Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування будинком № 5 (3) по ІІ пров. Москвіна в м. Вінниці зі зніттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником будинку № 5 (3), що знаходиться по ІІ пров. Москвіна в м. Вінниці. Разом із нею в даному будинку зареєстрована її донька [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] Донька позивача [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], рішенням суду від 17.02.2014 року шлюб між мини було розірвано. Дані відносини у період шлюбу носили формальний характер, оскільки відповідач не проживав із сім"єю, а протягом року проживав у своєї матері. Оскільки [PERSON] у будинку не проживає більше року, не оплачує комунальні послуги та не несе витрати по утриманню житла, він є таким, що втратив право користування ним. Тому позивач змушена звернутись з даним позовом до суду та просить суд усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. Позивач згідно заяви підтримала позов в повному обсязі та просила суд провести заочний розгляд справи у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно. В зв’язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу будинку від 22 березня 2002 року серії АЕР № 655383, [PERSON] купила цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Вінниці по 2-му пров. Москвіна, 5 (3). Відповідно до довідки КК "Ясний" від 25 березня 2014 року [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: ІІ [ADDRESS]. За вказаною адресою також проживають: дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] На підставі свідчень сусідів [PERSON], який зареєстрований за вказаною адресою, не проживає з квітня 2013 року по лютий 2014 року. [PERSON], зареєстрований за вказаною адресою з 16.12.2008 року ВГІРФО Староміського відділу внутрішніх справ. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірван та стягнуто аліменти на утримання дитини. Згідно письмових розписок сусідів [PERSON], [PERSON] та доньки позивача [PERSON] від 22 квітня 2014 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою з лютого 2013 року по квітень 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України, передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відсутній без поважних причин понад один рік, що позбавляє їх на право користування даним будинком та призводить до порушення права позивача на вільне розпорядження своїм правом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. [PERSON], який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved