Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Срібнянського районного суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені згідно частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за неможливість виконання відповідачем зобов»язань по наданню кредитних послуг згідно п.2.1.1 і п.1.1 кредитного договору № CNIHAN 00000537 від 06.10.2006 року за період з 08.10.2009 року по 07.10.2013 року. В ході розгляду справи, 03.03.2014 року, 25.03.2014 року та 03.04.2014 року, подавав заяви про збільшення суми позову. На обґрунтування заявленого позову посилається на наступні обставини. 06 жовтня 2006 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк « ПриватБанк» був укладений кредитний договір № CNIHAN 00000537 , згідно з яким банк надав [PERSON] споживчий довгостроковий кредит в сумі 53 590 грн. для купівлі автомобіля. Згідно п.2.1.1. і п. 1.1. кредитного договору ПАТ КБ « Приват Банк» зобов»язувався надати [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на строк з 06.10.2006 року по 07.10.2013 року включно. [PERSON] кожного місяця мав сплачувати частину кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. 06.01.2009 року банк надіслав повідомлення про те, що в зв»язку зі зміною курсу долара США до гривні, з метою виконання зобов»язання перед вкладниками, банк змушений вимагати зміни умов договору , а саме: дострокової сплати суми в розмірі 12 000 грн. або 21 000 грн., а в разі не сплати такої суми, відсоткова ставка по кредиту збільшиться з 16,08% до 27,48 %. У повідомленні також було зазначено , що якщо [PERSON] із змінами умов договору не згоден, то повинен повідомити банк письмово. Банк буде вимагати повернення кредиту достроково. 08 жовтня 2009 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк « ПриватБанк» був укладений депозитний договір SAMDN25000704055457, згідно якого [PERSON] вніс в банк 100 0000 грн. 23 січня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про розірвання договору на вклад. 06 лютого 2009 року банк повідомив [PERSON] про можливість отримання коштів з депозитного рахунку тільки по закінченню дії договору ,так як існує заборона достроково розривати договори, ввівши цим його в оману. [PERSON] був одночасно вкладником і позичальником ПАТ КБ «Приватбанк». Його вклад в два рази перевищував суму кредиту. З метою подальшої співпраці, банк обіцяв не ставити будь яких вимог і не застосовувати до нього штрафні санкції по кредиту до розірвання договору на вклад , а збитки покласти на Національний Банк України. Після закінчення терміну дії договору на вклад банк надіслав повідомлення № 277 від 17.08.2009 року про те , що провів зарахування однорідних зустрічних вимог відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України на суму простроченої заборгованості 19 504,87 грн. 14 .10.2009 року [PERSON] дізнався про те , що банк провів погашення кредиту 08.10.2009 року на суму 65 101 ,34 грн. без його згоди на суму, яка йому була невідома , так як повідомлення про вимогу повернення йому не надіслано. З такими діями він не погодився, про що повідомив відповідача письмово . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2010 року встановлено , що [PERSON] не отримав повідомлення про вимогу повернення кредиту від кредитодавця, оскільки відповідач не надіслав повідомлення про вимогу повернення кредиту і погашення 08.10.2009 року суми 65 101,34 грн. кредиту по кредитному договору № CNIHAN00000537 відбулося незаконно, так як відповідачем не надані належні докази, що підтверджували б наявність заборгованості, строк сплати якої настав, у розмірі, в якому вона була погашена. Як наслідок, банк не міг вподальшому надавати кредитні послуги . Відповідач не міг надавати кредитні послуги [PERSON] за період з 08.10.2009 року по 07.10.2013 року включно, по причині погашення кредиту, строк сплати якого не настав. Незаконність погашення вже встановлено судом. Було порушено ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.2.3.3 Договору. Відповідно до ч.6 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач не звільняється від відповідальності за те, що не міг надавати кредитні послуги і має сплатити відповідну суму пені згідно ч.5 ст. 10 закону України «Про захист прав споживачів» . Сума пені за кредитним договором СNIHAN00000537 від 06.10.2006 року, яку повинен сплатити відповідач, згідно розрахунку складає 1014901 грн. 39 коп. Вказану суму пені позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача . У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги , просив позов задовольнити , пославшись на підстави задоволення позову , вказані у позовній заяві . Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, як заявленому безпідставно. У запереченні зазначила, що 06.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір СNIHAN00000537 у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 53590 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 19539,66 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 Договору, з кінцевим терміном погашення кредиту 07.10.2013 року. Кредит, наданий у вигляді непоновлювальної кредитної лінії, не може використовуватися повторно у разі його погашення. 08.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №25000704055457 на вклад «Стандарт довгостроковий», за умовами якого [PERSON] передав, а банк прийняв грошові кошти в розмірі 100000 грн. на строк до 08.08.2010 року .08.10.2009 року банк провів зарахування однорідних зустрічних вимог по споживчому кредиту в сумі 65101 грн. 34 коп. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 27.08.2010 року грошові кошти у сумі 85648 грн.27 коп. були повернуті позивачу, що підтверджується платіжною вимогою. Відповідно, заборгованість за кредитним договором відновилась. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16.02.2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. При розгляді даної справи просить застосувати вимоги ч.2 ст. 258 ЦК України щодо строку позовної давності до пені , в один рік та відмовити в задоволенні позову. Суд , заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини , на яких грунтується позов , об»єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , вважає , що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2012 року , яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 квітня 2012 року встановлено, що 06 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № СНІНАN00000537 на суму 73129 грн. 66 коп., з кінцевим терміном повернення 07.10.2013 року. 08.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений депозитний договір № SAMDN 25000704055457, за умовами якого [PERSON] передав, а банк прийняв грошові кошти в розмірі 100000 грн. на строк до 08 серпня 2010 року. [PERSON] мав заборгованість перед банком по кредитному договору, а банк мав зобовязання перед [PERSON] щодо повернення суми депозиту у розмірі 100 000 грн. 08.10.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» проведено взаємозалік зустрічних однорідних вимог, а залишок в сумі 22146,57 грн. виплачено відповідачу. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2010 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення вкладу , на користь [PERSON] стягнуто з банку 77853,43 грн. В зв"язку з цим, з 08.10.2009 року кредитна заборгованість банком була поновлена, однак [PERSON] погашена не була, в зв"язку з чим станом на 08.08.2011 року становила 129756, грн. В зв»язку з несвоєчасним виконанням [PERSON] зобов»язань за договором кредиту , виникла заборгованість. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ічнянського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Застосувавши положення ст.ст. 525,526,1050,1054 ЦК України, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» судом був задоволений, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № CHIHAN00000537 від 06.10.2006 року за період з 04 листопада 2008 року по 08 серпня 2011 року в сумі 129756 грн. 30 коп. Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, судом прийнято рішення про дострокове повернення кредиту. Твердження позивача [PERSON] про те , що ПАТ КБ «ПриватБанк» не міг виконати зобов»язання по наданню кредитних послуг згідно п.2.1.1 і п.1.1 кредитного договору № CNIHAN 00000537 від 06.10.2006 року за період з 08.10.2009 року по 07.10.2013 року, по причині погашення кредиту, строк сплати якого не настав, чим порушено ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.2.3.3 Договору, що має наслідком нарахування пені відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у сумі 1014901 грн.39 коп. є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). В статті 1 вказаного Закону визначено термін послуги. Так, згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону термін послуги вживається в такому значенні: послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. За умовами кредитного договору СNIHAN00000537 від 06.10.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов»язувався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий поточний рахунок на строк з 06.10.2006 року по 07.10.2013 року у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 53590 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 19539,66 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 Договору. Вид непоновлювальної кредитної лінії передбачає видачу кредитних коштів, загальна сума яких за весь строк дії кредитного договору не може перевищити встановлений ліміт. Банк свої зобов»язання згідно кредитного договору щодо надання кредитних коштів виконав, що не заперечується відповідачем. Так як рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2010 року на користь [PERSON] стягнуто з банку 77853,43 грн. в повернення вкладу, в зв"язку з цим кредитна заборгованість з 08.10.2009 року була банком поновлена, що встановлено рішенням Ічнянського районного суду від 16.02.2012 року. Наявність судового рішення про задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від виконання грошового зобов»язання. Тому твердження позивача [PERSON] щодо не надання відповідачем кредитних послуг за період з 08.10.2009 року по 07.10.2013 року включно є надуманими та безпредметними. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені в сумі 1014901 грн. 39 коп. за не надання кредитних послуг за період з 08.10.2009 року по 07.10.2013 року відповідно до п.2.1.1 кредитного договору № СNIHAN00000537 , суд відмовляє.

Outcome: dismissed