Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

03.04.2014 року представник позивача звернувся до Любашівського районного суду Одеської області, після чого ухвалою від 12 05 2014 року вказана справа в частині позовних вимог до [PERSON] була направлена до Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю, а в частині позовних вимог до АТ «Страхова компанія «Примор'є» провадження закрито. Позивач звернувся до суду посилаючись на такі обставини. 24.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 999-00022163, на підставі якого [PERSON] надано овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості 21000,00 грн. зі сплатою 19% річних та встановленням дати повернення до 23.10.2015 р. Також 24.10.2012 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON], як позичальник, зобовязувалась сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку у сумі, визначеній у додатку № 1 до договору. Однак [PERSON] порушила мови кредитного договору, внаслідок чого станом на 15.01.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 27473,84 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 17481,71 грн., за відсотками 333,12 грн., комісією за розрахункове обслуговування поточного рахунку 3549,01 грн. та штраф 6200,00 грн. 24.10.2012 року між АТ «Страхова компанія «Примор?є» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту. Однак в порушення вимог п.п. 5.7.2., 5.7. договору страхування до теперішнього часу АТ «Страхова компанія «Примор?є» не здійснило виплату страхового відшкодування. Просять стягнути з [PERSON] суму 27473, 84 грв. та сплачений судовий збір. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що кошти брала, однак не має матеріальної можливості сплачувати заборгованість , вважає, що відповідальність повинна нести також і страхова компанія. При вирішенні позову поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи - ПрАТ «Страхова компанія «Примор'є» до суду не з"явилися , про день слухання справи повідомлялися необноразово. Вислухавши сторони, дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та [PERSON] був укладений договір № 999-00022163 про надання кредиту, на підставі якого [PERSON] надано овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальним лімітом овердрафту 21000,00 грн. зі сплатою 19% річних з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 23.10.2015 р. (л.с.6-10 договір про надання кредиту). Пунктом 4.9. Договору про надання кредиту встановлена відповідальність [PERSON] за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплати Банку штраф у розмірі - 200,00 гривень за перший прострочений платіж, та 500,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Також 24.10.2012 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір № 999-00022163 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів видачею платіжної картки VISA для фізичної особи (л.с. 15-18 договір). Відповідно до п. 6.17 вказаного договору, [PERSON], як позичальник, зобовязувалась сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку у сумі, визначеній у додатку № 1 до договору. Однак [PERSON] порушила мови кредитного договору, внаслідок чого станом на 15.01.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 27473,84 грн.,з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 17481,71 грн.; - заборгованість за відсотками у розмірі 333,12 грн.; - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку у розмірі 3549,01 грн.; - штраф у розмірі 6200,00 грн. (л.с.19-20 розрахунок). У звязку з заборгованість, що виникла, ПАТ «Імексабанк» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою про погашення заборгованості, яка залишена відповідачкою без реагування (л.с. 26-27 - повідомлення). 24.10.2012 року між АТ «Страхова компанія «Примор?є» та [PERSON] був укладений договір № 24/10/ГО-332/3 добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, предметом якого є страхування майнових інтересів [PERSON] повязаних з обовязком останньої в порядку, передбаченого чинним законодавством, відшкодувати збитки, завданій третій особі кредитору, у звязку з неповерненням(непогашенням) страхувальником, [PERSON], кредиту згідно з умовами кредитного договору № 999-000221631 від 24.10.2012 р. укладеного між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] (л.с.12-14 договір). Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 12.05.2014 р. провадження у справі в частині вимог ПАТ «Імексбанк» до АТ «Страхова компанія «Примор?є» закрито (л.с.48 ухвала). Невиконання [PERSON]Ф . своїх зобов'язань перед Кредитором - позивачем по справі підпадає під ознаки страхового випадку в розумінні п.2.1 Договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту №24/10/ГО-332/3 від 24 10 2012 року. Заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 09 2014 року ухвалою суду від 25 01 2016 року скасовано. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 04 2017 року в якості третьої особи залучено ПрАТ «Страхова компанія «Примор'є» ( а.с. 184 ). Та обставина, що [PERSON] застрахувала свою відповідальність за непогашення спірного кредиту, вказує на те, що до спірних правовідносин застосовуються норми законодавства у сфері страхування. Законом, що регулює відносини у сфері страхування є Закон України «Про страхування» і спрямований він на посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Згідно з п. 1.1. Договору страхування предметом цього договору є страхування майнових інтересів [PERSON], пов'язаних з обов'язком останнього в порядку, передбаченому чинним законодавством, відшкодувати збитки, завдані третій особі - Кредитору в зв'язку з неповерненням (непогашенням) кредиту згідно з умовами Кредитного договору № 999-00022163/1 від 24 10 2012 року, укладеного між Кредитором та Страхувальником. З викладеного слідує висновок, що захист майнових інтересів страхувальника є пріоритетним напрямком в сфері страхування, а суть самого страхування полягає у мінімізації негативних ризиків для страхувальника. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов'язок страховика по здійсненню страхової виплати у разі настання страхового випадку закріплений і у ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування" та п. 5.5.2 Договору страхування. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди потерпілому, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), зобов'язана сплатити особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, та якою така шкода завдана (ст.1194 ЦК України). У ч. 2 ст. 985 ЦК України закріплене право Страхувальника при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Згідно пункту 1.3. Договору страхування Вигодонабувачем за цим Договором призначено Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК». Межею відповідальності Страховика по договору є визначена в ньому страхова сума (п.2.9 Договору страхування). Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору страхування страхова сума складає 21 000 гривень, безумовна франшиза - 15% від страхової суми. За змістом п.2.8. цього ж Договору страхування не розповсюджується на суми, які пішли на сплату штрафів, пені і нецільового використання кредиту, різниці в курсах валют, відсотків за прострочку та інші непрямі витрати. Згідно п. 2.3 страховий захист розповсюджується на страхові випадки, які настали в період дії цього Договору. Відповідно до п. 9.1 Договору страхування цей договір вступає в силу після його підписання усіма сторонами, з 00 годин доби, що наступає після дати зарахування страхового платежу на рахунок страховика у сумі 1890,00 грн. та діє до закінчення строку Кредитного договору. Вказане узгоджується з положенням статті 983 ЦК України. Як видно з заяви банку про виплату страхового відшкодування банк звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування 24 02 2014 року ( л.с. 28 ) . З тверджень представника банку страхове відшкодування страховиком не сплачено, а зворотнього страхова компанія суду не надала. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14). З урахуванням викладеного,

Outcome: partial