Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач 26.10.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Підставою звернення до суду з позовом вважає те, що 12.12.2013 року між ПрАТ «СК «Провідна», як страховиком та [PERSON], як страхувальником, було підписано Поліс АС/47324444 обов»язкового страхування наземного транспорту марки ВАЗ 2121, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 21 лютого 2014 року о 15 год. 30 хв. в м.Монастирище-ст.Монастирище мала місце дородньо-транспортна пригода (надалі-ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ 2121, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у стані алкогольного сп»яніння, виїхав на полосу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz 108 D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Відомостей №9352976 від 30.12.2013 року ВДАІ Монастирищенського РВ УМВС, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] п.2.9 А, 12.1 правил дорожнього руху України. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.03.2014 року (справа №702/180/14-п) водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина Відповідача встановлена та не підлягає доказуванню. В результаті протиправних дій Відповідача автомобіль марки «Mercedes Benz 108 D», реєстраційний номер [NUMBER], отримали технічні пошкодження. 28.02.2014 року власник, [PERSON], т/з марки «Mercedes Benz 108 D», реєстраційний номер [NUMBER] звернувся із заявою №2300041083 про виплату страхового відшкодування. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано Позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт №2300041083 від 26.05.2014 року та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому. Відповідно до Страхового Акту №2300041083 від 26.05.2014 року, розрахунку №2300041083 від 26.05.2014 року суми страхового відшкодування, визначено що потерпілому підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 3 512,76 грн. Між Позивачем та [PERSON] було підписано Угоду про розмір страхової виплати, яка становить 3 512, 76 гривень. 04 липня 2014 року Позивач у відповідності до ст.25 Закону України «Про страхування», ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив страхове відшкодування потерпілому в розмірі 3 512,76 гривень, що підтверджується відомістю №ВПТ-110205 від 03.07.2014 року та платіжним Дорученням №0028219 від 04.07.2014 року. Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до абз. «г» п.п.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив строховика у строки і за умов, визначених у підпунктах 33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"-страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані сп»яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин. Факт перебування водія забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 2121, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп'яніння підтверджено Постановою Монастирищеиського районного суду Черкаської області від 14.03.2014 року (справа №702/180/14-п) та висновком перевірки за матеріалами журналу ЄО №261 від 21.02.2014 року, щодо результатів медичного огляду. Оскільки, Відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, не виконав свого обов'язку щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, та повідомив про настання події тільки 28.02.2014 року за спливом часу, то у відповідності до ст.989 ЦК України після сплати страхового відшкодування Позивач отримав право регресної вимоги до Відповідача. Із змісту ст.1191 ЦК України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового характеру, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, зважаючи, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому [PERSON], внаслідок завдання страхувальником шкоди через ДТП, вчиненого з вини Відповідача, тому вони мають право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у межах суми виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд може присудити з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Понесені та документально підтверджені витрати Позивача за подання цієї позовної заяви складають 243,60 гривні. Відповідно до ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Просять стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 3 512, 76 гривень та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позову, не заперечують проти постановлення заочного рішення. У судові засідання відповідач двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України; - відповідно до статей 993,1191 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майного страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки; -позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 3 512,76 грн., що підтверджується відомістю №ВПТ-010205 від 03.07.2014 року та платіжним дорученням від 04.07.2014 року (а.с.34,35); -відповідно до п.38.1.1 «а» ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; -згідно ч.1,ч.2 ст.1187тЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; -відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справи за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи; -винним у вчиненні ДТП та пошкодженні автомоблія визнано відповідача, що підтверджується постановою Монастирищенського районного суду черкаської області від 14.03.2014 року (а.с.21); - під час вчинення ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп"яніння ( а.с.27-28); - згідно страхового Полісу відповідача страхова компанія має право отримати збитки від відповідача на підставі ст.993 ЦК України (а.с.11). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved