Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

23 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/8 частині всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення ними повноліття починаючи з 23.11.2013 року. Проте відповідач будучи працездатним, не сплачує аліменти, внаслідок чого з його вини утворилася заборгованість, а тому вважає, що вона має право на стягнення з відповідача неустойки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, зазначили, що заборгованість виникла не з його вини, оскільки виконавчий документ предявлено із запізненням, а в подальшому аліменти стягувалися із заробітної плати на підставі постанови державного виконавця. Представник третьої особи не заперечував проти позову та вважає позов обґрунтованим, оскільки заборгованість по сплаті аліментів у період лютий-травень 2014 року утворилась з вини відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 20 грудня 2005 року в м. Чернівці, [PERSON] народилася 10 липня 2007 року в м. Житомирі, [PERSON] народився 17 червня 2012 року в м. Житомирі в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2013 року присуджено стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/8 частині всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення ними повноліття починаючи з 23.11.2013 року. Вищезазначеним рішенням стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання останньої в розмірі 1/8 частини доходів відповідача щомісячно до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 23.11.2013 року (а.с.67). В подальшому вищезазначене рішення предявлено до примусового виконання (а.с.13-14). Отримана відповідачем заробітна плата за основним місцем роботи складала у лютому 2014 році 53400,68 грн., у березні місяці 2014 року 12635,66 грн., квітні 2014 року 7082,93 грн. (а.с.16). Розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідача на користь позивача станом на початок травня 2014 року складає 12509,66 грн., а саме: за лютий 2014 року - 2650,35 грн. (1/8 частина доходу = 662,59 грн. х трьох дітей та дружину), за березень 2014 року 6317,83 грн. (1/8 частина доходу = 1579,46 грн. х трьох дітей та дружину), за квітень 2014 року 3541,48 грн. (1/8 частина доходу = 885,37 грн. х трьох дітей та дружину). Відповідач не сплатив на користь позивачки аліменти за період з лютого місяця по квітень місяць 2014 року включно в розмірі 12509,66 грн., що підтверджується постановами про стягнення з боржника грошових коштів від 29.04.2014 року по виконавчих провадження № 4242383, № 42665223 (а.с.89,91). В подальшому вказано заборгованість по аліментам стягувалася із заробітної плати відповідача частинами, а саме: 987,74 грн. в липні 2014 року, 1129,38 грн. в серпні 2014 року, 70,86 грн. у вересні 2014 року, 1083,40 грн. у жовтні 2014 року, 1038,26 грн. в листопаді 2014 року, 798,75 грн. в грудні 2014 року, 935, 94 грн. в січні 2015 року (а.с.144). Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачено ст.180 Сімейного кодексу України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів в межах позову за період з лютого 2014 року по січень 2015 року включно складає 28918,78 грн., а саме: за березень 2014 року 821,61 грн. (2650,35 грн. х 1% х 31 день), за квітень 2014 року 2690,45 грн. ( 8968,18 грн.х1 % х 30 день), за травень 2014 року 3877,99 грн.( 12509,66 грн. х 1% х 31 днів), за червень 2014 року 3752,90 грн. ( 12509,66 грн. х 1% х 30 днів), за липень 2014 року 3571,79 грн. ( 11521,92 грн. х 1% х 31 днів), за серпень 2014 року 3221,68 грн. ( 10392,54 грн. х 1% х 31 днів), за вересень 2014 року 2766,50грн. (9221,68грн. х 1% х 30 днів), за жовтень 2014 року 2522,87 грн. ( 8138,28 грн. х 1% х 31 днів), за листопад 2014 року 2130,00 грн. (7100,02 грн. х 1% х 30 днів), за грудень 2014 року 1953,39 грн. ( 6301,27 грн. х 1% х 31 днів), за січень 2015 року 1609,60 грн. ( 5365,33 грн. х 1% х 30 днів). Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оцінивши докази, надані сторонами по справі, як в обґрунтування своїх позовних вимог, так і в заперечення проти них, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню неустойка, в зв'язку з виникненням заборгованості по аліментам, так як ним не доведено ту обставину, що ця заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості за аліментами немає. Проте, зважаючи на майновий стан відповідача, розмір нарахованої заробітної плати та стягнення з відповідача аліментів на утримання чотирьох осіб, з врахуванням зобовязань по оплаті комунальних послуг, кредитних зобов"язань та інших платежів, суд вважає за можливе у відповідності до ст.196 Сімейного кодексу України зменшити розмір неустойки до 14 000 грн. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню сплачений [PERSON] і документально підтверджений судовий збір у сумі 327,00 грн.

Outcome: partial