overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У січні місяці 2017 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 13 липня 2007 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського МРУЮ, актовий запис № 17 6. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 21 лютого 2 011 року народження. Подружні стосунки не склалися внаслідок" відсутності взаєморозуміння, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на його задоволенні. Просить суд не надавати додаткового терміну для примирення, оскільки в наданий судом строк не дійшли згоди до примирення, спільного господарства не ведуть, тому шлюб за таких обставин збережений бути не може. Відповідач в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сімя збережена бути не може. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 липня 2007 року, який зареєстрований, відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського МРУЮ, актовий запис № 176. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини у січні 2017 року та з того часу не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк сторони не дійшли згоди щодо примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя розпалась остаточно та збережена бути не може. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У січнні 2017 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрованоу відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 551. Від шлюбу мають двох дітей, дочку: [PERSON] та сина: [PERSON]. До 2014 року з відповідачкою мав добрі стосунки, вони вели спільне господарство, виховували дітей, проживали спільно в м. Рівне. В зв»язку з переведенням його на інше місце роботи, стали проживати в батьків відповідачки і з того часу їхні взаємовідношення погіршились. Намагаючись зберегти стосунку з дружиною він винайняв житло в смт. Млинів і вони стали проживати окремо від батьків дружини, однак стосунки між ними не покращились і восени 2014 року [PERSON] без будь-яких пояснень забрала дітей і пішла жити до своїх батьків. Судом було надано їм термін на примирення, однак примирення не відбулось. На його переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у ситуації, яка склалась, немає. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сім"ї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У суд звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матері [PERSON] [INFO], померла [INFO] В обґрунтування заяви пояснив, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, що належала їй на праві власності, однак він не може прийняти спадкове майно оскільки у його свідоцтві про народження помилково зазначено ім'я його матері , [PERSON] коли правильно [PERSON]. Встановлення даного факту йому потрібно для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив суд задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин. Представник зацікавленої особи - Більськовільської сільської ради, Володимирецького району, в судове засідання не з'явився, про те надав до суду заяву в якій просить суд проводити розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог [PERSON] не заперечує та визнає їх у повному обсязі. В попередньому судовому засідання до суду була викликана свідок [PERSON] жителька [ADDRESS] Володимирецького району, яка засвідчила, що по вулиці до [PERSON] всі зверталися «[PERSON]», а по паспорту вона була записана як «[PERSON]». Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до даних свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 22.03.2014 року прізвище, ім"я по-батькові заявниці «[PERSON]». З Довідки Більськовільської ради вбачається, що гр.. [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] яка померла [INFO] року дійсно є одна і таж сама особа. Разом з тим у свідоцтві про народження дитини [PERSON] матір'ю якого є [PERSON] її ім'я вказано помилково як «[PERSON]». На підставі наведеного, з урахуванням сукупності досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Оскільки даний факт є підставою встановлення певного правового статусу особи та пов'язаний з виникненням її особистих та майнових прав, цей факт може бути встановлений у судовому порядку, як це передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача вказала, що з відповідачем позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Останнім часом між позивачем та відповідачем виникла психологічна несумісність на грунті несхожості характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім?я існує формально, тому є необхідність шлюб розірвати. Крім того, відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 30 липня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що він проти розірвання шлюбу не заперечує, також пояснив, що офіційно він ніде не працює, а тому сплачувати аліменти в розмірі, який просить стягнути позивачка, він не взмозі. Заслухавши представника позивача ,відповідача, дослідивши матеріали справи-свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER], суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 2010 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1015. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін ,а також інтересам неповнолітньої дитини, а тому його необхідно розірвати, дочку залишити з матір"ю. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. При визначенні розміру аліментів на утримання дочки суд приймає до уваги, що [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров'я. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 30 липня 2014 року і до повноліття дитини, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. На підставі ст.110,112,141,180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

у судовому засідання представник позивачки Родіков І.С. позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка [PERSON] з 10 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Матеріальне становище позивачки є незадовільним, вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, а тому просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що на даний час ніде не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти на утриманнядитини у визначеному позивачкою розмірі. Вислухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5) встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Копією акту обстеження матеріально побутових умов від 12 серпня 2014 року (а.с.6) підтверджено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, матеріально-побутові умови задовільні. Копією довідки № 292 від 02 вересня 2014 року, виданої Вільхівською сільською радою (а.с.10) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 02 вересня 2014 (а.с.11) підтверджено, що останній на даний час ніде не працює, проживає разом з батьками, матеріально-побутові умови проживання задовільні. Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки, дитина проживає з матір"ю, а батько не надає коштів на її утримання. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав частково, позивачка не наддала доказів того, що його доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 гривень та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у меншому розмірі. Судові витрати у справі у виді судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про його батьківство, зобов»язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження, а також просив стягнути з [PERSON] судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебував з 12.09.1992 р. до 29.10.2014 р. у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 20.11.2007 р. у відповідача народилась дитина [PERSON]. Він виконував обов»язки батька по відношенню до цієї дитини, однак, відповідач не давала спілкуватись йому з сином, не зважаючи на те,що він матеріально допомагає, має постійне місце роботи, веде здоровий образ життя. Згодом від відповідача йому стало відомо, що дитина взагалі народжена не від нього. Тож у теперішній час він має сумніви щодо батьківства в зв»язку з чим звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволені, просив розглянути справу за її відсутності. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі,пояснила, що позивач не є батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство , пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини до суду Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції 04.12.2007 р., що долучена до матеріалів справи, вбачається,що батьками записані [PERSON] та [PERSON]-р.В. ( а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Згідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, оскільки відповідачем визнаються доводи позивача про те,що він не є батьком малолітньої дитини, то дана обставина не підлягає доказуванню і тому позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про батьківство слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 243.60 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог позивачу відмовити, оскільки вимоги щодо зобов"язання внесення змін до актового запису про народження дитини в певній частині дублюють вимоги щодо виключення відомостей з актового запису про батьківство.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У травні 2013р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 21.04.2007р. був укладенй шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль автомобіль Chevrolet Aveo, 2008 року випуску. Далі, посилаюючись на ст.ст. 60,61 СК України, позивачка зазначила, що придбаний подружжям під час шлюбу автомобіль, належав їм на праві спільної сумісної власності, в зв"язку з чим останній підлягає поділу. Шлюбні відносини між подружжям припинені шість місяців тому, в цей час позивачу стало відомо, що її чоловік - відповідач [PERSON] розпорядився їх спільним автомобілем, згоди на відчуження якого відповідач від позивачки не отримував. Доля грошових коштів, одержаних відповідачем в результаті продажу автомобіля, позивачу не відома. Вартість автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, складає 53 150 грн., що підтверджується повідомленням оцінювача [PERSON] від 25.03.2013р. Далі позивачка зазначила, що, оскільки придбаний під час шлюбу автомобіль Chevrolet Aveo , 2008 року випуску, вибув зі спільної сумісної власності подружжя поза волею позивача, в силу положень ст.ст. 65, 70 СК України, позивачка, як співвласник зазначеного втомобіля, має право на відшкодування з боку відповідача половини вартості останнього, що складає 26 575 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 26 575 грн. в якості компенсації за половину вартості автомобіля автомобіль Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, відчуженого відповідачем, а також судові витрати. Ухвалою суду від 17.12.2013р. до участі у справі в якості третьої особи було залучено власника спірного автомобіля [PERSON] Під час судового розгляду спрви позивачка звернулася до суду із уточненим позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про подл спільного майна подружжя, вказавши, що під час шлюбу, зареєстрованого 21.04.2007 р. сторонами був придбаний автомобіль автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], право власності на який було зареєстровано за відповідачем. 13.12.2013р. позивачу стало вдомо, що відповідач 25.01.2013р. продав належний подружжю автомобіль третій особі [PERSON], що підтверджується довідкою УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області № 10/13-3059. Посилаючись на обставини, викладені у первісній позовній заяві, а також на оцінку оавтомобіля згідно повідомлення оцінювача [PERSON] у сумі 53 150 грн., позивачка просила суд визнати, що сторонам - [PERSON] та [PERSON] належало по ? частині автомобіля автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь ринкову вартість ? частки вищезазначеного автомобіля у сумі 26 575 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивачка та її представник уточнену позовну заяву підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.66), сторони не заперечували проти розгляду справи у відсутності третьої особи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування спільного проживання однією сім'єю. В обґрунтування заяви було вказано, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Заявник звернувся до зацікавленої особи - Управління ПФУ в Оболонському районі м. Києва із заявою щодо переведення її на пенсію у зв'язку на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Листом від 11.02.2014 р. заявнику було вказано, що підтвердженням спільного проживання (реєстрації) та перебування на утриманні може бути довідка з місця проживання. Як вказано у заяві, 07.04.2014 р. заявник звернулась до ГУПФУ в м. Києві та отримала відповідь, що таким документом є довідка ЖЕКу про перебування на утриманні чи про спільне проживання із заявником. В зв'язку з вищезазначеним заявник просить суд встановити факту перебування на утриманні померлого [INFO] годувальника [PERSON] У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просить її задовольнити з підстав наведених у ній, при цьому також вказала, що також є пенсіонером із 2006 р. Зацікавлена особа - Управління ПФУ в Оболонському районі м. Києва у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 31.08.1979 р. заявник та її чоловік [PERSON] зареєстрували шлюб та 18.10.1973 р. - заявник, а з 15.11.1979 р. [PERSON] проживали за однією адресою - [ADDRESS]. при цьому на день смерті [PERSON] перебував на обліку у зацікавленої особи - в Управлінні ПФУ в Оболонському районі м. Києва та отримував пенсію за списком № 1 - як особа, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлене, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу. У відповідності до ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами або перебування фізичної особи на утриманні. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника тільки із за незрозумілих дій керівництва ЖЕКу № 514 КП „Житлосервіс „Куренівка" у Оболонського району м. Києва та зацікавленої особи - Управління ПФУ в Оболонському районі м. Києва у суду є усі підстави щодо задоволення даної заяви, так як у наданих документах до суду є дані, що підтверджують факт спільного проживання за однією адресою заявника та її чоловіка [PERSON] Таким чином суд вважає встановленим той факт, що заявник [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], який помер [INFO], а оскільки встановлення цього факту необхідно заявниці [PERSON] для переоформлення пенсії за втратою годувальника, і тому її заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У травні 2014 рок позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON], та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з тим, що останні не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців. Посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач з представником у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що перебуває з позивачем у неприязних стосунках та останній чинить їй та неповнолітньому [PERSON], [INFO], перешкоди у користуванні квартирою. Треті особи у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщення є трикімнатна квартира [ADDRESS], в якій зареєстровані сторони у справі. Вказана квартира отримана [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб, у тому числі на відповідачку [PERSON] Згідно вимог ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї зберігається право на житло протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратили право користування житловим приміщення (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В ході судового розгляду, встановлено, що між сторонами існували конфліктні ситуації щодо користування спірною квартирою. Вказані обставини встановлювались, зокрема, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.11 року. На сьогоднішній день стосунки між сторонами не змінились, що не заперечується самими сторонами, можливість проживати та користуватися спірною квартирою у відповідачів відсутня. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON], аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed