Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

09.10.2017 року до суду звернулася з позовом про зобов'язання вчинити дії, який у послідуючому був уточнений і просить визнати права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], розташованої в житловому будинку [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат житловою площею 28,2 кв.м за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що Сумське акціонерне товариство «НОМАК-ІНВЕСТ» відповідно до договорів про пайову участь у будівництві житлового будинку [ADDRESS]. м. Суми, № 4.1-98/1 від 30.03.1998р. № 2-99/1 від 03.03.1999р. та № 28 від 02.10.95р. виділило Сумському ЛВ УМГ чотири квартири у будинку [ADDRESS], у тому числі і квартиру [ADDRESS] на першому поверсі загальною площею 48,71 кв.м., житловою площею 28,71 кв.м. Про вказане, Акціонерне товариство «Номак-Інвест» повідомили своїм листом вих. № 247 від 20.09.1999р. за підписом Генерального директора - [PERSON], який направлено начальнику Сумського ЛВ УМГ Беккеру М.В. та до Відділу по обліку та розподілу житла Сумського міськвиконкому. Рішенням спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Сумського ЛВУ МГ про розподіл побудованих, згідно вказаних вище договорів про пайову участь, квартир сім'ї [PERSON], яка складалась з трьох чоловік: його дружини та доньки виділена квартира [ADDRESS]. На підставі Рішення виконкому Сумської міської ради № 519 від 16.11.1999 р. [PERSON] виданий ордер на вказану вище квартиру на склад сім'ї з трьох чоловік. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2008р. змінено договір найму житла спірної квартири: виділивши [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] з неповнолітньою [PERSON] кімнату № б площею 16.8 кв.м., [PERSON] кімнату № 5 площею 114 кв.м. кухню, коридор, вбиральню та балкон залишено у спільному користуванні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р. по справі № 2-1339/10р. позовні вимоги [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.) , яка діяла в своїх інтересах і інтересах неповнолітньої [PERSON] до Дочірньої компанії «Укргрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в особі лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, «НОМАК-ІНВЕСТ», третіх осіб «Сумське міське БТІ». [PERSON] про набуття права власності на 2/3 частини квартири за давністю володіння, заловолені. Визнано за [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] за кожною. Право власності зареєстроване КП «Сумське міське БТІ» 18.08.2010р., номер запису 300 в книзі № 6. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 121590209, дата формування - 23.04.2018р., право власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (частка власності 1/3 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р.) та [PERSON] ([PERSON] після вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] (частка власності 1/3 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р.). Так, 1/3 частини зазначеної квартири не за ким не зареєстрована. Квартира не перебуває на обліку в комунальній власності територіальної громади м. Суми. 28.04.2009р. Листом-відповіддю на звернення [PERSON] Сумське лінійне виробниче управління - магістральних газопроводів повідомило, що на балансі Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів квартира [ADDRESS] не обліковується. Право власності за управлінням не зареєстровано . Відповідно до відповіді на запит адвоката Філія «Управління магістральних газопроводів «УКРТРАНСГАЗ» "Сумське лінійне - виробниче управління | магістральних газопроводів» повідомили про те, що право власності на квартиру [ADDRESS]. в установленому законом порядку, не зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» та вказана квартира не обліковується на балансі товариства. Позивачка вказує, що до вказаних правовідносин щодо прийняття до комунальної власності спірної частини квартири не може бути застосовано Порядок | приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми окремих житлових приміщень (затверджений Рішенням Сумської міської ради № 940-МР від 30.11.2011 1р.), оскільки відсутній суб'єкт, який би передав житлове приміщення (більше того 1/3 кватири) до комунальної власності територіальної громади м. Суми. Позивачка вважає, що до даних правовідносин, за аналогічних підстав не може бути застосована Постанова Кабінету Міністрів України М» 891 від 06.11.1995р. «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій». Адже обов'язковою умовою передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ. та організації є наявність суб'єкта, який передаватиме зазначене житло. Також, Сумською міською радою вказана частина квартири не визнавалося безхазяйним майном. Позивачка стверджує, що з моменту заселення, проживає та користується квартирою. До цього часу відкрито проживає в квартирі, здійснює догляд за всією квартирою, проводжує поточні ремонти, здійснює оплату всіх комунальних послуг. Вважає себе добросовісним набувачем 1/3 частини квартири та з огляду на те, що зазначену частину житла неможливо передати до комунальної власності, зазначена частина квартири, якою вона безперервно володіє вже понад 10 років, а тому набула права власності на зазначене майно за набувальною давністю. Прохає визнати на нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частку квартири [ADDRESS], розташованої в житловому будинку [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат житловою площею 28,2 кв.м. В судовому засіданні позивачка підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - [PERSON] у судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Виходячи з того, що позивачка уточнила позовні вимоги і просить встановити право власності на частину у квартири, а справа прийнята до провадження Ковпаківського районного суду м. Суми, то застосовуються вимоги ч.2 ст. 31 ЦПК України, якою визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Сумське акціонерне товариство «НОМАК-ІНВЕСТ» відповідно до договорів про пайову участь і будівництві житлового будинку [ADDRESS]. м. Суми, № 4.1-98/1 від 30.03.1998р.. №2-99/1 від 03.03.1999р. та № 28 від 02.10.95р. виділило Сумському ЛВ УМГ чотири квартири у будинку [ADDRESS], у тому числі і квартиру [ADDRESS] на першому поверсі загальною площею 48,71 кв.м., житловою площею 28,71 кв.м. Про вказане, Акціонерне товариство «Номак-Інвест» повідомили своїм листом вих. № 247 від 20.09.1999р. за підписом Генерального директора - [PERSON], який направлено Начальнику Сумського ЛВ УМГ Беккеру М.В. та до Відділу по обліку та розподілу житла Сумського міськвиконкому. Рішенням спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Сумського ЛВУ МГ про розподіл побудованих, згідно вказаних вище договорів про пайову участь, квартир сім ї [PERSON], яка складалась з трьох чоловік: його дружини та доньки. виділена квартира [ADDRESS]. На підставі Рішення виконкому Сумської міської рали № 519 від 16.11.1999р. [PERSON] виданий ордер на вказану вище квартиру на склад сім'ї з трьох чоловік (а.с. 6). Технічний паспорт на вказану квартиру виготовлено на замовлення позивача 16.10.2008 року (а.с.21-22). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2008р. змінено договір наймужитла спірної квартири: виділивши [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] з неповнолітньою [PERSON] кімнату № б площею 16.8 кв.м., [PERSON] кімнату № 5 площею 114 кв.м. кухню. коридор. вбиральню та балкон залишено у спільному користуванні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р. по справі № 2-1339/10р. позовні вимоги [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.), яка діяла в своїх інтересах і інтересах неповнолітньої [PERSON] до Дочірньої компанії «Укргрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в особі лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, «НОМАК-ІНВЕСТ», третіх осіб «Сумське міське БТІ». [PERSON] про набуття права власності на 2/3 частини квартири за давністю володіння, задоволені. Визнано за [PERSON] ([PERSON] до вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] за кожною. Право власності зареєстроване КП «Сумське міське БТІ» 18.08.2010р., номер запису 300 в книзі № 6. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 121590209, дата формування - 23.04.2018р. право власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (частка власності 1/3 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р.) та [PERSON] ([PERSON] після вступу в шлюб від 20.08.2010р.) [PERSON] (частка власності 1/3 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010р.). Так, 1/3 частини зазначеної квартири не за ким не зареєстрована. Квартира не перебуває на обліку в комунальній власності територіальної громади м. Суми. 28.04.2009р. Листом-відповіддю на звернення [PERSON] Сумське лінійне виробниче управління - магістральних газопроводів повідомило, що на балансі Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів квартира [ADDRESS] не обліковується. Право власності за управлінням не зареєстровано. Відповідно до відповіді на запит адвоката Філія «Управління магістральних газопроводів «УКРТРАНСГАЗ» Сумське лінійне - виробниче управління магістральних газопроводів повідомили про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] в установленому законом порядку, не зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» та вказана квартира не обліковується на балансі товариства. Таким чином, до вказаних правовідносин щодо прийняття до комунальної власності спірної частини квартири, не може бути застосовано Порядок приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми окремих житлових нриміщень (затверджений Рішенням Сумської міської ради № 940-МР від 30.11.2011 1р.), оскільки відсугиій суб'єкт, який би передав житлове приміщення (більше того 1/3 кватири) до комунальної власності територіальної громади м. Суми. 23.08.2014 року помер наймач квартири - [PERSON], після його смерті першою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, єдиним спадкоємцем визнано її. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2010 року (справа №2- 1339/10р.) встановлено, що позивачка [PERSON] та її неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] інтереси якої вона представляє з 1999 року відкрито та безперервно володіють майном, а саме: квартирою [ADDRESS] Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). З наведеного суд приходить до висновку, що позивачка більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому вона після більш 10 років такого володіння набула право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved