Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на її користь на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 04.08.2016 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач сплачує аліменти періодично, однак їх на утримання дитини не вистачає, фактично дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні. Зазначає, що син дорослішає, витрати на його утримання суттєво збільшилися, в зв"язку з чим її матеріальний стан погіршився. Проте останнім часом матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він працює офіційно. В добровільному порядку відповідач відмовляється збільшити допомогу на утримання сина, тому вона вимушена була звертатися до суду. В судовому засіданні позивачка доводи своєї позовної заяви підтримала повністю. Суду пояснила, що вона працює офіційно, її середній заробіток становить 9000,00 грн. щомісячно, дитину вона утримує самостійно, відповідач сплачує аліментів розмірі по 600 грн., щомісячно, однак цих коштів не вистачає для нормального утримання сина, оскільки син пішов в цьому році до першого класу, витрати на його утримання збільшилися. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. Вказав, що кошти на утримання сина, на користь позивачки він не згоден сплачувати, оскільки не довіряє позивачці, бо вона буде витрачати їх на свої потреби. Він постійно витрачає кошти на утримання сина, купуючи йому самі дорогі іграшки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.08.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , не працюючого, проживаючого [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року і до повноліття сина. В решті вимог відмовлено за безпідставністю ( а.с. 3). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.4). Згідно довідки виданої 24.06.2020 року № 1223 МКВЖРЕП № 7, малолітня дитина проживає разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS] ( а.с.5). Як вбачається з довідки, виданої ТОВ " АРТ БУД СЕРВІС" від 21.10.2020 року, [PERSON] , працює на посаді монтажника систем утеплення будівель, його заробітна плата щомісячно становить близько 4865,00 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частинами 1,3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК тільки вказує на можливість змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ЯК визначено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначала, що визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі 600 грн., підлягає збільшенню, оскільки відповідач влаштувався на постійну роботу та має сталий заробіток. Суд погоджується з даним твердженням позивачки, однак зазначає, що нею в порушення вимог ст. 12-13, 81 ЦПК УКраїни не надано суду жодного доказу про спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі по 3000, 00 грн. щомісячно, що сплата аліментів в зазначеному розмірі не поставить його в скрутне матеріальне становище. Однак, суд звертає увагу і на те, що оскільки відповідач не є непрацездатною особою, має стабільний заробіток, то зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини. Крім того, інших утриманців у нього немає. Відповідно до Закону України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2020 року - 2218 гривень. Отже, розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1109 грн. на кожну дитину, а відповідач сплачує аліменти в розмірі по 600 грн., щомісячно. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити мінімальне належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів, тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів стягнутих з відповідача на утримання сина [PERSON] , 2014 р.н. не може бути меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вимоги позивачки щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем, його середньомісячний заробіток, матеріальне становище позивачки та щомісячні потреби дитини, суд приходить до висновку про необхідність збільшення аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивачки, на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження до 1500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial