Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

06 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з 14 жовтня 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають доньку Сніжану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття і на даний час є студентом факультету фізичної культури денного відділення Миколаївського національного університету ім.В.О.Сухомлинського. Відповідач не надає допомоги сина на період його навчання, але він працює і взмозі надавати йому таку допомогу. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до закінчення строку навчання сином. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника позивачки надійшла заява про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила про задоволення позовних вимог. Позивачка та відповідач про причини неявки суд не повідомили. Судом ухвалено про слухання справи у відсутність нез"явившихся учасників процесу у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. В силу ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу Снігурівським районним відділом ЗАГСу Миколаївської області 14 жовтня 1995 року, актовий запис №180 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про його народження серії 1-ФП №004832, виданого виконавчим комітетом Червонодолинської сільської ради Снігурівського району 16 березня 1999 року, актовий запис №6 (а.с.4). За рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до його повноліття. Як свідчить довідка, видана 16 лютого 2017 року за вих.№289 деканом факультету, [PERSON] є студентом Миколаївського національного університету ім.В.О.Сухомлинського і навчається на денній формі навчання 1-го курсу факультету фізичної культури та спорту. Строк закінчення навчання червень 2020 року (а.с.5). Згідно паспортних даних (а.с.14), 17 лютого 2016 року [PERSON] виповнилося вісімнадцять років і він проживає з позивачкою в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідач проживає в [INFO], є працездатною особою, інших утриманців не має, стан його здоров"я задовільний. Таким чином, враховуючи матеріальне становище повнолітнього [PERSON], який навчається, матеріальне становище відповідача, й виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, а також враховуючи термін навчання повнолітньої до червня 2020 року, суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду та підлягають задоволенню у заявленому позивачкою розмірі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 640грн.

Outcome: approved