Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 27 грудня 2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-3001-12-00281, відповідно до умов договору застраховано автомобіль марки «Hyundai», номерний знак [NUMBER] . 14.03.2013 року у м. Києві по проспекту Глушкова, 1 відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Hyundai», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Daewoo» під керуванням відповідача. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.04.2013 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення. 18.09.2013 року ПАТ "СК Українська страхова група» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4732,69 грн. Рішенням господарського суду міста Києва від 26.04.2016 по справі №910/3781/16 стягнуто з МТСБУ на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 4732,69 грн. та судові витрати 1378 грн. Враховуючи викладене, просили суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму страхового відшкодування в розмірі 6 971 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн. В судовому засідання позивач вимоги підтримав, просив суд задоволити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та просив суд вирішити питання, щодо розподілу судових витрат. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 14.03.2013 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві, по пр-ту. Глушкова, керував автомобілем "Део", державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва у справі 752/4847/13 від 15.04.2013 року відповідача визанно винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ0477085. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до довідки 9171169 про дорожньо-транспортну пригоду станом на момент ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . ПАТ «СК «Українська страхова група» сплатило на користь потерпілої [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4732 грн. 69 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 18 вересня 2013 року. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року по справі №910/3781/16 стягнуто з Моторного ( транспортного ) страхового бюро України на користь ПАТ « СК «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 4 732,69 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. У зв`язку з вищевикладеним МТСБУ сплатило на користь ПрАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування у розмірі 6110,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5656 від 18 липня 2016 року. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, МТСБУ було сплачено ВДВС Дніпровському РУЮ в м. Києві витрати у виконавчому провадженні у розмірі 861,79 грн. З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулося до винуватця з вимогою від 29.08.20119 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Згідно положень п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Згідно з п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач по справі визнав позовні вимоги в повному об`ємі, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування розмірі 6 971,69 грн.. Разом з тим, відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язки з тим, що матеріали справи не містять відомостей про сплату судового збору, а також позивачем в судовому засіданні не було надано квитанцію про сплату судового збору, суд вважає за можливе стягнути в відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 960,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved