Комінтернівському районі в Одеській області права власності на подароване позивачеві майно. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 202, 203, 215, 216, 230, 236, 629, 638, 717 ЦК України,

Outcome: approved