Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], який народився під час проживання сторін в незареєстрованому шлюбі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка вказала на те, що, зважаючи на інвалідність відповідача та стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], вона не заперечує проти стягнення з відповідача на утримання її сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що із-за свого матеріального становища, розміру пенсії по інвалідності та стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], він спроможний надавати на утримання свого сина [PERSON] аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач являється батьком малолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження сина [PERSON] і не оспорював своє батьківство в установленому порядку. Дитина проживає разом з матір"ю, перебуваючи на її утриманні, що не заперечується відповідачем, а останній зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Водночас, суд враховує, що відповідач є інвалідом 2-ї групи, з нього рішенням Чуднівського райсуду від 06.04.2009 року уже стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], розмір отримуємої ним суми пенсії за відрахуванням аліментних платежів становить 865,86 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління ПФ України у Чуднівському районі від 07.05.2015 року № 903, а тому, враховуючи дохід відповідача, що не забезпечує йому встановлений державою мінімальний прожитковий мінімум, а також погодження сторонами безпосередньо у судовому засіданні розміру аліментів, суд вважає за можливе погодитися із узгодженою сумою стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (по 200 грн. щомісячно), що відповідатиме принципу справедливості. З огляду на те, що відповідач, зважаючи на його інвалідність 2-ї групи, звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial