Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

10 липня 2019р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають є для неї юридичне значення, а саме, що вона є матір`ю - одиначкою [PERSON] , [INFO] та що вона є єдиним законним представником та опікуном її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилалась на те, що [INFO] вона народила сина [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції було складено актовий запис №349. На час народження сина вона не перебувала в шлюбі, у зв"язку з чим відомості про батька дитини буди занесенні з її слів в актовий запис. В даний час разом з дитиною вона проживає в державі Ізраїль , отримала громадянство зазначеної держави і звернулась у відповідні органи з метою оформлення громадянства держави Ізраїль її малолітньому синові, де їй було роз`яснено, що необхідно надати документи про те, що вона є єдиним опікуном своєї дитини. Таким документом є тільки рішення суду, оскільки жодний інший документ, в тому числі витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, для країни Ізраїль не замінює рішення суду. Представник заявника адвокат Віхерко Н.О. звернулась до суду письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності та при вирішенні заяви покладається на думку суду. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності та при вирішенні заяви покладається на думку суду. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.5) ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народила [INFO] сина - [PERSON] і відомості про батька дитини були занесенні з її слів у актовий запис про народження, що підтверджується паспортними даними заявника (паспорт серія [NUMBER] , виданий 16 квітня 2002 року Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області); даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України; даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції; даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданого [PERSON] 18.10.2017р. Як вбачається з даних посвідчення особи №3 42483211, виданого 04.04.2017р. МВС держави Ізраїль, [PERSON] , [INFO] має статус ізраїльське громадянство та згідно даних посвідчення особи №3 42483229, виданого 07.03.2019р. МВС держави Ізраїль, [PERSON] , [INFO] має статус тимчасового жителя. Згідно з положеннями визначеними у Постанові Пленуму Верховного Суду Україна «Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридична значення» №5 від 31 березня 1995р., суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування і відносинах з громадянами інших держав. Ізраїль та Україна входять до числа держав, які зв`язані Гаагською конвенцією «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадання дітей» від 20 жовтня 1980 року (Ізраїль приєднався до неї у 1991 році, Україна - 11 січня 2006 року), а тому для настання правових наслідків у вигляді отримання громадянства, усиновлення та іншого, для держави Ізраїль необхідно рішення суду України про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що заявник є матір`ю та єдиним законним представником своєї малолітньої дитини. Вимогами ст.5 Конвенції «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей» від 01.09.2006р. передбачено, що для цілей цієї Конвенції: "права піклування" включають права, пов`язані з піклуванням будь-якої особи про дитину, і зокрема, право визначати місце проживання дитини. Як вбачається з повідомлення Управління реєстрації та міграції населення Беер-Шевського бюро держави Ізраїль від 11 липня 2019р. для подальшого розгляду прохання [PERSON] щодо набуття її сином [PERSON] статусу репатріанта, їй необхідно надати необхідні документи: згоду батька або (як альтернатива) рішення суду про визнання матері єдиним опікуном неповнолітньої дитини. Натомість, як зазначено вище, судом встановлено, що відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , були занесенні у актовий запис про народження дитини зі слів матері - відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). За таких обставин заява [PERSON] , [INFO] про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме, що вона є єдиним законним представником та опікуном її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню. Разом з тим, слід відмовити у задоволенні заяви [PERSON] , [INFO] про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме, що вона є матір`ю - одиначкою [PERSON] , [INFO] , з наступних підстав. Так, як зазначено вище, судом встановлено, що відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , були занесенні у актовий запис про народження дитини зі слів матері - відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі та у відсутності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду. З наведеного слідує, що на час народження дитини - [PERSON] , [INFO] його матір - заявниця була матір`ю одиночкою, а тому підтвердження даного факту судом не потребує. На підставі викладеного,

Outcome: partial