Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

06 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Останній постійно та на день смерті проживав в с. Василівщина Білопільського району Сумської області разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя [PERSON] заповітного розпорядження не складав. Баба проживала разом з батьком до дня його смерті, не заявляла відмови від прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла її. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай), площею 4,46 га, розташованої на території Гуринівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 вересня 1999 року на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Гуринівської сільської ради від 28 вересня 1999 року. Баба успадкувала після смерті свого сина спадкове майно, але юридично не оформила спадщину. Крім того, після смерті баби [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,50 га, розташовану на території Гуринівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 вересня 1999 року. За життя [PERSON] заповіт не складала. Позивач як спадкоємець звернувся до держнотконтори для оформлення спадкових прав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, яка належала батьку і бабі та вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що оригінали державних актів на право приватної власності на земельні ділянки втрачені. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом: - після баби [PERSON], яка померла [INFO] року, на земельну ділянку, площею 4,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому [INFO] року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - після баби [PERSON], яка померла [INFO] року, на земельну ділянку, площею 4,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, представник надав до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просить розглянути справу без їх участі. Представник відповідача - Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, просили розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Представники третіх осіб - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів дальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року в с. Василівщина Білопільського району Сумської області (а. с. 8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а. с. 14). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 29 вересня 1999 року на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Гуринівської сільської ради від 28 вересня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 116, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,46 га (а. с. 12). На підставі довідки, виданої виконкомом Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 07 листопада 2016 року за № 346 [PERSON] до дня смерті [INFO] року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 13). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області (а. с. 15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 4,50 га, розташована на території Гуринівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а. с. 16). Довідкою, виданою виконкомом Гуринівської сільської ради від 07 листопада 2016 року за № 345 встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], одиноко. Заповіт від імені померлої виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 17). Згідно звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 27 січня 2017 року вартість об'єкта оцінки земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Гуринівської сільської ради площею 4,46 га складає 99 480 грн. та площею 4,50 га складає 100 650 грн. (а. с. 24-29). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 07 грудня 2016 року визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, тривалістю два місяці (а. с. 18-19). Зі змісту постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданих державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори від 31 січня 2017 року вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, не вдається можливим у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця (а. с. 21-22). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. З інформаційної довідки із Спадкового реєстру, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою Сумської області вбачається, що спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, держнотконторою не заведена, у спадковому реєстрі відсутня будь-яка інформація, а спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, заведена за № 5/2017 за заявою [PERSON] - позивача по справі (а. с. 40-42). З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після баби [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінали державних актів на право приватної власності на земельні ділянки втрачені. З оголошення в газеті «Білопільщина» за № 11-14 від 28 січня 2017 року вбачається, що дано об'яву про втрату державних актів на право приватної власності на землю, виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а. с. 23). Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved