Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В лютому 2017 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказував, що відповідач проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України на підставі контракту укладеного 28.07.2016 року, який був розірваний 05.12.2016 року. Витрати повязані з утриманням відповідача в академії від дня його зарахування до дня виключення із списків особового складу склали 31 148,04 грн. Посилаючись на ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» та п. 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних із їх утриманням у навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, просив стягнути з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України суму у розмірі 31 148,04 грн. в якості відшкодування витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.07.2016 року наказом Національної академії Національної гвардії України № 163 с/ч визначено зарахувати в списки незмінного складу та на всі види забезпечення, укласти контракт про проходження військової служби в академії строком на період навчання та призначити з 28.07.2016 року по факультету № 1 за напрямом підготовки «Військове управління» [PERSON] курсантом. 28.07.2016 року між Міністерством внутрішніх справ України та відповідачем укладений контракт про проходження військової служби курсантами Національної академії Національної гвардії України. 24.11.2016 року відповідач надав рапорт начальнику курсу № 3 капітану [PERSON] згідно якого просив про відрахування його з числа курсантів у звязку з небажанням продовжувати навчання. 05.12.2016 року контракт укладений Міністерством внутрішніх справ України та відповідачем припинений. Цього ж дня, виданий наказ начальника Національної академії Національної гвардії України № 273, яким відповідача виключено із списків особового складу курсантів Національної академії Національної гвардії України. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Законом, що регулює відносини, які склались між сторонами спору являється Закон України «Про військовий обовязок і військову службу». Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад'юнктів і докторантів. Згідно до ч. 1 ст. 25 Закону громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до наданого розрахунку Національною академією Національної гвардії України на утримання відповідача за час навчання в період з 01.08.2016 року по 05.12.2016 року понесено витрати в загальному розмірі 31 148,04 грн., а саме: на грошове забезпечення відповідача 25 783,93 грн., на предмети, матеріали, обладнання та інвентар 868,77 грн., медикаменти, та перевязувальні матеріали 237,43 грн., продукти харчування 2 394,48 грн., оплату теплопостачання 896, 83 грн., оплату водопостачання та водовідведення 254,44 грн., оплату електроенергії 708,76 грн., оплату послуг (крім комунальних) 2,40 грн. Доказів, які спростовують встановлені судом обставини справи та наданий розрахунок відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора правомірні та підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь військової прокуратури Харківського гарнізону слід стягнути 1 600 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved