Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 35012,57 грн. за кредитним договором № б/н від 08.07.2006 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Cвої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.07.2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 20600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач посилається на те, що умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем виконуються неналежним чином, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, чим порушуються права позивача, як кредитодавця, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Надала заперечення, в яких зазначила, що позичальник після 16.07.2007 року не знімала гроші та не повертала їх банку, а банк більше не кредитував рахунок позичальника, що на її думку свідчить про небажання сторін кредитного договору продовжити строк договору. Також відповідач заявила про застосування наслідків спливу строків позовної давності, посилаючись на ту обставину, що відповідно до п. 9.12 Договору, встановлено строк виконання договору, то перебіг позовної давності на її думку мав початись 08.07.2008 року, а трирічний строк позовної давності минув 08.07.2011 року. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вислухавши пояснення сторін, вважає за необхідне позов задовольнити частково. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 08.07.2006 року між ПАТ « КБ « Приватбанк» та [PERSON] укладено договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 20 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що підтверджується заявою позичальника, засвідченою власним підписом ( а.с. 9). ПАТ « КБ « Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ " КБ « Приватбанк» у зв'язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ «КБ « Приватбанк» на ПАТ « КБ Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Сатуту ПАТ « КБ « Приватбанк». 17.07.2009 у проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивачем додано розрахунок заборгованості по кредиту, відповідно до якого станом на 08.07.2014 року заборгованість складає 53 741, 35 грн., яка складається з : - 53 064, 09 грн. - заборгованість за кредитом; - 677, 26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Судовим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2011 року з відповідача -[PERSON] на користь ПАТ «КБ « Приватбанк» стягнуто20 872, 24 грн., рішення набрало законної сили ( а.с.5). Таким чином сума заборгованості становить 32869,11 грн. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: - 500,00 грн.- штраф (фіксована складова); - 1643, 46 грн. - штраф ( процентна складова); Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.3.2, п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http;//privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Як зазначено в п.2.4 Постанови Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦП України, договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах , який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В матеріалах справи наявні підтвердження того, що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами договору про надання споживчого кредиту. Відповідач подала до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав у банку скінчився 08.07.2011 року, оскільки в матеріалах справи наявна копія рішення Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2011 року, про стягнення заборгованості за даним кредитним договором з [PERSON] на користь ПАТ « КБ « Приватбанк», рішення набрало законної сили. Тому суд вважає, що банком не пропущено строк звернення до суду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог: про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що у зв'язку із спливом строків позовної давності щодо нарахованих штрафів в сумі 500 грн.( штраф фіксована частина), 1643,46 грн. ( штраф процентна складова), пені що є підставою для відмови в позові, позовні вимоги позивача в даній частині є такими, що не підлягають задоволенню. Решту позовних вимог суд вважає за необхідне задовольнити. Через невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором банк був змушений звернутись до суду та сплатити судові витрати. Віповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивачем була сплачена сума судового збору в розмірі 350, 13 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 328, 69 грн. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial