Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON]. про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 138259, 04 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказує, що відповідно до кредитно-заставного договору № TER0SE00000855 від 06.09.2006 року позивач надав кредит [PERSON], в сумі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.09.2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 06.09.2006 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки. Сплату по кредиту на повернення грошових зобов'язань відповідачі не здійснили, в зв'язку із чим позивач просить стягнути з них в солідарному порядку суму заборгованості по кредиту у розмірі 138259, 04 грн., та судовий збір. Відповідач-позивач [PERSON], подала в суд зустрічний позов до ПАТ КБ „Приват Банк", [PERSON] про визнання недійсним договору поруки № TER0SE00000855 від 06.09.2006 року посилаючись на те, що зазначений договір вона не підписувала, підпис був виконаний невідомою їй особою. Крім того, 05.12.2009 року відносно [PERSON], було порушено кримінальну справу по факту підроблення офіційних документів, вчиненого за попередньою змовою групи осіб та використання завідомо підроблених документів за ознаками злочинів передбачених ч.ч.2, 3 ст. 358 КК України. В судове засідання представник позивача - відповідача не з'явилася, однак від неї надійшла заява згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON], в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково в сумі 12794, 74 грн., заборгованості за кредитом. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник в судове засідання з'явилися позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнали частково. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], відповідача-позивача та її представника, експерта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в силу наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що відповідно до кредитно-заставного договору № TER0SE00000855 від 06.09.2006 року позивач надав кредит [PERSON], в сумі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.09.2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором ER0SE00000855 від 06.09.2006 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки. Як вбачається із повідомлення від 06.04.2012 року № 30.1.0.0/2-HP0 на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за вищевказаним кредитно-заставним договором, однак вимога, що була пред'явлена до сторін по справі залишена без виконання. Згідно п.2 договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.. 530 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Однак, всупереч підписаному кредитному договору, відповідачі не виконали умови договору, не сплатили відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснили повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Отже, загальна сума заборгованості станом на 18.04.2012 року становить 138259, 04 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 12794, 74 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 51685, 88 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 6525,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 67253, 42 грн. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенні в частинні стягнення судових витрат, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення судових витрат в солідарному порядку, тому суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити, а судові витрати стягнути відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України. Відповідно до п.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник. Включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з п. 4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до п.п. 1, 2. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні в якості свідка було допитано експерта, який проводив експертизу, та суду пояснив, що у висновку № 36П від 28.02.2014 року в графі «у якості порівняльного матеріалу на експертизу надано: вільні зразки підпису [PERSON], договір № 111745 від 03.08.2012 року на одному аркуші» - вказано помилково, та на сторінці 4 допущена орфографічна помилка, що встановлені в процесі порівняльного дослідження «розбіжні» ознаки треба читати «збіжні» ознаки. Доводи зустрічної позовної заяви про те, що договір поруки є недійсним відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки [PERSON], його не підписувала, спростовуються даними висновку експерта управлінням МВС в Хмельницькій області науково-дослідним експерно-криміналістичним центром № 36П від 28.02.2014 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, згідно з якими підписи в графі на зворотній стороні договору поруки № TER0SE00000855 від 06.09.2006 року після слів «[PERSON]» виконаний [PERSON], а тому у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, що в судовому засіданні не було зроблено [PERSON] та її представником.

Outcome: approved