overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] у березні 2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] .. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19.03.2021р. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2012 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 7), від шлюбу мають дітей:сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За позовною заявою сторони з травня 2020 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір"ю. Згідно ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу, "позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини". Матеріали справи містять висновок експертого дослідження про нанесені [PERSON] тілесних ушкоджень легкого ступеня. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] у вересні 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 19 серпня 1989 року, до шлюбу вступили вперше та неповнолітніх дітей від нього не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах та протилежні погляди на шлюб та сім"ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, з 25 лютого 2016 року сторони разом не проживають та шлюбних стосунків не підтримують, тому позивач просить суд розірвати вказаний шлюб. В судове засідання позивач не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 27). Відповідач до суду не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 26). Відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 19 серпня 1989 року, який зареєстровано Житомирським міськвідділом РАГС, актовий запис № 1899 (а.с. 3), неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вказує, що з лютого місяця 2016 року вони з відповідачкою разом не проживають та шлюбних стосунків не підтримують, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] у вересні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 02 квітня 2015 року між сторонами було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] строком до 31 червня 2015 року грошові кошти в розмірі 2906 грн. Однак, у визначений строк відповідач кошти не повернула, тому позивач просить суд стягнути з неї на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовими повістками за останнім відомим місцем проживання (а.с. 13-14, 20, 23-24), тому суд, відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що 02 квітня 2015 року між сторонами було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] строком до 31 червня 2015 року грошові кошти в розмірі 2906 грн., про що остання власноруч написала розписку в присутності двох свідків (а.с. 6). Однак, у вказаний строк відповідач кошти не повернула. Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують невиконані договірні зобов"язання. Згідно вимог ст. 639 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач в односторонньому порядку не виконувала умов договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2013 року та мають від нього доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим та просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на проживання та виховання з відповідачкою. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач підтримав заявлені позовні вимоги, а відповідач їх визнала (а.с. 17, 18). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 07 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 281 (а.с. 4). Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше виховання при матері. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2014 року та мають від нього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим та просить шлюб розірвати, а малолітнього сина залишити на проживання та виховання з відповідачкою. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач підтримав заявлені позовні вимоги, а відповідач їх визнала (а.с. 16, 17). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1300 (а.с. 18). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втраті почуттів та відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд залишає її на подальше виховання при матері. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився на проживання та виховання при позивачці. В даний час син є повнолітнім та навчається на денному відділенні Житомирського кооперативного коледжу, на контрактній основі, що позбавляє його можливості заробляти кошти на навчання. Позивачеві важко повністю забезпечити повноцінне утримання та навчання повнолітнього сина, а оскільки відповідач офіційно працевлаштований та здоровий, позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина на час навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів до закінчення навчання, а саме до 31 січня 2019 року. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 7). Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір аліментів. При цьому відповідач не надав будь-яких аргументів чи доказів, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів. Суд заслухав пояснення відповідача, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі на контрактній основі у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права за спеціальністю «Виробництво харчової продукції», строк навчання до 30 січня 2019 року. Відповідно до п. 4.1 Договору про навчання студента №ВХП-11/16-4 від 12 серпня 2016 року, розмір плати за весь строк надання освітньої послуги становить 20 800 грн. (а.с. 2-3). Відповідно до ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 вказаної статті, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, доказів про неможливість сплати аліментів на його утримання не надав, а оскільки [PERSON] навчається на денній формі, що позбавляє його можливості заробляти на своє утримання, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову. Однак, враховуючи, що з Довідки Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права від 13 жовтня 2016 року №526 вбачається, що термін навчання [PERSON] Олексійовича, [INFO], до 30 січня 2019 року, суд задовольняє позов частково та стягує аліменти до часу закінчення навчання а саме до 30 січня 2019 року включно. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] у липні 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, 09 серпня 2018 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обгрунтування позову зазначив, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2016 року, від якого спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося через втрату взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, сторони тривалий час разом не проживають, тому позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу, однак, відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦСу. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, заперечує проти надання строку на примирення та просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з"явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань до суду не подала, як і не подала відзиву на позовну заяву. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками (а.с. 19). З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 02 липня 2016 року, який зареєстровано Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 917 (а.с. 5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, шлюб носить формальний характер, позивач наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] у липні 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, 09 серпня 2018 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обгрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2001 року, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Із вказаних підстав позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 19, 22). Відповідач в судове засідання не з"явився, будь-яких заяв, клопотань до суду не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками (а.с. 16, 21). З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 18 листопада 2001 року, зареєстрованому виконкомом Гальчинської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №9 (а.с. 4). Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд залишає їх на проживання та виховання при матері, [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилалась на те, що 13.09.1994 року вона уклала шлюб із [PERSON] Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Однак у паспорті не було відмічено штампу про реєстрацію шлюбу, тому вона користувалася старим паспортом. 10.05.2002 року 2-м відділенням ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області їй видано новий паспорт також на дівоче прізвище «[PERSON]». 06.02.2008 року вона придбала у власність нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. 16.05.2011 року заявниця змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Розбіжності у прізвищі не дають їй можливість розпорядитися своєю власністю, тому просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Феодосійської міської ради 06 лютого 2008 року. [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися судом про місце та час слухання справи. Однак від представника заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутність [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Феодосійської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року. 10.05.2002 року 2-м відділенням ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області видано паспорт на прізвище [PERSON] 16.05.2011 року заявниця змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». З дослідженої в судовому засіданні копії паспорта громадянина України вбачається, що на даний час прізвище, ім"я та по-батькові заявника - [PERSON] (а.с.8). 06.02.2008 року [PERSON] придбала у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року в судовому порядку суд може встановити належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2015 року звернулася до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,045 га, розташована на території Іванівської сільської ради, Барашевський масив товариство «Діброва». Позивач в установлений законом 6-місячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки є людиною похилого віку та юридично необізнана, після смерті чоловіка перебувала у пригніченому стані, а також допомагала своїй онуці доглядати її дитину, так як чоловік онуки проходить службу в зоні АТО. Просить суд визнати причини пропуску вказаного строку поважними та визначити додатковий строк для прийняття спадшини - один місяць після набрання рішенням законної сили. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити (а.с. 17). Представник відповідача в судове засідання не з"явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що вважає причини пропуску строку неповажними (а.с. 15). Суд дослідив матеріали справи та встановив наступне. [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] (а.с. 8), та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,045 га, розташована на території Іванівської сільської ради, Барашевський масив товариство «Діброва» (а.с. 2-3). При зверненні до нотаріуса позивачу було роз"яснено, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Суд приходить до висновку, що строк прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, а тому прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, підлягає стягненню з позивача в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки, відповідно до ухвали суду від 20 листопада 2015 року, за клопотанням позивача було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2005 року, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність поваги, взаєморозуміння, почуття любові та різні погляди на життя, що призвело до того, що сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, дітей на подальше проживання та виховання залишити з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала (а.с. 39, 47). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками за останнім відомим місцем проживання (а.с. 35-36, 43, 44-45). Відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 грудня 2005 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2269 (а.с. 4). На даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно з копіями свідоцтв про народження, сторони є батьками дітей: доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби позивача та її неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не надав доказів неспроможності сплати аліментів на утримання дітей, офіційно працевлаштований (а.с. 20) та відсутні докази про те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей суд вважає за можливе залишити їх на виховання та проживання при матері, [PERSON]

Outcome: approved