Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 травня 1985 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися, спільне господарство між ними не ведеться. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , сплачений судовий збір не стягувати з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Вказала, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . У разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~18\~травня 1985\~року у\~виконавчому комітеті\~Новостепанівської сільської\~ради Новомосковського\~району Дніпропетровської\~області,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~повторно виданим\~26\~березня 2010\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Новомосковському\~району Новомосковського\~міськрайонного управління\~юстиції Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 07. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, на даний час не має. Сумісне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, постійні сварки та скандали роблять їх сумісне проживання неможливим, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України N\~11\~від 21.12.2007\~року "Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в\~статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок"\~в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved