Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 2012 року по лютий 2015 р. вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 24.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття, та кошти на її утримання щомісячно у розмірі ? частина із всіх видів заробітку до досягнення дочкою 3-х років, тобто до [INFO] року. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON], позов визнав частково, позов про стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на утримання дитини визнав. В іншій частині позову просив відмовити, пояснивши суду, що він щомісячно перераховує кошти на утримання дитини, що підтверджується чеками. Позивач отримує соціальну допомогу на дитину, то того ж її мати відкрила рахунок на ім'я позивачки, та перераховує їй кошти. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову частково. Судом встановлено, що сторони з 2012 року по лютий 2015 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Оскільки, відповідач добровільно виконував свої обов"язки по наданню матеріальної допомоги на утримання на дитини, про що свідчать чеки, які є в матеріалах справи, і що не заперечує сама позивач, через те заявлені вимоги слід задовольнити частково, стягнути кошти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною 3-х річного віку тобто до [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: partial