Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

17 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», в якому просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 92\~820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження транспортного засобу, грошову суми у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати, а також просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я при ДТП, грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року позов залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків у позові. 26 грудня 2018 року позивачі подали заяву про усунення недоліків, якою недоліки усунуто. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та встановлено загальний порядок її розгляду. 01 липня 2019 року згідно протоколу судового засідання судом ухвалено в судовому засіданні закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21.08.2019 року. Позивач [PERSON] в обґрунтування своєї позовної заяви посилається на те, що йому належить транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.08.2013р. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 р. по справі № 522/14491/18 встановлено, що 23 липня 2018 року [PERSON] , керуючи трамваєм, державний номер 4026, рухаючись по вул. Старопортофранківська, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер [NUMBER] , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер [NUMBER] , чим водій трамвая [PERSON] порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху.Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем [PERSON] на замовлення [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] , у зв`язку з його ушкодженням, становить 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн., 88 коп. Крім цього, [PERSON] зазначає, що зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн. на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури № КС-00000371 від 23.07.2018р. з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5\~650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № КС-00000424 від 27.08.2018р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1\~500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 23.07.2018р., зазнав матеріальної шкоди у загальному розмірі 182\~820 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять) грн., 88 коп. Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер 4026, що належить комунальному-підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18. ПАТ Страховою компанією «Провідна» було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 90\~000 (дев`яносто тисяч) грн., що підтверджується копією виписки по рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», від 09.12.2018р. Посилаючись на зазначене вище, [PERSON] просив стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» розмір невідшкодованої матеріальної шкоди, що становить 92\~820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. (182\~820 грн. 88 коп. 90\~000 грн.). Крім того, [PERSON] зазначав, що належний йому транспортний засіб з моменту ДТП до теперішнього часу не може використовуватися через значні механічні пошкодження, що у свою чергу викликає суттєві незручності у пересуванні, багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування транспортним засобом, довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, тому [PERSON] просив стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» моральну шкоду у розмірі 5\~000 (п`ять тисяч) грн. Позивач [PERSON] у позовній заяві вказувала на те, що була пасажиром, який перебував разом з [PERSON] у транспортному засобі під час ДТП, зазнала ушкодження здоров`я у вигляді закритої травми грудної клітини та забою шийного відділу хребта, тому вимушена була звернутися за медичною допомогою до діагностичного центру «Вітамед», де лікарем [PERSON] було видано направлення на проведення магнітно-резонансної терапії (МРТ) шийного та грудного відділів хребта, вартість якого становила 1\~200 (одна тисяча двісті) грн., що підтверджується копією фіскального чеку № [NUMBER] та копією виписки з медичної картки амбулаторного хворого, виданою Сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Великий Дальник від 13.08.2018р. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» грошову суму у розмірі 1200 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я при ДТП, грошову суму у розмірі 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. 06 лютого 2019 року представником комунального підприємства «Одесміськелектротранс» подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову повністю. У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , визначена у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем [PERSON] , перевищує ринкову вартість автомобіля, тому постає питання про визнання цього транспортного засобу фізично знищеним з подальшим застосуванням наслідків такого визнання, що спричинює інший порядок визначення розміру матеріального збитку. Стосовно позовних вимог [PERSON] представник відповідача посилався на те, що позовна заява не містить жодних доказів, що пов`язують тілесні ушкодження, отримані [PERSON] з дорожньо-транспортною пригодою, тому такі позовні вимоги, на думку представника відповідача, задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивачів стосовно стягнення на їх користь моральної шкоди, представник відповідача вказує, що позивачі не надали доказів розміру завданої моральної шкоди, обмежившись лише загальними посиланнями. Також, 06 лютого 2019 року представником комунального підприємства «Одесміськелектротранс» подано клопотання про залучення до справи у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», оскільки цивільна відповідальність комунального підприємства «Одесміськелектротранс» як власника наземних транспортних засобів застрахована саме в ПАТ\~«СК\~«Провідна» по Генеральному договору добровільного страхування від 14.03.2018 р. № 12/1310440/1602/18. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року клопотання представника відповідача задоволено, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна. 18 лютого 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь грошову суму у розмірі 33\~940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. В свою чергу, [PERSON] позовні вимоги не змінювались. У заяві про зменшення розміру позовних вимог [PERSON] зазначав, що як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] , становить 405\~536 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 87 коп., при цьому вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Тобто, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № З/5119 від 12.09.2018р. ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] , становить 58\~880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Тобто, [PERSON] вказує, що має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. та його вартістю після ДТП, яка становить 58\~880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., що дорівнює 115\~990 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп., з яких йому було відшкодовано ПАТ «Страховою компанією «Провідна» грошову суму у розмірі 90\~000 (дев`яносто тисяч) грн. Отже, [PERSON] посилається на те, що на його користь підлягає стягненню сума у розмірі 25\~990 грн. 88 коп. (174\~870 грн. 88 коп. 58\~880 грн. 90\~000 грн. = 25\~990 грн. 88 коп.) Крім цього, [PERSON] зазначає, що зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн., на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури № КС-00000371 від 23.07.2018р., з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5\~650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № КС-00000424 від 27.08.2018р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1\~500 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, за доводами позивача, розмір невідшкодованої [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 33\~940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. Відзиву на заяву про зменшення розміру позовних вимог від комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»\~не скористались правом на надання пояснень, заяв та клопотань. 20 листопада 2019 року представник позивачів надала суду заяву про покладення на відповідача судових витрат, у якій просила, у разі задоволення позовних вимог [PERSON] , стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн., а також у разі задоволення позовних вимог [PERSON] , стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на її користь сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, представником позивачів надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, подано копію договору про надання адвокатських послуг у даній справі № 12/12-18 від 12 грудня 2018 року, копію акту виконаних робіт у даній справі від 19 листопада 2019 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 19/11-19 від 19.11.2019 р. про сплату за правничу допомогу. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю, надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та заяви про зменшення розміру позовних вимог. В судовому засіданні, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю. Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час і місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду та клопотань про розгляд справи за їх відсутністю не надали. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.08.2013р. [PERSON] належить транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] . 23 липня 2018 року за адресою: [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода з зіткненням автомобілю [PERSON] з трамваєм № [NUMBER] державний номер 4026 під керуванням [PERSON] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що [PERSON] , керуючи трамваєм, державний номер 4026, рухаючись по вул. Старопортофранківська не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер [NUMBER] , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер [NUMBER] , чим водій трамвая [PERSON] порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу [PERSON] були заподіяні значні механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф. Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер 4026, що належить комунальному підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18 від 14.03.2018р. Згідно з ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , становить 405\~536 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 87 коп., при цьому вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Тобто, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~30\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~ відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як зазначено вище, вартість транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди становить 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № З/5119 від 12.09.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер [NUMBER] , становить 58\~880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Тобто, [PERSON] має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 174\~870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. та його вартістю після ДТП, яка становить 58\~880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., що дорівнює 115\~990 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп., з яких йому було відшкодовано ПАТ Страховою компанією «Провідна» грошову суму у розмірі 90\~000 (дев`яносто тисяч) грн. Отже, з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» підлягає стягненню сума у розмірі 25\~990 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп. (174\~870 грн. 88 коп. 58\~880 грн. 90\~000 грн. = 25\~990 грн. 88 коп.) Крім цього, [PERSON] зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000371 від 23.07.2018р., з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5\~650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000424 від 27.08.2018 р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1\~500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, розмір невідшкодованої [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 33\~940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. Зважаючи на вимоги ст. 1195 ЦК України, зазначені збитки, понесені [PERSON] , також мають бути відшкодовані відповідачем. Аналіз положень ст. 3 ЦПК України, ст. 15, 16, 22 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності до положення ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ст.ст. 22, 1166 ЦК України збитки та майнова шкода, завдані фізичній особі підлягають відшкодуванню особою, яка їх завдала. В розумінні ч. 1 ст. 1187 ЦК України діяльність з керування транспортним засобом відноситься до джерела підвищеної небезпеки, оскільки його використання створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~п.\~4\~зазначеної вище\~Постанови Пленуму\~ВССУ «Про\~деякі питання\~застосування судами\~законодавства при\~вирішенні спорів\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки»\~№ 4\~від 01.03.2013р. обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто, для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідна наявність двох критеріїв: неправомірність дій завдавача шкоди та наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою. Дії водія [PERSON] були неправомірними, оскільки було допущено порушення п.п. 13.1. Правил дорожнього руху, що призвело до настання аварійної ситуації та спричинило зіткнення з транспортним засобом [PERSON] та, як наслідок, матеріальної шкоди, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18. Оскільки неправомірні дії водія [PERSON] спричинили дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль [PERSON] здобув механічні ушкодження, вбачається наявність безпосереднього причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху, яке допустив водій [PERSON] та матеріальною шкодою, яка завдана [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до\~статті 1191 ЦК України. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта\~статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша\~статті 1191 ЦК). Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України за № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р. право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також, Верховний Суд України визначив, що зобов`язання, яке виникло у відповідних правовідносинах, є деліктним, а отже, первісним, основним зобов`язанням в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. [PERSON] станом на дату дорожньо-транспортної пригоди займала посаду водія трамвая експлуатаційного трамвайного депо № 1 комунального підприємства «Одесміськелектротранс» та допустила зіткнення з транспортним засобом [PERSON] , перебуваючи на встановленому маршруті під час виконання трудових обов`язків, тому належним відповідачем у цій справі є саме Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», що не заперечується представником відповідача. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав, дане твердження викладено в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.01.2016 року №6-2808цс15. Вищезазначений правовий висновок був неодноразово підтриманий Верховним судом України і в інших справах, наприклад, у постановах: № 6-725цс16 від 14.08.2016 року; № 756/12292/14-ц від 26.10.2016 року; № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 року. Крім того, Верховний Суд також підтримується такої позиції у наступних постановах: № 553/219/16-ц від 06.02.2018 року; № 760/4117/16-ц від 07.02.2018 року; № 344/10730/15-ц від 14.02.2018 року; № 642/9163/15 від 19.02.2018 року; № 296/9478/13-ц від 12.03.2018 року; № 910/7496/17 від 15.03.2018 року; № 296/587/17 від 28.03.2018 року; № 761/30666/16-ц від 12.04.2018 року; № 753/13595/15-ц від 18.04.2018 року; № 678/20/16-ц від 25.04.2018 року; № 910/9029/17 від 27.04.2018 року; № 352/2740/14-ц від 02.05.2018 року; № 381/394/17 від 30.05.2018 року; № 541/3258/15-ц від 13.06.2018 року; № 761/34627/16-ц від 27.06.2018 року; № 750/9590/16-ц від 02.07.2018 року. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Крім того, суд погоджується з доводами позивача [PERSON] стосовно того, що він зазнав моральної шкоди через те, що він фактично позбавився транспортного засобу, оскільки його фізично знищено та його ремонт є економічно необґрунтованим, тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в частині стягнення з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь грошової суми у розмірі 33\~940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. в якості відшкодування різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням, а також грошової суми у розмірі 3000 (три тисячі) грн. якості відшкодування моральної шкоди. Крім цього, суд погоджується з доводами представника відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів, що пов`язують збитки, понесені позивачем [PERSON] , з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 23 липня 2018 року. Тому, суд, не встановивши безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями [PERSON] та шкодою, завданою [PERSON] , приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог в цій частині. Судом також встановлено, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання адвокатських послуг № 12/12-18 від 12.12.2018р., згідно п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта при розгляді судової справи за позовом клієнта до комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування збитків, завданих в результаті ДТП. Відповідно до п. 4.1. зазначеного договору, за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, передбаченому актом виконаних робіт, що є невід`ємним додатком до даного договору, з розрахунку 700 (сімсот) грн. за одну годину роботи адвоката. 19 листопада 2019 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було підписано акт виконаних робіт № 1 до договору про надання адвокатських послуг № 12/12-18 від 12.12.2018р., яким сторони засвідчили, що адвокатом за період з 12.12.2018р. по 19.11.2019р. було надано клієнту адвокатські послуги в рамках підготовки до розгляду та розгляду справи № 522/21965/18 на загальну суму 6 300 (шість тисяч триста) грн., яка була сплачена [PERSON] шляхом готівкового розрахунку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 19/11-19 від 19.11.2019р. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з\~ч.\~4\~ ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в якості відшкодування витрат на сплату судового збору. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про залишення позовних вимог [PERSON] без задоволення, понесені нею судові витрати не можуть бути покладені на відповідача.

Outcome: partial