Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, в подальшому у підготовчому судовому засіданні 28.03.2019 змінив підставу позову, тим самим змінивши свої позовні вимоги. Указана заява за ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 29.03.2019 була задоволена та змінені позовні вимоги [PERSON] були прийняті судом до розгляду. Дану заяву позивач мотивував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 3,52 га, у тому числі ріллі 3,08 га, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 18.10.2006 він уклав із ПП «Печинське» договір оренди землі та передав земельну ділянку площею 3,08 га строком на 10 років. Такий договір був зареєстрований у Тростянецькому районному відділі Сумської філії «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельним ресурсам», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2006 за №040663501599. 19.11.2015 між ним та ПП «Печинське» було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 18.10.2006, який зареєстрований 15.12.2016 державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Корж Вікторією Олександрівною. Додатковим договором від 19.11.2015 сторони погодились збільшити строк оренди земельної ділянки на 20 років та викласти основний договір у новій редакції. За новою редакцією нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила-75142,40 грн., розмір орендної плати становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладання цього договору складає 3757,12 грн. на рік, яка сплачується щорічно до 31 грудня поточного року. За 2017 рік позивачу фактично виплачено орендну плату 18 січня 2018 року, а за 2018 рік орендна плата не виплачена до теперішнього часу. Указані дії відповідача позивач розцінює як систематичну несплату йому орендної плати. Посилаючись на те, що орендна плата за 2017 рік була виплачена лише 18 січня 2018 року, а за 2018 рік взагалі не виплачена, тому відповідач допустив систематичну несплату орендної плати, що є неналежним виконанням умов договору і як наслідок додатковий договір від 19.11.2015 підлягає розірванню, земельна ділянка підлягає поверненню орендодавцю із виконанням обов`язку відповідачем щодо нарахування індексації по орендній платі за користування земельною ділянкою, позивач просить: - розірвати додатковий договір від 19.11.2015 до договору оренди землі від 18.10.2006, укладений між ним та ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» щодо передачі в оренду земельної ділянки, кадастровий номер: [NUMBER] , який зареєстровано 15.12.2016 державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської обласної [PERSON] ; - зобов`язати ТОВ «АФ «Семереньки» повернути йому земельну ділянку площею 3,08 га, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області; - стягнути з ТОВ «АФ «Семереньки» на його користь 3757,12 грн. заборгованість по орендній платі за 2018 рік за додатковим договором оренди землі від 19.11.2015 та 32,30 грн. пеню за порушення строків внесення орендної плати; - зобов`язати ТОВ «АФ «Семереньки» провести нарахування індексації по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 3,08 га, [NUMBER] , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області за 2018 рік та провести виплату йому за указаний рік нарахованої індексації орендної плати за землю; - судові витрати покласти на відповідача. У відповідності до вимог ст.178 ЦПК України, представник відповідача подав відзив на змінені позовні вимоги, у якому заперечуючи проти заявлених позовних вимог посилався на наступне. 27.12.2017 СТОВ «Дружба» виплатило позивачу орендну плату в розмірі 7258,75 грн. гривень (з урахуванням ПДФО і військового збору загальна сума орендної плати становить 9017,08 грн.), що підтверджує платіжна відомість №ПЧ 30 від 27.12.2017. Виплачена у 2017 році сума орендної плати, складається з: орендної плати за 2017 оцінки земельної ділянки, та виплаченої наперед орендної плати за 2018 рік (5% від нормативної грошової оцінки землі). У зв`язку з тим, що на той час ПП «Печинське» перебувало у стані припинення, було прийняте рішення про виплату орендної плати наперед за 2018 рік, так як з моменту підписання передавального акту всі банківські рахунки підприємства були заблоковані, а ТОВ АФ «Семереньки» стало правонаступником лише після реєстрації припинення ПП «Печинське» (у 2019 році), тобто з метою уникнення порушення своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати у 2018 році, ПП «Печинське» виконало його достроково. Дострокове виконання зобов`язань допускається навіть без згоди кредитора, однак отримавши орендну плату у 2017 році, позивач висловив свою беззаперечну згоду з достроковою виплатою орендної плати за 2018 рік. Отже, ПП «Печинське» ніяким чином не порушило умови вищевказаного договору оренди, а навпаки виконало свої зобов`язання по сплаті орендної плати достроково і в повному обсязі. Індекс нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2017 та 2018 р. складав «1». Тому вимога про стягнення заборгованості по орендній платі, пені, індексації теж не може бути задоволена. Відповідач починаючи з дати укладення Договору регулярно сплачував орендну плату відповідно до умов даного Договору, тобто ніякого істотного порушення умов Договору оренди землі відповідачем не було допущено. Стаття 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено вичерпний перелік обов`язків відповідача, за порушення яких передбачено право орендаря ініціювати розірвання договору і виплата орендної плати не входить до даного переліку обов`язків. Посилаючись на ст.651 ЦК України, ст.141 Земельного кодексу України, постанову Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, постанову Верховного Суду України від 17.10.2017 року у справі № 6- 1449цс17 представник указала, що відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, за відсутністю систематичної несплати відповідачем орендної плати та відсутністю істотного порушення стороною договору. Земельна ділянка була передана позивачем в оренду на підставі акту приймання - передачі, тобто відповідач користується нею на законних підставах. Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права, в тому числі і від власника майна, на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Право на оренду земельної ділянки є майном в розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції і таке право також захищається Конвенцією. Позбавлення відповідача права оренди після одинадцяти років фактичних орендних відносин , проти яких Позивач не висловлював жодних заперечень, також буде свідчити про порушення принципу «правової визначеності», оскільки орендар, який належним чином виконує протягом багатьох років свої зобов`язання перед орендодавцем, має законне право очікувати і в подальшому розраховувати на збереження свого права оренди, яке встановлено договором, який є обов`язковим для обох сторін. Тому відсутні будь-які правові підстави для повернення даної земельної ділянки позивачу. Крім того, представник звертав увагу суду на відсутність у позивача порушених прав, що є також окремою підставою для відмови у позові (а.с.148-152). Під час розгляду справи судом було залучено як відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки», оскільки відповідно до Статуту ТОВ «АФ «Семереньки», затвердженого протоколом загальних зборів учасників 28.01.2019, ТОВ «АФ «Семереньки» є правонаступником Приватного підприємства «Печинське», яке було приєднане до товариства, у результаті чого ТОВ «АФ «Семереньки» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків ПП «Печинське» згідно з передавальним актом, затвердженим рішення власника ПП «Печинське» від 02.02.2018 (а.с.116-129). У судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов із підстав указаних у заяві про зміну підстав позову підтримали у повному обсязі, просили задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, указала, що ТОВ "АФ "Семереньки" у повному обсязі заперечує проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позов. Заслухавши позивача, представників сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.08.2002 установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,52 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.11,58-64). 18.10.2006 [PERSON] уклав із ПП «Печинське» договір оренди землі та передав земельну ділянку площею 3,08 га строком на 10 років. Такий договір був зареєстрований у Тростянецькому районному відділі Сумської філії «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельним ресурсам», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2006 за №040663501599 (а.с.9-10,43-44,56-57). 19.11.2015 між [PERSON] та ПП «Печинське» укладено додатковий договір до договору оренди землі від 18.10.2006, який зареєстрований 15.12.2016 державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Корж Вікторією Олександрівною (а.с.12,45-48,52-55). На підставі додаткового договору сторони погодили, що: у оренду передана земельна ділянка площею 3,08 га, кадастровий номер: [NUMBER] , нормативна грошова оцінка- 75142,40 грн. (п.2.1 Договору); строк дії договору 20 років (п.3.1. Договору); розмір орендної плати становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату складання цього договору складає 3757,12 грн. на рік (п.4.1 Договору); орендна плата вносить щорічно 31 грудня року, за який виплачується орендна плата (п.4.5 Договору). Підставою позовних вимог до відповідача позивачем указано те, що ТОВ «АФ Семереньки» взяті на себе зобов`язанні за додатковим договором від 19.11.2015 у частині своєчансої виплати орендної плати, зокрема за 2017 та 2018 рік. Позивач стверджує, що орендна плата за 2017 рік була йому виплачена у січні 2018 року, а за 2018 рік не виплачена взагалі. Натомість стороною відповідача стверджується, що відповідач свої зобов`язання виконує належним чином та сплачує оренду плату, зокрема орендна плата за 2017 рік та 2018 рік (наперед) була виплачена позивачу 27 грудня 2017 року в сумі 7258,75 грн. На підтвердження цього відповідачем надано довідку директора ТОВ «АФ «Семереньки», платіжну відомість №ПЧ 30 від 27.12.2017 із додатком (а.с.145-147). Із наданої відповідачем платіжної відомості убачається, що за цією відомістю виплачено орендну плату за 2017 рік у сумі 20776,18 грн., у т.ч. [PERSON] за договором від 18.10.2006 р. у сумі 7258,75 грн. (а.с.146-147). Отже, судом установлено, що [PERSON] за відомістю, на яку посилається відповідач, як на доказ невизнання заявленої позивачем вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, орендна плата була виплачені тільки за 2017 рік, а належних доказів того, що у виплачену суму входить також орендна плата за 2018 рік відповідачем не надано. На підтвердження вказаних обставин також свідчать покази свідка [PERSON] , сільського голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка вказувала, що ПП «Печинське», яке орендує земельні ділянки мешканців села, у тому числі і земельні ділянки позивача, на протязі 2017 та 2018 р. сплачує орендну плату орендодавцям у розмірі 10% , про що неодноразово звітувало керівництво на спільних нарадах, та відповідно, від вказаного розміру надходять податки до бюджету. Тому про вказане свідкові відомо достеменно. Оскільки, інших доказів на підтвердження сплати орендної плати позивачу за 2018 рік стороною відповідача надано не було, суд вважає, що заявлена позивачем вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2018 рік за додатковим договором від 19.11.2015, відповідно до п.4.1 Договору, що становить 5% від нормативно-грошової оцінки земель і складає суму у розмірі 3757,12 грн., підлягає задоволенню. У зв`язку із тим, що орендна плата за 2018 рік не була виплачена своєчасно, а отже, мається порушення строку її виплати, який передбачений п.4.5 Договору, тому заявлена позивачем вимога про стягнення пені у сумі 32,30 грн. також підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо проведення нарахування індексації по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 3,08 га, [NUMBER] та виплату за указаний рік нарахованої індексації орендної плати за землю; - задоволенню не підлягають з огляду на таке. Так, відповідно до п. 4.4 додаткового договору від 19.11.2015 до договору оренди землі від 18.10.2006 р. - обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Разом із тим, відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 23.11.2018 №\~2628\~\~VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів») індекс споживчих цін за 2017 2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2017 та 2018 рік становить 1,0, тобто у даному разі вимоги позивача щодо проведення індексації розміру орендної плати є безпідставними. Вирішуючи питання про розірвання додаткового договору від 19.11.2015 року із підстав систематичної несплати орендної плати, що є неналежним виконанням умов договору, як заявлено позивачем, суд виходить із такого. Відповідно до ст.651 ЦК України істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідач починаючи з дати укладення Договору сплачував орендну плату відповідно до умов даного Договору, що не визнається позивачем у частині несвоєчасної виплати за 2017 р. і несплати за 2018 рік орендної плати. Разом із тим позивач не довів факту несвоєчасної сплати відповідачем йому орендної плати за 2017 рік. Так як суд визнає належними і допустимими доказами відомість із додатком, надану відповідачем, із якої встановлено дату виплати «27 грудня 2017 року», що відповідає строкам, визначеним п. 4.5 додаткового договору від 19.11.2015 р. до договору оренди землі від 18.10.2006р., тому у цій частині позов є недоведеним. Так, покази свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, так як вказаний свідок не повідомив суду про факти у підтвердження обставин щодо сплати позивачу орендної плати у січні 2018 року, так як такі свідчення свідок надав зі слів самого позивача. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачена можливість розірвання договору на підставі рішення суду за умови невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний: -приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; -виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; -дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; -у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Таким чином вказано вичерпний перелік обов`язків відповідача, за порушення яких передбачено право орендаря ініціювати розірвання договору і виплата орендної плати до указаного переліку обов`язків не входить. Крім того, самим додатковим договором від 19.11.2015 передбачено розірвання договору за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Часткове та/або не систематичне невиконання Орендарем обов`язку по виплаті орендної плати не може бути підставою для розірвання Договору (п.10.4.2 Договору). Розірвання Договору у односторонньому порядку не допускається (п.10.4.4 Договору). У статті 141 Земельного кодексу України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д»частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Відповідно до постанови Верховного\~Суду України\~від 28.09.2016\~у справі\~№ 6-977цс16, вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два і більше випадків) несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 17.10.2017 у справі № 6- 1449цс17 вказано, що не встановлення систематичної несплати відповідачем орендної плати є підставою для відмови в розірванні договору оренди земельної ділянки. Отже, несплата відповідачем орендної плати тільки за 2018 рік не може вважатися систематичною несплатою орендної плати, тому суд вважає, що заявлена позивачем вимога про розірвання договору є безпідставною. Оскільки позовна вимога позивача про повернення земельної ділянки є похідною, як наслідок розірвання договору оренди, то вказана вимога також не підлягає задоволенню з огляду на відмову судом у задоволенні позову щодо розірвання додаткового договору оренди від 19.11.2015. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання судових витрат та з урахуванням того, що під час подання заяви про зміну підстав позову, позивачем не було доплачено судовий збір за заявлені вимоги майнового характеру щодо стягнення несплаченої орендної плати та пені, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн. на користь держави із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial