Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 квітня 2015 року близько 06.30 годин на неї накинулася і покусала зграя собак породи «Алабай», які належать [PERSON], внаслідок чого вона була оглянута в травмпункті ЧМЛ №ЗШМД та їй було встановлено діагноз: множинні укушені рани обох стегон та гомілок. В той же день їй була проведена операція. Діагноз заключний клінічний: множині укушено - рвані рани обох стегон та гомілок. Травматичний шок 1 ст. Вказані ушкодження та їх наслідки виникли від дії тупих предметів, можливо від зубів собаки, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутою та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Внаслідок таких подій їй було завдано фізичного болю, тілесні ушкодження, тимчасовий розлад здоров'я, в зв'язку з чим вона перебувала на амбулаторному лікуванні 3 місяці. По факту отримання [PERSON] тілесних ушкоджень біля дитячого парку по вул. Хрещатик, 168 ст .ДІМ Соснівського РВ м. Черкаси УМВ Україна в Черкаській області [PERSON] було розглянуто матеріали перевірок ЖЄО: -6456 від 15.04.15р., ЖЄО: -6445 від 16.04.15р.. та складено адміністративний протокол №-019670 за ст.-154 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За допущене правопорушення Соснівським районним судом м. Черкаси відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. з конфіскацією тварини, що підтверджується доданою до заяви копією постанови. Звернувшись до відповідача щодо добровільного відшкодування завданої майнової та моральної шкоди їй було відмовлено, а тому вона змушена звернутися до суду щодо захисту своїх прав. Просила стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду в сумі 38 370,89 грн. і моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. завдану їй ушкодженням здоровя, а всього стягнути грошових коштів на суму 58370,71 грн. та судові витрати в сумі 583,71 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але скерувала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] 8370,89 грн. матеріальної шкоди та 20 000,00 моральної шкоди. Відповідачка в судове засідання не зявилась, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові конверти, які приєднані до матеріалів справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвали заочне рішення. Суд дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.\~ Судом встановлено, що по факту отримання тілесних ушкоджень [PERSON] ст. ДІМ Соснівського РВ м. Черкаси майором міліції [PERSON] було розглянуто матеріали перевірки та складено адміністративний протокол за ст. 154 ч.2 КУпАП, в якому зазначено, що 15.04.2015 року [PERSON] утримувала собак породи середньоазіатські вівчарки» Алабай» з порушенням правил утримання собак, внаслідок чого 0 6-50 [PERSON] отримала тілесні ушкодження в м. Черкаси, по вул. Хрещатик, 168 від укусів. 28.04.2015 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси Лясову Вікторію Леонідівну визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. з конфіскацією тварин. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12.06.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2015 року , якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП залишено без змін. Згідно акту судово медичного дослідження (обстеження) № 898 від 16.04.2015 року у [PERSON] мали місце наступні тілесні ушкодження: багато численні вкушено рвані рани верхніх та нижніх кінцівок та мяких тканин грудної клітки. Вказані ушкодження ускладнились настанням травматичного шоку першого ступеня. Вказані ушкодження та їх наслідки виникли від дії тупих предметів, можливо від зубів собаки, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутою та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до Правил утримання домашніх собак та котів фізичні т юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані виконувати вимоги нормативно-правових актів у цій сфері, санітарно-гігієнічних ветеринарних норм та Правил, а також не допускати порушень прав законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Власники домашніх тварин зобовязані, зокрема, під час вигулу собак одягнути намордник (крім собак дрібних порід) та тримати її на короткому повідку (до міста вигулу). Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності з ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексі України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків і моральну шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1199 Цивільного кодексу України у разі каліцтва, або іншого ушкодження здоров'я, фізична, або юридичні особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на лікування. Оскільки відповідач є власником собаки, вона повинна слідкувати за ними та відповідати за їх дії. Як вбачається із наданих до суду квитанцій сума матеріальної шкоди, яка пов'язана з витратами на лікування, внаслідок заподіяння позивачу тілесних ушкоджень становить 8 370,89 грн. Крім того, внаслідок раптового нападу та укусу собак позивач пережила сильний переляк та нервовий стрес, тобто їй було заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінила в розмірі 20000,00 гривень. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.ст. 1177, 1195 ч. 1ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральні шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров' я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У п. 5. Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки даються роз'яснення, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задоволення позовних вимог в цій частині позову повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості, з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості фізичних і моральних страждань позивача та негативних наслідків, у зв'язку із вчиненням по відношенню до неї злочинних дій, тому суд вважає, що відповідачка зобов'язана відшкодувати позивачу, заподіяну моральну шкоду, яка становить 10000,00 грн. Також на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвали заочне рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial