Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Як видно з основної позовної заяви, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, де зазначив, що прокурорською перевіркою встановлено, що п. 5, 5.14 рішення вісімдесятої сесії Бердянської міської ради V скликання № 17 від 31.03.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затверджено проект відведення земельних ділянок та передано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1га, з присвоєнням поштової адреси: [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного рішення 14.06.2010р. за [PERSON] була проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500691 державного акту на право власності серії ЯК № 913414 на зазначену земельну ділянку. 17.04.2011року помер [PERSON]. В уточнюючий позовній заяві прокурор зазначив відповідачами спадкоємців, які прийняли спадщину після [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Пункт 5.14 рішення Бердянської міської ради № 17 від 31.03.2010р. підлягає скасуванню, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку повинен бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню з наступних підстав. В ході прокурорської перевірки було встановлено, що згідно Генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25.06.2009року, зазначені у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування. Відповідно до п.3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» - будівництво нових дачних районів в межах міських населених пунктів не допускається. Перевіркою також встановлено, що станом на час прийняття Бердянською міською радою рішення № 17 від 31.03.2010року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» посадовими особами виконкому міськради не розроблена та відповідно Бердянською міською радою не затверджена передбачена Законом України «Про планування і забудову територій» містобудівна документація м. Бердянська, а саме відсутні детальні плани територій окремих районів міста, зокрема території Бердянської коси. Таким чином, за відсутності містобудівної документації м. Бердянська прийняття рішень щодо планування, забудови, проектування та будівництва об'єктів житлово-цивільного та виробничого призначення, впорядкування та благоустрою території Бердянської коси, неможливо. Також, під час винесення спірного рішення суттєво порушено порядок надання земельних ділянок у власність. Так, відповідно до положень ст.ст. 13,14 Конституції України - право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Як зазначено вище, Бердянською міською радою рішенням № 17 від 31.03.2010р. затверджено проекти відведення та передано у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва з порушенням вимог ст..ст..51,118,123 ЗУ України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, чим грубо порушено вимоги законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю. За таких обставин прокурор прийшов до висновку, що Бердянська міська рада під час прийняття рішення № 17 від 31.03.2010р. грубо порушила положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, визначених Конституцією та Земельним кодексом України, і не мала права надавати у власність громадянам земельну ділянку по [ADDRESS]. Відповідно, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку повинен бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню. У зв»язку з цим прокурор просить визнати незаконним та скасувати п.5,5.14 рішення вісімдесятої сесії Бердянської міської ради п»ятого скликання № 17 від 31.03.2010року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка площею 0,1га для ведення індивідуального дачного будівництва , що розташована за адресою [ADDRESS], визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК № 913414 на земельну ділянку площею 0,1га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою [ADDRESS], вартістю 102880,0грн., виданий Бердянською міською радою на ім»я [PERSON] та зареєстрований в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 011026500691 від 14.06.2010року та зобов»язати Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні представник прокурора Саблін В.В.. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити, також зазначив, що рішення міської ради про відведення [PERSON] спірної земельної ділянки суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відсутній генеральний план забудови міста, не врахована прибережна смуга при виділенні спірної земельної ділянки та не проведена обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації. Представник відповідача Бердянської міської ради за довіреністю Божков А.І. в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить справу розглянути без нього згідно закону. Представник відповідача - Управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить справу розглянути без його представника, заперечень проти позову не надав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і зазначили, що [PERSON] помер, вони прийняли спадщину і стали власниками спірної земельної ділянки на законних підставах, вважають, що [PERSON] за життя зібрав всі необхідні документи і при виділені земельної ділянки проект був погоджений з усіма установами згідно діючого законодавства і міська рада обґрунтовано надала йому земельну ділянку у власність, спірна земельна ділянка не перебуває в прибережній зоні, позивач невірно визначив статус земельної ділянки, для зміни категорії землі необхідно рішення міської ради та містобудівна документація, але таких документів немає, тому не потрібна експертиза. Позовні вимоги прокурора суперечать вимогам діючого законодавства України і він не може звертатися з таким позовом в інтересах держави, оскільки земля перебуває у власності територіальної громади м. Бердянська. Також відповідачі зазначили, що дійсно спірна земельна ділянка розміщується на території оздоровчих установ та установ відпочинку і це відповідає дійсності, оскільки вони там відпочивають самі та з друзями. Також відповідачі не заперечують викупити цю земельну ділянку. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Рішенням Бердянської міської ради № 17 від 31.03.2010року 80 сесії п'ятого скликання "Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», пунктом 5 затверджено відведення земельних ділянок та пунктом 5.14 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1га, яка розташована по [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації, що підтверджується копією цього рішення. На підставі цього рішення [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 913414 площею 0,1га для ведення індивідуального дачного будівництва в [ADDRESS] і за ним проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500691 державного акту на право власності серії ЯК № 913414 на земельну ділянку площею 0,1га для ведення індивідуального дачного будівництва в [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку. Прокурор просить визнати недійсним та скасувати п.5, 5.14 рішення Бердянської міської ради № 17 від 31.03.2010року у зв'язку з його невідповідністю закону, а також визнати недійсним дер жавний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію, Такі вимоги прокурора відповідають чинному законодавству у зв'язку з наступним. Відповідно до положень ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, згідно з положеннями ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті в тому числі, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Відповідно до вимог ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Згідно зі ст. 88 Водного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води . Відповідно ст. 90 Водного кодексу України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. Згідно ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування можуть передавати земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови із земель водного, фонду лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Вищенаведені законодавчі норми встановлюють розміри прибережних захисних смуг в залежності від виду водойми та прямо забороняють надання у приватну власність земельних ділянок водного фонду, до яких відносяться прибережні захисні смуги. Нормативні акти, які регулюють забудову населених пунктів та застосовуються у всіх випадках будівництва, також передбачають обмеження щодо забудови таких земельних ділянок. Згідно п.п. 10, 11 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови. Водоохоронна зона морів, морських заток і лиманів, як правило, збігається з прибережною захисною смугою і визначається шириною не менш як 2 кілометри від урізу води. Також, відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація регулює планування, забудову та інше використання територій, є основою для вирішення питань раціонального використання територій, вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб. Статтею 13 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено, що детальний план території розробляється згідно з генеральним планом населеного пункту та визначає розташування червоних ліній, ліній регулювання забудови; розташування окремих земельних ділянок та об'єктів містобудування, вулиць, проїздів, пішохідних зон, щільність, поверховість, інші параметри забудови, містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок; розташування інженерно-транспортної інфраструктури; принципи формування архітектурно-просторової композиції забудови; інші вимоги, визначені державними будівельними нормами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок оздоровчого та рекреаційного призначення. Така ж вимога передбачена в ст. 118, ч. 4 ст. 123 ЗК України: у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Всупереч наведеним вимогам земельного законодавства, обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації проведена не була, чим грубо порушено вимоги чинного земельного законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю. Спірна земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибере жної захисної смуги Азовського моря. Згідно акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 08.05.2013р. зазначено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою [ADDRESS], перебуває у власності [PERSON] і входить до складу земель водного фонду( прибережної захисної смуги). Таким чином рішення Бердянської міської ради № 17 від 31.03.2010р. було прийнято з порушенням вимог чинного земельного та водного законодавства, а саме ст..ст.86-90 Водного кодексу України та ст..ст. 59,60,62 ЗК України. Згідно листа виконавчого комітету Бердянської міської ради № 05-2886/37 від 15.05.2013 р. зазначено, що на підставі проведеного містобудівного аналізу, згідно з Генеральним планом міста Бердянська , який затверджено рішенням шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради У скликання від 25.06.2009р. №8 встановлено, що спірна земельна ділянка по [ADDRESS] , розміщується на території оздоровчих установ та установ відпочинку. Згідно довідки Управління Держкомзему у м. Бердянську №1513 від 18.10.2011р. спірна земельна ділянка, яка належить [PERSON], розташована на землях рекреаційного призначення. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. [INFO]року помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 536 від 19.04.2011року.. Відповідно до довідки Бердянської державної нотаріальної контори від 17.09.2013 № 3489/0214 після [PERSON], який помер [INFO]року, до нотаріальної контори звернулись: -- 22.04.2011 [PERSON], дружина спадкодавця, з заявою про прийняття спадщини за законом; --13.07.2011 [PERSON], дочка спадкодавця, з заявою про прийняття спадщини за законом. 07.12.2011р. за реєстровим № 2-1119, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на одну четверту спірної земельної ділянки на ім'я [PERSON] 07.12.2011 за реєстровим № 2-1123, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на три четвертих спірної земельної ділянки на ім'я [PERSON] Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про грубе порушення Бердянською міською радою положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність відповідачу, про незаконність п. п. 5, 5.14 рішення Бердянської міської ради п'ятого скликання № 17 від 31. 03. 2010року про передачу [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] та необ хідності його скасування. Відповідно, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку повинен бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Посилання прокурора на ст.. ст.. 325,328,203,236,330,388ЦК України суд вважає недоречним, оскільки право власності на земельну ділянку [PERSON], який помер [INFO]року, отримав у порядку приватизації на підставі ст..118 ЗК України, а відповідачі [PERSON], [PERSON] отримали право власності на спірну земельну ділянку, як спадкоємці, а не на підставі будь-яких правочинів. На підставі викладеного,

Outcome: approved