Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» про відшкодування матеріальних збитків та завданої моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12 липня 2018 року ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» порушив його законні права споживача, передбачені статтею 6 розділу ІІ Закону України «Про заист прав споживачів», не забезпечивши загальні стандарти якості надання послуг з електропостачання, які передбачені Порядком забезпечення стандартів якості надання послуг з електропостачання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 18.10.2016 року № 1841, не дотримавшись показників якості електропостачання, які характеризують рівень надійності (безперервності) електропостачання, комерційної якості надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, перелік та величин яких затверджено Регулятором відповідно до пункту 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року, у результаті аварії електромережі, що сталася з вини представників відповідача (неправильна комутація фазного та нульового проводів) під час проведення робіт зі зміни місця встановлення електролічильників житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , що виконувались відповідно до листа ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 06.07.2018 року № 1/3/012/Ф-22377. Враховуючи, що роботи в електромережах відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, а отже потребують виконання відповідачем відповідних організаційно-технічних заходів, передбачених п.3.1.2 Правил безпечної експлуатації електроустановок, введених в дію Наказом № 4 від 09.01.1998 року Комітетом по накляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України, проте, через відсутність таких заходів, зокрема нагляду (контролю) з боку відповідача за діями найманих працівників та їх кваліфікацією, що призвели до аварії електромережі, у його будинку було виведено з ладу значну кількість побутової техніки, а саме: посудомийної машини, кондиціонера, двох комплектів обладнання автоматичного відчинення воріт, джерела безперебійного живлення, зарядного пристрою до ноутбуку, програвача-радіоприймача. Спочатку представники відповідача - наймані ним працівники для проведення вказаних робіт за договором підряду, визнавали свою провину, погоджувались відремонтувати пошкоджене обладнання у термін два-три тижні, а те, що не підлягає ремонту - замінити на нове, про що керівником робіт - [PERSON] було складено розписку. Частину техніки було відремонтовано у термін більше трьох місяців, решта, дізнавшись про їх високу вартість ремонту (кондиціонер), ремонтувати відмовляються. У зв`язку з аварією, яка відбулась з вини відповідача, таким відповідачем було завдано матеріальних збитків на суму 40 485 грн. 00 коп., яка ним оцінена на підставі ринкової вартості такого майна - ремонту кондиціонера, ринковою вартістю зарадного пристрою до ноутбуку, обладння, що було забрано для ременту [PERSON] і не повернуто. На вимогу представників відповідача ним замовлено проведення експертизи кондиціонера, вартість якої склала 348 грн., яку просить стягнути з відповідача. У порядку досудової вимоги він звертався до відповідача про відшкодування завданих аварією збитків його майну, проте відповідач відмовився відшкодовувати завдані та оцінені ним збитки.Окрім того, 22.03.2018 року при заміні електролічильника у квартирі [ADDRESS] його будинку відповідачем було безпідставно й незаконно замінено належний йому запобіжний автомат 40А, який належним чином експлуатувався ним близько 20 років, на запобіжний автомат 16А, тобто нижчої потужності, що є порушенням п.4 Договору, положення якого передбачає, що має бути встановлений запобіжний автомат на струм 40А, та порушення п.1 Договору, яким передбачено, що відповідач зобов`язується надійно постачати споживчу електричну енергію у необхідних йому обсягах. Натомість встановлений відповідачем запобіжний автомат 16А є недостатнім за навантаженням в мережі навіть для квартир в сучасних багатоквартирних будинках, а тим більше для ведення господарства у приватних домоволодіннях, як у нього, враховуючи сучасні побутові електричні пристрої, а тому просить зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» повернути та встановити ввідний запобіжний автомат 40А до квартири [ADDRESS] замість встановленого [ADDRESS] . Претензію щодо неправомірної заміни ввідного запобіжного автомату на той, що визначений у договорі, відповідач проігнорував. Окрім матеріальних збитків йому також завдана й моральна шкода, яку він оцінює в сумі 20 000 грн. 00 коп., оскільки внаслідок некваліфікованих та протиправних дій відповідача відбулась аварія електромережі, що стало наслідком пошкодження належного йому майна, й він вимушений звертатись як до відповідача, який ігнорує його звернення, так й контролюючих діяльність відповідача органів та установ, а також до суду, витрачаючи час для відновлення порушеного права, його тривалість, що впливає на його психоемоційний стан. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , діючий на підставі довіреності від 25 червня 2019 року (а.с.73), позовні вимоги підтримав з тиз же підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , діючий на на підставі довіреності від 29 грудня 2020 року (а.с. 222), позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, важаючи їх необгрутнованими, оскільки позивачем не доведено, що саме з вини відповідача завдана шкода та її розмір. Оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» був укладений договір з підрядною організацією на виконання робіт з винесення розрахункових засобів обліку електроенергії на опори повітряних ліній електропередачі та заміни (у разі необхідності) відгалужених ліній живлення будинків приватного сектору - ТОВ «АВС-Енерго», які виконувались на умовах роботи відрадженого персоналу із застосуванням відповідних організаційно-технічних заходів з боку вказаного товариства, й саме з вини якої сталася аварія в мережі, що стало наслідком завдання збитків позивачу, вважає, що вимоги до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є безпідставними, оскільки, на думку відповідача, відповідальність за технологією проведення робіт відповідно до договору несе керівник робіт - представник підрядної організації. Визнає, що за інформацією ТОВ «АВС-Енерго» аварійна ситуація сталася з причин неправильної комутації проводів (фазного та ньольового проводу) під час підключення лічильника, факт помилки дій з боку персоналу, що виконував роботи під час проведення монтажу лічильника за заявою [PERSON] мав місце. Позивач та працівник підрядної організації ТОВ «АВС-Енерго» [PERSON] підписали відповідні гарантійні зобов`язання щодо ремонту та відновлення побутової техніки, вирішили це питання без залучення ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». Факт заміни запобіжного автомата 40А, належного позивачу, на 16А, також визнає, водночас вказує, що заміна запобіжного автомата 40А на 16А проводилась також підрядною організацією ТОВ «АВС-Енерго» на підставі договору від 10.10.2017 року за № 1304/05-17, укладеного між ТОВ «АВС-Енерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». Відповідачем надано відзив на позов від 09 січня 2020 року (а.с. 92 - 97) із додатковими поясненнями від 22 липня 2020 року (а.с. 144 - 145, 146 - 153), у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість до такого відповідача -ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та безпідставність. Позивач, у свою чергу, заперечив щодо доводів відповідача, посилаючись на положення статті 1172 ЦК України, та вважаючи, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частина 2 статті 1172 передбачає, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Відповідно, саме відповідач, як замовник послуг ТОВ «АВС-Енерго», з вини якого сталась аварія в електромережі, має відшкодувати завдані збитки й вжити заходів до заміни запобіжного автомата з 16А на 40А, який безпідставно був вилучений ТОВ «АВС-Енерго» з його володіння та замінений на автомат меншої потужності - 16А, й відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що [PERSON] є власником та зареєстрованим мешканцем домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 14 - 14). 23 лютого 2010 року між [PERSON] , як власником та зареєстрованим мешканцем домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , й АЕК «Київенерго», укладено договір про користування електричною енергією (а.с. 16). На час розгляду справи позвач - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником АЕК «Київенерго». За умовами вказаного договору позивач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає відповідач згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які відповідно до п.1 регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. [PERSON] - є споживачем електроенергії, як власник/мешканець за адресою: [ADDRESS] , яку постачає позивач. Між відповідачем та позивачем, як власником/мешканцем домоволодіння, діють зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» як постачальник електроенергії мав забезпечувати законні права позивача як споживача, передбачені статтею 6 розділу ІІ Закону України «Про захист прав споживачів», дотримуватись загальних стандартів якості надання послуг з електропостачання, які передбачені Порядком забезпечення стандартів якості надання послуг з електропостачання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 18.10.2016 року № 1841, показників якості електропостачання, які характеризують рівень надійності (безперервності) електропостачання, комерційної якості надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, перелік та величин яких затверджено Регулятором відповідно до пункту 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року. Позивач - власник/мешканець житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належним чином виконує зобов`язання за договором про постачання еклектричної енергії, сплачує отримані від ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» послуги, що не спростовується й визнається відповідачем. 12 липня 2018 року сталася аварія електромежі з підстав допущеної неправильної комутації фазного та нульового проводів під час проведення робіт ТОВ «АВС-Енерго», яке діяло за дорученням від ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» - укдаденим договором від 10.10.2017 року за № 1304/05-17 між ТОВ «АВС-Енерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» підряду, зі зміни місця встановлення електролічильників житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , 2, які виконувались відповідно до листа ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 06.07.2018 року № 1/3/012/Ф-22377, внаслідок чого у будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , було виведено з ладу побутову техніку, а саме: посудомийну машину, кондиціонер, два комплекти обладнання автоматичного відчинення воріт, джерело безперебійного живлення, зарядний пристрій до ноутбуку, програвач-радіоприймач. Завдані збитки стали підставою для звернення позивача 24 вересня 2018 року у порядку досудової вимоги до відповідача (а.с. 22), проте ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» не спростовуючи факт аварії в електромережі за місцем проживання позивача, внаслідок чого й було завдано матеріальних збитків позивачу, вважав відсутніми підстави звернення до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», вважаючи, що збитки завдані підрядною організацією, яка й має їх відшкодовувати, відмовивши позивачу у його зверненні (а.с. 23). Позивач оцінює завдані неправомірними діями відповідача збитки у сумі 40 485 грн. 00 коп., які ним оцінена на підставі ринкової вартості такого майна. Суд, надавши правову оцінку позовній вимозі у цій частині позовних вимог, вважає, що така вимога не є доведеною з підстав того, що позивач не провів оцінку пошкодженого майна й така сума позивачем станом на час розгляду справи не понесена, що ним визнається, натомість посилання позивача на ринкову вартість пошкодженого майна, є необгрутованим. Також, вимога позивача про стягнення з відповідача 348 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат за проведену експертизу кондиціонера задоволенню не підлягає за необґрунтованістю та недоведеністю, оскільки матеріали справи не містять платіжних документів про понесені позивачем витрати за проведену експертизу кондиціонера, а наданий до суду висновок не відповідає вимогам допустимості на належності доказів, відсутній документ про понесені позивачем витрати (платіжний документ) тощо (а.с. 42 - 43). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначені критерії допустимості доказів. Так, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). За таких правових підстав та наданих позивачем доказів позов в частині відшкодування матеріальних збитків на суму 40 137 грн. 00 коп., а також витрат за проведену експертизу кондиціонера в сумі 348 грн. 00 коп., є не обґрунтованим, не доведеним й таким, що не підлягає задоволенню, підстав для задоволення судом позову в цій частині вимог не встановлено. Водночас, оскільки судом встановлено, що 12 липня 2018 року сталася аварія в електромежі з підстав допущеної неправильної комутації фазного та нульового проводів під час проведення робіт ТОВ «АВС-Енерго», яке діяло за дорученням від ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» на підставі укдаденого договору від 10.10.2017 року за № 1304/05-17 між ТОВ «АВС-Енерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» підряду, зі зміни місця встановлення електролічильників житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , що виконувались відповідно до листа ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 06.07.2018 року № 1/3/012/Ф-22377, внаслідок чого у будинку позивача було виведено з ладу побутову техніку, що визнається відповідачем, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у сумі 20 000 грн. 00 коп. Суд, надавши оцінку поясненням, письмовим доказам в частині відшкодування моральної шкоди, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеню вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу внаслідок пошкодження належного позивачу майна, внаслідок чого відбулось погіршення здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково на таких підставах. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп., проте судом прийнято до уваги фактор співмірності, з урахуванням встановленого факту понесеної моральної шкоди, що виявилася у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна (пункт 3 частини 2 статті 23 ЦК України), його розмір та оцінює її у розмірі 5 000 грн. 00 коп., виходячи із наступного. Відповідно до пункту 3 частини 2, частин першої, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок аварії електромежі з підстав допущеної неправильної комутації фазного та нульового проводів під час проведення робіт ТОВ «АВС-Енерго», яке діяло за дорученням від ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», що визнається відповідачем, за місцем проживання позивача завдано матеріальної шкоди - виведено з ладу побутову техніку, й такому позивачу завдано моральної шкоди внаслідок пошкодженого майна, відповідно визначена судом сума моральної шкоди є співмірною до завданих позивачу душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна (пункт 1 частини 2 статті 23 ЦК України). Відповідно до пункту 1 та 3 частини 2, частин першої, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також суд, враховуючи встановлений факт аварії електромежі з підстав допущеної неправильної комутації фазного та нульового проводів під час проведення робіт ТОВ «АВС-Енерго», яке діяло за дорученням від ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» на підставі укдаденого договору від 10.10.2017 року за № 1304/05-17 між ТОВ «АВС-Енерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» підряду, а також за наслідками зміни місця встановлення електролічильників житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , заміни запобіжного автомата 40А, належного позивачу, на 16А, що визнається ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», вважає за необхідне зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» повернути та встановити ввідний запобіжний автомат 40А до квартири [ADDRESS] , як такий, що безпідставно був вилучений з електроустаткування домоволодіння позивача за адресою: [ADDRESS] , підрядником відповідача - ТОВ «АВС-Енерго». Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частина 2 статті 1172 передбачає, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Відповідно, саме відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», як замовник послуг ТОВ «АВС-Енерго», з вини якого сталась аварія в електромережі, має відшкодувати позивачу моральну шкоду й вжити заходів до заміни запобіжного автомата з 16А на 40А, який безпідставно був вилучений ТОВ «АВС-Енерго» з володіння позивача та замінений на автомат меншої потужності - 16А. Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Судом надана правова оцінка заперечень відповідачів проти позову в цій частині вимог, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов`язання, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу, якщо про це не звертаються сторони. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві до нього, в межах наданих доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду відповіданно до Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди - 768 грн. 40 коп. (а.с. 83), а тому останній має бути стягнутий з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги - 25% (20 000 грн. 00 коп. - розмір вимоги, 5 000 грн. 00 коп. - частка задоволеної вимоги, що складає 25%), відповідно - 192 грн. 00 коп. У решті вимог позивач звільнений від сплати судового збору, за таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.6 ст.141 ЦПК України й судові витрати в частині відмовленої вимоги компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а в задоволеній частині - щодо забов"язання вчинити дії, стягтути судовий збір з відмовідача на користь держави - 768 грн. 40 коп. Так, позивач при зверненні до суду в цій частині вимог звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів». Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, ч.2 ст. 1172, ч.1 ст. 1192 ЦК України, Закону України «Про заист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами, внесеними Постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial