Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] заявила позов про стягнення з колишнього чоловіка на її користь аліментів на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, щомісчно, до досягнення дитиною повноліття, та просила визначити місце проживання дитини разом з нею. Позов мотивований тим, що відповідач в супереч вимог закону не надає допомоги на утримання дитини, між сторонами також існує спір про місце проживання дитини. Провадження за позовом відкрите, відповідно до ухвали судді від 27.04.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з"явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, на вимогах позову наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав. Третя особа свого представника в суд не направили, надіслали листа яким просили розгляд справи проводити без їх представника. Судом встановлено таке. Сторони, як це вбачається з матеріалів справи, з листопада 2016 року по грудень 2019 року перебували у шлюбі. В цьому шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина залишилась з матір`ю і перебуває на її повному утриманні. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтями 180, 181, 184 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом присудження аліментів. При цьому право вибору способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину наділено батька з яким проживає дитина. Тому, за обставин справи, позивач вправі вимагати присудження аліментів на дитину і в такому розмірі. Щодо визначення місця проживання дитини то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, після припинення спільного проживання сторін, дитина залишились проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Державна адміністрація як орган опіки та піклування не надала суду висновок, оскільки на неодноразові виклики батько дитини [PERSON] не комісію не з"явився. Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved