Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

08.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обгрунтував тим, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок із приналежними до нього будівлями і спорудами, який мав статус робітничого двору та в якому проживала його мати [PERSON]. [INFO] року мати померла, залишивши на випадок смерті заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, заповіла позивачу. В шестимісячний термін позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Коли у жовтні 2014 року він звернувся до Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], то постановою нотаріуса від 23.10.2014 року у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. За вказаних обставин, він змушений за захистом свого права звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області в судове засідання не з"явився, а подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Так, згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане повторно 10.07.1962 року Вовчатицькою сільською радою Ходорівського району Львівської області.(а.с.15) Як вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, [INFO] у віці 88 років померла [PERSON] (а.с.11) Згідно із заповітом, який посвідчений 20.02.2002 року секретарем цієї ради Сохан Г.М., за реєстром №43, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла позивачу (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок (а.с.17) та витягу із погосподарської книги №10 Вербицької сільської ради №388 від 03.0.2014 року (а.с.13), будинковолодіння [ADDRESS] числиться як робітничий двір за [PERSON]. [PERSON] відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у строк, встановлений ст.1270 ЦК України подав натаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON], прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, а відтак набув прав на ціле будинковолодіння. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на цілий житловий будинок із приналежними до нього будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved