Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 13678 грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 05 травняя 2014 року, з якої: 414 грн. 44 коп. заборгованості за кредитом, 9236 грн. 91 коп. заборгованості за процентами, 2900 грн. пеня, а також 500 грн. штрафу - фіксована частина, та 627 грн. 57 коп. штрафу процентна складова. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до умов даного кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку», отримав 500 грн. кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, останній умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання від 06 листопада 2017 року підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений згідно ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку,-м.Ніжин, вул. Горького, 21, відповідач, який не повідомив суду іншої адреси, не з"явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву, представник позивача згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Із врахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 05 травня 2014 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 05 травня 2014 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, базова процентна ставка в місяць-3,0%. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис у вищезазначеній Заяві. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 вересня 2017 року становить: 414 грн. 44 коп. заборгованості за кредитом, 9236 грн. 91 коп. заборгованості за процентами, 2900 грн. пеня, а також 500 грн. штрафу - фіксована частина, та 627 грн. 57 коп. штрафу процентна складова. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею, комісією та штрафи (фіксовану частину та процентну складову). Вимоги про стягнення на користь позивача 2900 грн. заборгованості за пенею та комісією, які не розмежовані, не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 414 грн. 44 коп. заборгованості за кредитом, 9236 грн. 91 коп. заборгованості за процентами, 500 грн. штрафу - фіксована частина, та 627 грн. 57 коп. штрафу процентна складова, всього 10778 грн. 92 коп.. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 13678 грн. 92 коп., судом стягнуто 10778 грн. 92 коп, тобто позовні вимоги задоволені на 78,79 % (10778,92 х 100 : 13678,92=78,79), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1260 грн. 64 коп судового збору (1600 х 78,79 : 100 =1260,64). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial