Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.07.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 8032917786БН/2013-07, згідно якого було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 06.08.2015 р. становить 1889,28 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, а також надав пояснення, що відповідачем погашена заборгованість за кредитом та по процентам. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 8032917786БН/2013-07, згідно якого було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту, станом на 06.08.2015 р. утворилась заборгованість у сумі 1889,28 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за процентами - 76,16 грн.; простроченої заборгованості за основним боргом - 1188,01 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 0,32 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом - 624,79 грн. Згідно виписки за контрактом №8032917786 станом на 27.01.2016 року відповідачем погашено заборгованість за кредитом та по процентам. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності із ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial