Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № DNXRRС19660006 від 02.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6291,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 06.09.2013 року має заборгованість в розмірі 45556,83 грн., яка складається з наступного: - 4507,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 215,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 38187,47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 2145,56 грн. - штраф (процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 45556,83 грн. за кредитним договором № DNXRRС19660006 від 02.09.2008 року, а також судові витрати у розмірі 455,57 грн. До початку слухання справи представник позивача Пришляк В.О. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення суду у відсутність відповідача. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «ПРИВАТБАНК» з тих підстав, що позивач пропустив строк позовної давності, який відповідно до ст. 257 ЦК України становить три роки, а також з тих причин, що письмовий договір про збільшення строку позовної давності та умови надання споживчого кредиту з ним не укладались . Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 02.09.2008 року уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК кредитний договір № DNXRRС19660006. Даний договір був укладений шляхом підписання заяви позичальника № DNXRRС19660006 (а.с.6). Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 6291,39 грн. на строк з 02.09.2008 року по 02.09.2009 року включно, на наступні цілі: на придбання товару, а також у розмірі 241,4 грн. на сплату страхового платежу зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разової винагороди за надання фінансового документу розмірі 550,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 69,21 грн. в обмін на зобов'язання позичальник з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди. Комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 628,68 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно Умовами. По своїй суті вказаний кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту в силу ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів", згідно якої договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов'язання, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 06.09.2013 року склала 45556,83 грн., яка складається з наступного: - 4507,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 215,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 38187,47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 2145,56 грн. - штраф (процентна складова). Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-4). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, з якої слідує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Разом з цим статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, однак ст. 259 ЦК України, встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Факт підписання відповідачем заяви позичальника № DNXRRС19660006 від 02.09.2008 року, де зазначено, що він ознайомився та згідний з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі, не свідчить про те, що він у передбаченому законом порядку підписав умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які містять збільшення позовної давності, тому суд не приймає до уваги додані умови надання споживчого кредиту фізичним особам, так як вони не підписані відповідачем та не містять номерних ознак стосовно договору. Договір про збільшення позовної давності з відповідачем не укладався. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно ст.267 ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за завою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як зазначено в кредитному договорі банк надав позивальнику строковий кредит на строк 12 місяців з 02.09.2008 року по 02.09.2009 року включно. З наявного в матеріалах справи розрахунку, наданого представником позивача, видно, що остання сплата кредитних коштів згідно кредитного договору № DNXRRС19660006 від 02.09.2008 року відповідачем була зроблена 02.03.2009 року, в межах строку дії договору. Оскільки кредитним договором № DNXRRС19660006 від 02.09.2008 року визначено кінцевий термін повернення та сплати всіх плат не пізніше 02.09.2009 року, то з 03.09.2009 року почався перебіг строку позовної давності за цим договором, а отже позовна давність в 3 роки сплинула, що забороняє позивачу вимагати від відповідача [PERSON] повернення заборгованості за вказаним кредитним договором. Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, так як вбачається з матеріалів справи, позов з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», подано до суду 23.09.2013 року, тобто за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то не підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк " і сплачений ним судовий збір у розмірі 455,57 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed