Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

04 листопада 2013 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. З 1998 року у вищезазначеному будинку також зареєстроване місце проживання [PERSON]. Однак відповідач за вищезазначеною адресою не проживає з 1998 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобов"язань по утриманню будинку не виконує, особисте майно відповідача у вищезазначеному будинку відсутнє. Оскільки відповідач не проживає за зареєстрованою адресою понад встановленні строки позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас», про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, та підтверджено належними доказами, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вищезазначеному будинку також зареєстроване місце проживання [PERSON] з 1998 року який за вищезазначеною адресою не проживає, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобов"язань по утриманню будинку не виконує, особисте майно відповідача у вищезазначеному будинку відсутнє. Згідно з актом обстеження помешкання від 31.10.2013 року складеним комітетом Миколаївської міської ради встановлено, що - відповідач по справі [PERSON] - не проживає за адресою [ADDRESS] з 1998 року і по теперішній час. (а.с. 16) Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1998 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобов"язань по утриманню будинку не виконує, його особисті речі відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved