Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

14 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від цивільного шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки на її користь в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі заяви й до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з жовтня 2012 року до осені 2014 року проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу, від якого у них народилася донька [PERSON]. З часу припинення подружніх відносин вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач допомогав продуктами харчування, але цього недостатньо. Він отримує високий дохід, достатній для присудження аліментів у заявленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання доньки, однак в меншій частці виходячи з отримуваного доходу. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Сторони проживали однією сім"єю з жовтня 2012 року до осені 2014 року, про що не заперечують. Як вбачається з довідки Снігурівської міської ради від 14.12.2015 року дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини у вигляді продуктів харчування та за потреби ліками, одягом тощо. Він є приватним підпримцем. Згідно довідки про доходи від 29.12.2015 року Жовтневої ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області його дохід від підприємницьої діяльності за три квартали 2015 року склав 4000 грн. Згідно глави 15 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто, дохід відповідача є стабільним, тому розмір стягуваних з нього аліментів має визначатись у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Таким чином, прийнявши до уваги, що обовязок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей є обопільним, враховуючи відсутність особливих обставин, що підлягають враховуванню при визначенні розміру аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки віх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Доводи позивачки про наявність у відповідача високого доходу ніякими доказами не підтверджено. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved