Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

22.10.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.08.1997 року у відділі РАГС Корсунь - Шевченківської РДА Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, 1998 р.н. Свій позов позивачка мотивує тим, що на протязі останніх років сімейного життя між сторонами погіршувалися шлюбні відносини, в результаті чого це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки сторони мають різні погляди на подальше життя, а тому і пред"явлено до суду даний позов. Позивачка у судове засідання з»явилася, позов підтримала та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач також у судове засідання з»явився, позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданим ВРАГС Корсунь-Шевченківської РДА Черкаської області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, 1998 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про його народження ( а.с.5), який проживає з позивачкою. Судом встановлено, на протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, в результаті чого це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони живуть кожен своїм життям, обоє просять шлюб розірвати, миритися не бажають. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сім»я сторін розпалася повністю і остаточно, їх шлюб існує формально, подальше їх спільне життя, як подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що у даній ситуації має істотне значення, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Спору про поділ майна та місце проживання дитини сторони на момент розгляду даної справи не мають. Суд залишає позивачці шлюбне прізвище, так як вона про це заявила у судовому засіданні. Суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею по справі судові витрати в сумі 243.60 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved