Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересовані особи: Вовчанський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) м. Вовчанськ, [PERSON] в якій просить встановити факт народження дитини - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м. Сімферополь Автономна Республіка Крим, мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце проживання: [ADDRESS] , батько - [PERSON] , на підставі свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Красногвардійського району АР Крим, актовий запис № 49 від 01.09.2012 року, дата народження [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог заявник зазначає, що у 2007 році у період навчання вона познайомилася зі [PERSON] . Після закінчення інституту в 2011 році переїхала на проживання до нього в смт. Красногвардійське, Красногвардійського району АР Крим. 01.09.2012 року в Петрівській сільській раді Красногвардійського району АР Крим за актовим записом № 49 між ними був зареєстрований шлюб, у шлюбі вона прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . [INFO] в перинатальному центрі м. Сімферополь АР Крим у них народилася донька [PERSON] . Оскільки вона з чоловіком є громадянами України і в подальшому планують переїзд на проживання до її родини у м. Вовчанськ, було прийняте рішення реєструвати народження дитини за місцем її реєстрації в м. Вовчанську Харківської області. Однак в зв`язку з встановленням карантину виїзд з Криму та в`їзд в Україну були заборонені і лише на цей час вони, отримавши необхідні дозвільні документи, змогли приїхати до м. Вовчанська для реєстрації народження доньки. Вовчанському райвідділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою зареєструвати народження дитини, нею була надала медичну довідку з перинатального центру міста Сімферополя АР Крим на підтвердження факту народження дитини. Але в реєстрації народження доньки відмовлено з посиланням на ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Тому єдиним шляхом для отримання документа про народження дитини та захисту прав дитини є звернення до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи, Вовчанського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) м. Вовчанськ, у судове засідання не з`явився, сповіщався про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені [PERSON] вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з підстав неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до даних медичного свідоцтва про народження серії 35 № 049337 від 13.05.2020 року, яке було видано органом, що діє на тимчасово окупованій території України, клінічною лікарнею «ім. Сємашко», [INFO] о 19 год. 24 хв. у м. Сімферополь АР Крим народилась дитина - дівчинка, матір`ю якої є [PERSON] , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі. Згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.09.2012 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Красноградського району Автономної Республіки Крим, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.09.2012 року, після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з копії паспорту [PERSON] та [PERSON] , вони є громадянами України. Встановлення юридичного факту народження дитини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини, реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, призначення належної їй державної допомоги. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). З огляду на наведене, суд приймає до уваги медичне свідоцтво про народження дитини серія 35 № 049337 від 13.05.2020 року, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , [INFO] о 19 год. 24 хв. народила доньку, та визнає вказану в цих документах інформацію в даному випадку достатніми доказами на підтвердження факту народження дитини. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підстав викладеного,

Outcome: approved