Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До Косівського районного суду Івано-Франківської області звернувся представник ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №027АІ10130529001 від 29.05.2013 року в розмірі 442916,66 грн. та стягнути судовий збір у сумі 3654,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 29.05.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 267777,00 грн., на умовах визначених кредитним договором. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 02.07.2015 року становить 442916,66 грн., з яких: - 261401,36 грн. - заборгованість за кредитом; - 87595,68 грн. - заборгованість за відсотками; - 21880,31 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 19117,32 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; - 28381,36 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; - 24540,63 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. У зв'язку з викладеним, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача Полякова І.Ю., яка діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить зменшити розмір пені у зв'язку з його складним матеріальним становищем, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до часткового задоволення за наступних підстав: У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.05.2013 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір №027АІ10130529001. (а.с.6-14). Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного договору, банк зобов'язався надати відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 267777 грн., з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 28.05.2020 року. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.2, 2.1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється шляхом списання кредитором кредитних коштів в гривні з позичкового рахунку позичальника в ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунок позичальника в Білоруському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» для перерахування позичальником на оплату придбаного автомобілю. Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, що стверджується заявою на отримання кредиту.(а.с.5). Відповідач, у свою чергу, зобов'язався здійснювати погашення кредиту в строки передбачені договором кредиту, щомісячно, рівними частинами у відповідності графіком погашення кредиту. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17,5% річних на перший річний період. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору відсоткова ставка за користування кредитом є змінною. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору, погашення кредиту має відбуватися шляхом сплати щомісячних платежів до 29 числа кожного місяця. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 02.07.2015 року становить 442916,66 грн., з яких: - 261401,36 грн. - заборгованість за кредитом; - 87595,68 грн. - заборгованість за відсотками; - 21880,31 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 19117,32 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; - 28381,36 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; - 24540,63 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Так, з п. 4.1 кредитного договору, передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному у п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, положення частини третьої ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, суд вважає можливим застосувати норми ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пеню, штрафи), яка включена до суми заборгованості за кредитним договором №027АІ10130529001 від 29.05.2013 з 21880,31 грн. до 500 грн. та з 19117,32 до 500 гривень, враховуючи те, що відповідач перебуває у важкому матеріальному становищі, що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним (а.с.1) судові витрати у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 2, 16, 20, 524, 526, ч. 1 ст. 527, 530, ч. 1 ст. 546, 611, 612, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88 ЦПК України,

Outcome: partial