Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] 06.10.2016 р. звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] та доньки [PERSON] - [INFO], покликаючись на те, що сторони з 31.08.2002 року перебували у шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей. З квітня 2016 року сторони проживають окремо. З цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Рішенням Буського районного суду від 01.12.2016 року, шлюб між сторони розірвано. Добровільної домовленості щодо матеріального утримання дітей між ними не досягнуто. Просить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) та доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON], її представник згідно договору про надання правової допомоги від 23.05.2016 р. [PERSON], позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON], його представник згідно договору про надання правової допомоги від 08.06.2016 р. позов визнали частково, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Вислухавши сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO]. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 01.12.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017 р., шлюб між сторонами розірвано. За ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено що домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Сторони проживають окремо, діти сторін проживають з позивачем за адресою [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу. Ст.ст. 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як показала позивач, вона працює касиром на ринку в м. Буськ, однак її заробітної плати на утримання дітей не вистачає, іншого доходу не має. Відповідач має можливість сплачував аліменти у розмірі по 1/4 частині із всіх видів заробітку на кожну дитину, оскільки займається підприємницькою діяльністю, крім того отримав кошти від продажу автомобілів марки «Мерседес Бенц спрінтер» та «DAF», які відчужив у 2016 році. Показами відповідача спростовано отримання коштів від відчуження даних транспортних засобів, оскільки як показав відповідач, автомобілі придбані по довіреності, рахувалися за ним, однак фактично власником була інша особа. Як показав відповідач, під час шлюбу з позивачем, мали спільний магазин, який після розлучення залишився у позивача. Судом також спростовано посилання позивача що відповідач займається підприємницькою діяльність, оскільки згідно відомостей Буської об'єднаної державної податкової інспекції головного Управління ДФС у Львівській області, [PERSON] як фізична особа-підприємець, 17.03.2017 року припинив підприємницьку діяльність. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 гривень. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, законодавчо закріпленим обов'язком відповідача утримувати дітей, проти чого він не заперечує, враховуючи те що розмір аліментів в розмірі аліментів по 1/4 частині із всіх видів заробітку на кожну дитину значно перевищує розмір 1/3 частини на утримання двох дітей, та є надто великий для відповідача, тому останньому слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2016 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial