Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2007 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилаються на те, що сімейне життя між ними не склалось через розбіжність поглядів на майбутнє подружнє життя і спільне виховання дитини. Фактично шлюбні відносини не підтримують з початку 2016 року, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе. Між ними досягнуто згоди стосовно у часті у вихованні та утриманні спільної дочки [PERSON], будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Заявники просять розірвати шлюб. У судове засідання заявники не з'явились, надавши до суду, кожен окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують та просять її задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим виконкомом Щербанівської сільської ради 11 серпня 2007 року (а.с.4). Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 червня 2011 року, видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а .с. 11). 29 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., в якому сторони визначили порядок сплати аліментів на утримання дитини ( а.с.12-13). 25 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини, в якому сторони визначили місце проживання дитини разом з матір'ю та участь батька у вихованні дитини ( а.с.14-15). Спору про поділ майна між заявниками немає. Частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За приписами ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і чоловіка, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а також їх дитини, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved