Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Вказує, що оригінал свідоцтва про смерть матері ним втрачено, так як її онука його розірвала повністю. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 1,96 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 4358 , виданий Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року, на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року. Однак, державний акт на право приватної власності на землю ВН № 4358, виданий Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року на ім`я [PERSON] , вже після її смерті, тоді як в актовому записі про смерть матері вона значиться як « [PERSON] ». Згідно Словника власних імен людей україно-російського та російсько -українського, імена « [PERSON] », « [PERSON] », «[PERSON]» та є тотожними. В зв`язку з цим позивач не має можливості отримати на дане спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2594/02-31, а тому змушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Позивачка зазначає, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Однак, у її свідоцтві про народження в графі мати значиться: « [PERSON] ». Інші спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] - відсутні, так як вона є єдиною донькою померлої. Спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] позивачка фактично прийняла, так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері періодично проживала в спадковому будинку [ADDRESS] , зробила у ньому поточний ремонт, пофарбувала вікна, двері, ремонтувала огорожу. Ці дії, згідно чинної на момент смерті матері ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року свідчать про фактичне прийняття мною спадщини. Однак, оформити свої спадкові права після смерті [INFO] матері [PERSON] , на земельну ділянку площею 1,96 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області у нотаріуса позивачка не має можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2594/02-31. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом та встановити факт, що має юридичне значення для подальшого оформлення спадкових прав. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Галіцина В.В. позов підтримують в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не мають. Відповідач представник Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області надали суду заяву, згідно якої при вирішення справи покладаються на розсуд суду, розгляд справи просять провести у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що підтверджено копією актового запису про смерть № 54 від 29.06.1998 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 1,96 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 4358 , виданий Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року, на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року (а.с.9). Однак, державний акт на право приватної власності на землю ВН № 4358, виданий Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року на ім`я [PERSON] , вже після її смерті, тоді як в актовому записі про смерть матері вона значиться як « [PERSON] ». Згідно Словника власних імен людей україно-російського та російсько -українського, імена « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » та є тотожними (а.с.17). В зв`язку з цим [PERSON] не має можливості отримати на дане спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2594/02-31 (а.с.18). [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] серія [NUMBER] видане 12 березня 1949 року Зарудинецькою с/р Вороновицького району Вінницької області (а.с.7). Однак, у свідоцтві про народження позивачки в графі мати значиться: « [PERSON] ». Той факт, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] серія [NUMBER] видане 12 березня 1949 року Зарудинецькою с/р Вороновицького району Вінницької області (а.с.7); актом, складеним в присутності сусідів та затвердженим Вороновицькою селищною радою від 14 січня 2020 року (а.с.16); довідкою Вороновицької селищної ради за № 02-23/17 від 09 січня 2019 року (а.с.14). Інші спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] - відсутні. Спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] позивачка фактично прийняла, так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері періодично проживала в спадковому будинку [ADDRESS] , зробила у ньому поточний ремонт, пофарбувала вікна, двері, ремонтувала огорожу, що підтверджується довідкою Воронвоицької селищної ради за № 02-23/17 від 09 січня 2019 року (а.с. 14). Ці дії, згідно чинної на момент смерті матері ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року свідчать про фактичне прийняття мною спадщини. Однак, оформити свої спадкові права після смерті [INFO] матері [PERSON] , на земельну ділянку площею 1,96 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області у нотаріуса [PERSON] не маю можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2594/02-31 (а.с.18). Той факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно за життя набула право спочатку на земельну частку (пай), а в подальшому, після виділення земельної ділянки в натурі і право на земельну ділянку площею 1,96 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, підтверджується наступним: копією самого державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 4358 , виданий Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року, на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року; актовим записом про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який може бути витребувано з Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області; свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] (серія [NUMBER] ) видане 12 березня 1949 року Зарудинецькою с/р Вороновицького району Вінницької області (а.с.9); копією рішення від 03 березня 2001 року 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області Про затвердження схеми поділу та проекту організації території земельних часток (паїв) і видачу державних актів на право приватної власності на землю; витягом зі списку власників сертифікатів, які отримують державні акти на право приватної власності на земельні частки (паї), в якому під № 158 значиться [PERSON] (а.с.11). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , то з метою забезпечення реалізації спадкових прав позивача, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, про який просять позивач. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору". За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved