Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд", та просив стягнути майнову шкоду в розмірі 83971,75 грн., моральну шкоду у розмірі 42000 грн., вартість експертного дослідження 600 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди,\~\~яка сталася\~\~04.10.2016 року з вини водія [PERSON], пошкоджено автомобіль позивача. Згідно звіту №1868-10-16 від 17.11.2016р. вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 83791,75 грн., а вартість автотоварознавчого дослідження - 600 грн.. \~Крім того, позивач також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 42000 грн., яка повязана з тим, що протягом тривалого часу через пошкодження вантажного автомобіля позивач був позбавлений можливості користуватися ним, створило значні незручності, які полягали у втраті нормального життєвого ритму, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вирішення побутових та життєвих проблем. Вказуючи на те, що позивач є підприємцем та використовував вантажний автомобіль для доставки нових товарів у торговий центр, вимушений був у звязку з цим докладати додаткових зусиль оскільки автомобіль не міг виконувати своїх функцій, звертався до послуг дорогих вантажних таксі та транспортних засобів своїх родичів. У звязку з необхідністю звернення за правовою допомогою ним були сплачені послуги адвоката за оформлення позову, участь в судовому процесі, тому просив також стягнути і їх вартість -12205,72 грн.. 19.06.2017 року ухвалою суду вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою суду на місці 23.01.2018 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України. Представник позивача повністю підтримав позов та уточнив суму витрат на правничу допомогу, яка остаточно склала 14111,60 грн.. Представник відповідача позов визнав частково, а саме погодився з відшкодуванням суми матеріальної шкоди у розмірі 45544,88 грн. та вартістю проведеного дослідження в розмірі 600 грн., вимогу про стягнення моральної шкоди не визнав, вважає, що позивач не довів її завдання, а витрати на правничу допомогу є завищеними, погодився лише з сумою 3000 грн.. Крім того, представник позивача вказував на те, що позивач відремонтував автомобіль і продовжує ним користуватися. Представники третіх осіб в засідання не зявилися, від МТСБУ надійшли письмові пояснення, в яких вказував на те, що за нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон №1961 -IV) від обовязкового страхування звільняються інваліди 1 групи, які в під час ДТП керували належним їм на праві власності автомобілем, а оскільки власником автомобіля є [PERSON], тому підстав для виплати страхового відшкодування не має. Справу просив розглянути в його відсутності. і здій Від представника ПАТ «СК «Скайд» заяв про відкладення розгляду справи не надходило. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 04.10.2016 року приблизно о 18.30 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], по вул.Миколаївська дорога, 243 в м.Одесі, не врахувала дорожню обстановку і стан автомобілю та допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 р. водія [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП (а.с.11). Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач є власником автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.23), а власником автомобіля марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. Відповідно до Звіту № 1868-10-16 складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER], склала 83971,75 грн., а вартість матеріальної шкоди станом на 04.11.2016 р. -45544,88 грн. (а.с.12-17). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон №1961 -IV) цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «СКАЙД», згідно полісу АЕ № 667462, який на момент настання пригоди був дійсним, з 31.05.2016 року страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ та позбавлений членства в МТСБУ (а.с.62,71). Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормами ст.1192 ЦК України закріплено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. \~ \~ \~ \~Як повідомив в судовому засіданні представник позивача автомобіль [PERSON] відремонтував за рахунок запчастин, які вже були у використанні, однак вважає, що це тимчасовий захід, для можливості використання транспортного засобу, до отримання суми грошей для відновлювального ремонту, визначеного в звіті. \~ \~ \~ \~В підтвердження вартості проведеного ремонту доказів не було надано. \~ \~ \~ \~Отже, виходячи із меж заявлених вимог, проаналізувавши надані докази в сукупності та враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що підлягає задоволенню вимога в частині завданої матеріальної шкоди у розмірі 45544,88 грн., а не стягнення вартості відновлювального ремонту. Щодо стягнення вартості проведення оцінки пошкоджень автомобіля сплаченої позивачем у розмірі 600 грн., то така вимога є обгрунтованою, тому підлягає задоволенню (а.с.33). Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При\~\~ визначенні\~\~ розміру\~\~ відшкодування\~\~ враховуються\~\~ вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На підтвердження моральної шкоди позивачем було надано договори оренди від 01.01.2016 р. та від 01.01.2017 року, укладені між ТОВ «Універсал» та ФОП «[PERSON] предметом яких є торгова площа, зал 5 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Бальківська, 28. Договір суборенди нежитлового приміщення від 03.01.2015 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], предметом договору є користування приміщенням №И-8а, И-8б за адресою:пр.Добровольського в м.Одесі (а.с.5-79,80-81). Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в 2000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його транспортного засобу та порушення звичайного укладу життя. При цьому, суд не враховує доводи позивача про використання іншого транспорту, оскільки належних доказів з цього приводу ним не надано, також і не було надано доказів, коли саме був здійснений ремонт автомобіля «Nissan» та позивач продовжив ним користуватися. Отже, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача моральна шкоду у розмірі 2000 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу необхідно зазначити наступне. Згідно з нормами ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ч.3 ст.133 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Приймаючи до уваги розрахунок, викладений в звіті до договору про надання правової допоги, враховуючи представлені докази (а.с.82-90,168) та виходячи із вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд вважає за необхідне вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково у розмірі 4000 грн., а саме: за підготовку позовної заяви, заяви про забезпечення позову, підготовка відповіді на відзив та участь у судових засіданнях. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від.21.12.2012 р. [PERSON] є інвалідом першої Б групи безстроково (а.с.136). За нормами\~п.9\~ч.1\~ст.5\~ЦПК України від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Отже, враховуючи те, що відповідач є інвалідом 1 групи, підстав для стягнення з неї судового збору не має.

Outcome: partial