Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з подальшим уточненням позовних вимог, в якому остаточно просила про стягнення з Дитячої музичної школи № 8 м.Миколаєва шляхом списання з відповідного рахунку Управління з пеитань культури 1 577,13 грн. компенсації втрат заробітку в зв'язку з інфляцією та судові витрати. Позивач в обгрунтування позову вказував на те, що на підставі рішення суду від 12 січня 2011 року її поновлено на посаді викладача Дитячої музичної школи № 8 м.Миколаєва з 10 вересня 2010 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 3355,59 грн. Проте до теперішнього часу рішення суду в частині виплати середнього заробітку з вини відповідачів не виконане. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позов, просили про його задоволення у повному обсязі. Представники Дитячої музичної школи № 8 м. Миколаєва ( далі- школа) та Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради (далі - Управління) надали письмові заперечення проти позову. В обгрунтування своїх заперечень посилалися на те, що рішення суду про поновлення позивача на роботі було виконано в добровільному порядку одразу після набраня рішенням законної сили. В той же день видано наказ про виплату їй заробітної плати за час вимушеного прогулу, проте оскільки школає неприбутковою бюджетною установою , яка фінансується за рахунок місцевого бюджету і не має власного майна і не є розпорядником коштів зі свого рахунку, яким є централізована бухгалтерія Управління культури ММР . Отже ніякої вини школи у невиконанні рішення суду немає. До того ж позивачка як стягувач за виконавчим листом сама так і не подала до органу Державного казначейства України виконавчого листа , чим з власною волі унеможливила виконання судового рішення належним органом виконання - Державним казначейством. До того ж , звернули увагу суду на те, що виплата за рішенням суду на теперішній час виконана в повному обсязі в серпні 2015 року, що підтверджується розрахунково-платіжною відомостю № 2981 . Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 січня 2011 року [PERSON] поновлено на посаді викладача по класу малюнка, живопису, композицї, скульптури Дитячої музичної школи № 8 м.Миколаєва з 10 вересня 2010 року .Стягнуто на її користь з Дитячої музичної школи № 8 м.Миколаєва 3355 грн. 59 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування прибуткового податку та обов'язкових платежів. Розподілені судові витрати. Наказом директора Школи № 12 від 21 січня 2011 року поновлено [PERSON], на посаді викладача з 10.09.2010 року згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 січня 2011 року. 22 квітня 2011 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа щодо примусового виконання зазначеного рішення суду. Наказом директора Школи № 36 від 06 травня 2011 року , згідно з Постановою Ценртрального ВДВС ММУЮ та на піставі виконавчого листа , наказано Централзованій бухгалтерії управління з питань культури та охорони культурної спадщини провести викладачу школи [PERSON] виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу без відрахування прибуткового податку та обов'язкових платежів у розмірі 3355 грн. 59 коп. Як вбачається з матеріалів справи , рішення в частині стягнення коштів на користь стягувача [PERSON] не виконане, виконавчий лист неодноразово повертався стягувачу в зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2012 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ про заміну сторони виконавчого провадження. З зазначеної ухвали суду вбачається, що державним виконавцем вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника та встановлено , що право власності на транспортні засоби та нерухоме майно за боржником не зареєстроване, інформація стосовно джерел доходів Школи в податкових органах відсутня, майно, яке перебуває в користуванні Школи, належить Управлінню з питань культури та охорони культурної спадщитни ММР, а також встановлено , що боржник в органах держказначейства не обслуговується. В черговий раз виконавче провадження було відкрито Постановою Центрального ВДВС 09.10.2014 року. Рішенням Центрального районного суду від 19.12.2014 року стягнуто на користь [PERSON] з Дитячої музичної школи № 8 м.Миколаєва шляхом списання з відповідного рахунку Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради 892 грн. 59 коп. компенсації втрати частини заробітку в зв'язку з інфляцією за період з жовтня 2011 року по листопад 2014 року, та судові витрати. Відповідно до Наказу № 86 від 21 липня 2015 року директора ДМШ № 8 "Про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу викладачу [PERSON]. "- на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12.01.2011 року - Централізованій бухгалтерії при управлінні з питань культури та охорони культурної спадщини провести виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу без відрахування податків та обовязкових платежів [PERSON] у розмірі 3355 грн. у першій половині серпня" Згідно розрахунково-платіжної відомості № 2981 за серпень 2015 року зазначена сума була дійсно виплачена позивачці. Відповідно до статуту школи, засновником закладу є Миколаївська міська рада, заклад безпосередньо підпорядкований відповідному місцевому органу управління в галузі культури ММР. Власником майна є територіальна громада м.Миколаєва. Фінансування закладу здійснюється за рахунок коштів міського бюджету та плати за навчання учнів. Бюджетні кошти спрямовуються на , в тому числі, оплату праці. З наведеного вбачається , що Школою порушені положення ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації частини заробітку у зв'язку з порушенням термінів її виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі-Закон). Відповідно до ст.ст. 1-3 цього Закону, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, в тому числі заробітну плату. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст. 34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427 (зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 р. N 692), підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Згідно наведених положень законодавства, розмір компенсації складає з листопада 2014 року по травень 2015 року включно (147 % х 3355,59 грн. - 3355,59 грн.) = 1577,13 грн. Суд не може взяти до уваги ні заперечення представника Школи стосовно відсутності їх вини у невиконанні рішення суду, оскільки таке не має правового значення для вирішення даної справи, ні заперечення представника Управління щодо наявності вини у невиконанні рішення суду з боку самого позивача через їх безпідставність. Крім того, наведені заперечення не узгоджуються з вищезазначеним Наказом № 86 від 21.07.2015 року, що свідчить наявність у відповідності до чинного законодавства України можливості виконати рішення суду у розумний строк. Враховуючи положення Статуту Школи та Положення про Управління , суд вважає за необхідне стягнути зазначені кошти з Дитячої музичної школи № 8 , оскільки саме з цим відповідачем вона перебувала в трудових відносинах і саме на нього покладений обов'язок по виплаті позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу, шляхом списання з відповідного рахунку Управління. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1200 грн. також підлягають частковому задоволенню , обгрунтованість розміру витрат підтверджується наявними в матеріалах справи Договором про надання правової допомоги від 11.06.2015 року , розрахунком гонорару за надану правову допомогу , квитанцією до прибуткового касового ордера від 05.08.2015 року . Проте , виходячи з часу участі в судових засіданнях та терміну та складності складання позовної заяви , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн. ( 240 грн. - за 30 хв. судового засідання та 360 грн. За час складання позовної заяви). Також відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки. За такого, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved