Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

06 вересня 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з нього на свою користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 01 липня 2025 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та навчається в Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова з 14 серпня 2020 року по теперішній час на денній формі навчання та перебуває на повному державному забезпеченні. Разом з тим навчання дочки вимагає додаткових витрат на влаштування її побуту, забезпечення усім необхідним для навчального процесу, зокрема, витрат на придбання навчальної літератури, продуктів харчування, одягу та взуття, засобів гігієни, які несе позивачка особисто. Зазначає, що її дохід є невеликим, тому вона не взмозі самостійно забезпечити дочку усім необхідним, оскільки має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дочки, хоча може надавати таку допомогу, оскільки є здоровим та працездатним, отримує пенсію в розмірі 18000 грн., а тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на період навчання дочки. Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з"явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з"явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. З 14 серпня 2020 року [PERSON] навчається на денній формі навчання в Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова, термін навчання - до 01 липня 2025 року. В зв`язку із навчанням [PERSON] її мати [PERSON] несе витрати, які полягають у придбанні одягу та взуття, продуктів харчування, навчальних посібників, канцелярського приладдя, гігієнічних засобів, надає кошти дочці на проїзд додому й до місця навчання. Судом також встановлено, що у зв`язку із навчанням, [PERSON] не працює, доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Усі витрати по утриманню [PERSON] в період її навчання несе мати - [PERSON] . Зокрема, позивачка витрачає кошти на продукти харчування, навчальне приладдя, одяг, засоби особистої гігієни, проїзд до місця навчання. Витрат на утримання дочки в зв`язку із її навчанням відповідач [PERSON] не несе. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене та враховуючи, що дочка сторін [PERSON] у зв`язку із навчанням не працює, стипендії не отримує, отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , а також відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд, відповідно до закріплених у ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача не період навчання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Разом з тим, оскільки [PERSON] є повнолітньою, вимоги про визначення мінімального розміру аліментів на рівні 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, задоволенню не підлягають. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 06 вересня 2021 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial