Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав [PERSON] посилаючись на те, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 2009 року відповідач перестав приймати участь у вихованні та утриманні доньки, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме забезпечення дитині належного гармонійного розвитку та її матеріального утримання. Просила, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки, [PERSON], [INFO]. Стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження . 23 травня 2018 року представник позивача надав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог в частині стягнення аліментів, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських залишені без змін. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради Кривоніс Л.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Враховуючи положення ст. 223 ЦПК України та приймаючи до уваги, що клопотань від сторін та представника третьої особи про відкладення розгляду справи з поважних причин не надходило, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в їх відсутність на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 23). 24 листопада 2017 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб та їй присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] вихованням доньки не займається, коштів на її утримання не надає, не цікавиться духовним, фізичним та моральним розвитком дитини, не спілкується з нею. Представник позивача надав до суду заяву завірену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. від [PERSON] про визнання ним позовних вимог про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Цією заявою відповідач відмовляється від утримання та виховання малолітньої дочки, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав , приймати участь у вихованні дитини не бажає. Позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав визнає в повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує ( а.с. 52). Принципом 6 Декларації прав дитини ( Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Ассамблеї ООН від 20.11.1959) року передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991 року в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Малолітня [PERSON] [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини . Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З вищезазначеного вбачається, що відповідач [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою взагалі,що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти та взагалі самоусунувся від виховання дитини, що ним підтверджено заявою ( а.с.52). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 130 від 26 червня 2018 року є доцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позбавлення батьківських прав є дійсно крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. За таких обставин, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved