Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 22.10.2013 року та в обґрунтування позовних вимог послався на наступне. 06 липня 2011 року я уклав із гр. [PERSON] договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 8000 Євро, строк позики, на який передавались дані кошти 2 (два) місяці. В порядку забезпечення виконання зобов'язання відповідачем було надано державний акт серії ЯИ №196979 та довіреність /терміном дії три місяці/ на право користування та реалізації на земельну ділянку на ім'я [PERSON]. Відповідач зобов'язався повернути в термін два місяці 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) Євро, а у випадку неповернення вказаних коштів у вказаний строк (два місяці), тобто до 07 вересня 2011 року на суму 9 500 Євро нараховуються відсотки у розмірі 10% в місяць. Договір укладено у простій письмовій формі у вигляді розписки. У строк вказаний у розписці відповідач вказані вище грошові кошти не повернув, а тому 27 вересня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0793 га, що розташована в с. Красносілка, вул.. Новоселів, 143, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка була відчужена за 37 800 грн.. що згідно курсу НБУ станом на 27.09.2011 року становило 3 511 Євро. Тобто станом на 07 вересня 2011 року, з урахуванням вартості відчуженої земельної ділянки залишок основної суми боргу відповідача склав 5310,25 ЄВРО, що згідно курсу НБУ є еквівалентно 97 310,33 грн., (дев'яносто сім тисяч триста десять гривень 33 копійки), згідно уточнених позовних вимог. Вказаний вище залишок основної суми боргу в розмірі 5310,25 ЄВРО, що згідно курсу НБУ складає 97 310,33 грн., (дев'яносто сім тисяч триста десять гривень 33 копійки), відповідач не повернув і до цього часу. Відповідно до вказаного в розписці у випадку неповернення коштів в термін 2 місяці, тобто до 07 вересня 2011 року, на суму 9500 ЄВРО нараховується 10 % в місяць, а тому станом на теперішній час борг відповідача за користування коштами складає 34 200 ЄВРО, що згідно курсу НБУ складає 626 715,00 грн. (шістсот двадцять шість тисяч сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок). Крім того, зазначеною розпискою передбачено повернення грошових коштів та процентів, нарахованих на вказані грошові кошти. Станом на день пред'явлення позову сума боргу Відповідачем сплачена не була. За вищевикладених обставин, в зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх грошових зобов'язань він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення коштів з відповідача. В уточненій позовній заяві позивач вказує наступне - "У строк вказаний у розписці відповідач вказані вите грошові копни не повернув, а тому 27 вересня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загального площею 0,0793 га, що розташована в с. Красносілка, вул.. Новоселів, 143, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка була відчужена за 45 100 грн., що згідно курсу НБУ станом на 27.09.2011 року становило 4189,75 Євро». Крім того за вини відповідача розгляд справи затягувався, а курс Євро за час розгляду справи у суді виріс, а тому позв підлягає уточненню». А тому відповідно до уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі залишку основної суми боргу в розмірі 97 310,33 грн., (дев'яносто сім тисяч триста десять гривень 33 копійки), що згідно курсу НБУ є еквівалентно 5310,25 ЄВРО, відсотки за користування коштами та період з 06.09.2011 року по день винесення рішення суду в розмірі 626 715,00 грн. (шістсот двадцять шість тисяч сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок), що згідно курсу НБУ еквівалентно 34 200 ЄВРО; Крім того згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах, прийнятих за результатами перегляду судових рішень - договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (постанови від 24.10.2011 № 25/187, від 07.11.2011 № 5002-2/5109-2010);. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України) Виходячи з вищевикладеного згідно частини першої статті 1050, ст.. 549-552,ст..611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 97140,84 грн.( дев'яносто сім тисяч сто сорок гривень 84 копійки). Крім того у позивач посилається на відповідну Постанову ВСУ від 18 вересня 2013 року «Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеною договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно до вимог ст.ст. 1047 ЦК України , договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів, перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оцінюючи вказані обставини суд дійшов висновку про те, що сторонами дійсно був укладений договір позики. Договір був укладений у простій письмовій формі, що відповідає вимогам закону про форму договору. Позивач позикодавець передав, а відповідач позичальник отримав грошову суму у загальному розмірі 8000 Євро (вісім тисяч) ЄВРО Так. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення на підставах, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлює ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2011 року позивачем гр.. США [PERSON] було надано [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 8000 Євро, строк позики, на який передавались дані кошти 2 (два) місяці. В порядку забезпечення виконання зобов'язання відповідачем було надано державний акт серії ЯИ №196979 та довіреність /терміном дії три місяці/ на право користування та реалізації на земельну ділянку на ім'я [PERSON]. Відповідач зобов'язався повернути в термін два місяці 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) Євро, а у випадку неповернення вказаних коштів у вказаний строк (два місяці), тобто до 07 вересня 2011 року на суму 9 500 Євро нараховуються відсотки у розмірі 10% в місяць. Договір укладено у простій письмовій формі у вигляді розписки, що підтверджується відповідною розпискою, згідно якої останній зобов'язався повернути в строк до 06.09.2011 року, отримані кошти, а у випадку неповернення коштів у вказаний строк із суми 9 500 Євро нараховуються відсотки у розмірі 10% в місяць , нараховані на вказані грошові кошти,. У строк вказаний у розписці відповідач вказані вище грошові кошти не повернув, а тому 27 вересня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0793 га, що розташована в с. Красносілка, вул.. Новоселів, 143, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка була відчужена за 45100 грн.. що згідно курсу НБУ станом на 27.09.2011 року становило 4189,75 Євро. Тобто станом на 07 вересня 2011 року, з урахуванням вартості відчуженої земельної ділянки залишок основної суми боргу відповідача склав 5310,25 ЄВРО, що еквівалентно 97 310,33 грн., ( дев'яносто сім тисяч триста десять гривень 33 копійки), згідно курсу НБУ. Взяте на себе грошове зобов'язання відповідач [PERSON] не виконав, на теперішній час грошові кошти позивачу гр.. США [PERSON] не повернуті. Загалом розмір заборгованості складає: залишок основної суми боргу в розмірі 97 310,33 грн., ( дев'яносто сім тисяч триста десять гривень 33 копійки), що згідно курсу НБУ є еквівалентно 5310,25 ЄВРО; відсотки за користування коштами та період з 06.09.2011 року по день винесення рішення у цивільній справі №504/3768/13-ц, в розмірі 626 715,00 грн. (шістсот двадцять шість тисяч сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок), що згідно курсу НБУ еквівалентно 34 200 ЄВРО; неустойку, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 28.08.2013 року по 28.08.2014 року, а саме - 54 315,30 грн. за період з 28.08.2013 року по 15.04.2014 року /облікова ставка НБУ за вказаний період 6,5% річних/, - 29768,98 грн. за період з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року /облікова ставка НБУ за вказаний період 9,5% річних/, - 13056,56 грн. за період з 17.07.2014 року по 28.08.2014 року /облікова ставка НБУ за вказаний період 12,5% річних/, а всього неустойку за період з 28.08.2013 року по 28.08.2014 року на загальну суму 97140,84 грн. (дев'яносто сім тисяч сто сорок гривень 84 копійки). На підставі викладеного,

Outcome: approved