Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.10.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюбу, від якого у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.03.2020 року. Відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні дітей. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду з заявою, в якій визнав позов та просив розглядати справу у його відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.03.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На даний час діти проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на їх утримання в добровольному порядку не надає в достатньому для дитини розмірі, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що діти проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні, батько дітям в добровільному порядку не надає в достатньому для дитини розмірі, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved