Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Дергачівська місцева прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради грошові кошти в сумі 10008,08 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у Комунальному закладі охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у провадженні Коломацького районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження № 12015220240000479 від 26.07.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування [PERSON] транспортним засобом, що спричинило нанесення потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень. Під час досудового розслідування встановлено та судом підтверджено, що 26.07.2015 р. близько 13:00 год. [PERSON], рухаючись по сухому асфальтобетонному покритті по автомобільній дорозі по вулиці 70 років Жовтня в с. Велика Губщина Валківського району Харківської області, по напрямку до вулиці Шлях с. Велика Губщина Валківського району Харківської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», р.н. «[NUMBER]», де в якості пасажирів знаходилися п'ять дорослих та двоє дітей, навпроти електроопори № 21, допустив зіткнення з пішоходом - потерпілим [PERSON], який перебігав по діагоналі через вказану автомобільну дорогу, з права на ліво по ходу руху автомобіля, чим [PERSON] згідно висновку експерта № 4198 від 20.04.2016 р. за результатами судової авто-технічної експертизи грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України. За результатами судового розгляду вироком Коломацького районного суду Харківської області від 10.11.2016 р. (справа № 625/245/16-к, провадження № 1-кп/625/16/16) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначений вирок Коломацького районного суду Харківської області набрав законної сили. Валківським відділом Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області встановлено, що відповідно до довідок Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 04.12.2015 р. потерпілий [PERSON] у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями з 26.07.2015 р. по 27.08.2015 р. перебував на лікуванні у вказаному закладі охорони здоров'я та лікувався за кошти міського бюджету. Комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» розраховано, що на лікування потерпілого [PERSON] витрачено 10008,08 грн. Обґрунтовуючи представництва інтересів держави в суді прокурор посилається на те, що незважаючи на покладені законодавством функції та повноваження, Департаменом бюджету та фінансів Харківської міської ради заходи представницького характеру з метою стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] не вжито, а тому у прокурора є підстави для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні прокурор позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Директор Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради на електронну пошту суду направила клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника Департаменту. Крім того, в клопотанні зазначила, що не заперечує у разі неявки у судове засідання відповідача щодо заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засіданні не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що вироком Коломацького районного суду Харківської області від 10.11.2016 р. (справа № 625/245/16-к, провадження № 1-кп/625/16/16) [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України засудженого [PERSON] від відбуття призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 2 роки (а.с. 7-10). З вироку Коломацького районного суду Харківської області від 10.11.2016 р. вбачається, що 26.07.2015 р. близько 13-00 год. [PERSON], рухаючись по автомобільній дорозі вулиці 70 років Жовтня, що в с. Велика Губщина Валківського району Харківської області, по сухому асфальтобетонному покритті, по напрямку до вулиці Шлях, що в с. Велика Губщина Валківського району Харківської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», р.н. «[NUMBER]», навпроти електроопори № 21, допустив зіткнення з пішоходом - потерпілим [PERSON], який перебігав по діагоналі через вказану автомобільну дорогу, з права на ліво, по ходу руху автомобіля, чим [PERSON] згідно висновку авто-технічної експертизи № 4198 від 20.04.2016 р., грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України. В результаті даної дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи № 110-Важ/15 від 29.02.2016 р. [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом середньої третини правої стегнової кістки, забійно-рвані рани правого стегна, гомілки, голови, забоїв, садна обличчя, тулуба та кінцівок. Даний вирок набрав законної сили 07.02.2017 року. Згідно ч. 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» з 26.07.2015 року по 31.07.2015 року та з 01.08.2015 року по 27.08.2015 року (а.с. 11.12). З розрахунків Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 04.12.2015 року вбачається, що фактичні витрати на стаціонарне лікування постраждалого від злочинного діяння [PERSON], який перебував на лікування у відділенні політравми з 26.07.2015 року по 31.07.2015 року становить 1566,61 грн. та з 01.08.2015 року по 27.08.2015 року становить 8441,47 грн. КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» фінансується з місцевого бюджету та кошти на відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого підлягають зарахуванню на рахунок Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради (м. Харків, пл. Конституції, 7, реквізити: отримувач УДКСУ у м. Харкові Харківської області, р/р 31412544700002 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код ЄДРПОУ 37999649, код платежу 24060300) (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. Згідно положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Порядком обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий,зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, що потягли за собою необхідність його стаціонарного лікування, витрати на яке становлять 10008,08 грн. (1566,61 грн. + 8441,47 грн.), тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 1206 ЦК України визначено, що у разі, якщо заклад охорони здоров'я перебуває у комунальній власності, то кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» перебуває у власності територіальної громади в особі Харківської міської ради, отже відповідні кошти мають бути стягнуті на рахунок Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved