Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

19.07.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулось Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Запоріжжя (далі - позивач) з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON], перебуває на обліку як пенсіонер, який отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV. Згідно з ч.1 ст.45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Частиною 1 ст. 40 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV встановлюєється, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Згідно з документами, які містяться в пенсійній справі в Шевченківськом об'єднаному УПФУ м.Запоріжжя, [PERSON] одержує пенсію за віком в розмірі 1339 грн. 13 коп. на місяць. [PERSON] звернулась до Управління із заявою від 26.05.2016 року про перерахунок пенсії на підставі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додатково надала копію трудової книжки. Відповідно до наданої заяви та документів, [PERSON] було проведено перерахунок пенсії за віком. Проте після здійснення вищезазначеного перерахунку, програмним забезпеченням, було невірно сформовано доплату до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністри України від 23.04.2012 року №327 (857 код) в розмірі 47,88 грн., в наслідок чого утворилася переплата пенсії у розмірі 2 315,15 грн. Після виправлення виявленої комп'ютерної помилки пенсійну справу [PERSON] було приведено у відповідність з 31.01.2011 року до вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного, у пенсійній справі відповідача утворилась переплата у сумі 2 315,15 грн. за період з 01.05.2012 року по 30.06.2016 року. Станом на сьогоднішній день сума переплати [PERSON] не сплачена. З цих підстав позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, 19.09.2017 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується, що зі сторони відповідача [PERSON] ніяких зловживань щодо отримання надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 2315,15 грн. не було. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність зловживання з боку відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суминадані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності розрахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed