overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2006року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 10.01.2014року. За час подружнього життя у них народився син [PERSON],[INFO] народження, який проживає спільно з позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому просить суд стягнути в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. на дитину, щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, однак подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2006року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2067 від 26.10.2006року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 10.01.2014року. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України, актовий запис №2449 від 13.10.2011року. Дитина проживаєь разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №3159 від 29.08.2014року виданої ПМП "ВАЛ", відповідач проживає окремо від дитини. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свого малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню малолітнього сина. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, стягнення аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на дитину, з відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ в суд з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що в с.Лозувата Ульяновського району Кіровоградської області проживала\~ його баба - [PERSON], яка\~ мала спадкове майно, яке складається\~ з земельної ділянки №684\~ площею\~ 3.21 га\~ в межах згідно плану, що розташована на території [PERSON] сільської ради Ульяновського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується\~ державним актом на\~ право приватної власності на земельну ділянку . 21 березня 2010 року спадкодавець\~ [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом являється позивач [PERSON] оскільки батько позивача та син померлої [PERSON] - [PERSON] помер 14.04.2011 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на земельну ділянку №684 площею 3.21 га в межах згідно плану, що розташована на території [PERSON] сільської ради Ульяновського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що підтверджується\~ державним актом на\~ право приватної власності на земельну ділянку серії . Як спадкоємець за законом позивач звернувся до приватного нотаріуса Ульяновського районного нотаріального округу, щоб оформити спадщину, але нотаріус відмовила в оформленні спадщини, надавши постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 18.03.2015 №53/02-31 р. в зв"язку з тим, що в позивача відсутні документи які б підтверджували право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кіровоградської області в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений , направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом\~ встановлено, що відповідач\~ позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справівід 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON], зазначивши, що 07 листопада 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Старомайданської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, (актовий запис за № 3). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем виявилося невдалим. Понад рік не спілкуються як подружжя, сімейного бюджету не ведуть. Спільного господарства не тримають. [PERSON] матеріально сім"ю не забезпечує, вихованням сина не займається. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер та подальше його збереження і примирення з відповідачем є не можливим, тому просить суд їх шлюб розірвати. Неповнолітнього сина залишити біля неї та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, без поважних причин. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Старомайданської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області вбачається, що сторони по справі 07.11.2009 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за №3 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.2010 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Як встановлено судом, із-за неналежної поведінки відповідача в сім"ї, сторони понад рік тому припинили ведення спільного господарства та проживають порізнь. Позивач примирення та збереження сім"ї не бажає через втрату до відповідача, із-за неналежної його поведінки почуття поваги та любові. Отже даний шлюб носить формальний характер . Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сурепечить, як інтересам позивача так і інтересам сина сторін, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання вказаного шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплочені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп.. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад встановлені строки без поважних причин. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕМ 315309, виданого 22.09.2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.09.2014 року вона, [PERSON] є власником житлового будинку по вул.Українська, 271 в с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області. В статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На даний момент виникла така обставина, що крім її сім"ї за вказаною адресою ще зареєстрована наймачем [PERSON], [INFO], яка відмовляється добровільно знятись з реєстрації місця проживання, хоча придбала собі квартиру по [ADDRESS], чим обмежує її та її сім"ї право на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На протязі декількох років відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає, коштів на оплату комунальних послуг та по утриманню житла не надає, а тому всі обов'язки по утриманню житлового приміщення фактично покладаються тільки на неї та членів її сім"ї. Згідно довідки Рихтицької сільської ради від 26.07.2016 року №1337 виданої їй, [PERSON], [INFO] в тому, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і разом з нею за вищезгаданою адресою зареєстровані та постійно проживають її чоловік, [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], її батько - [PERSON], [INFO] та зареєстрована наймачем [PERSON], [INFO] Згідно комісійних актів обстеження місця проживання від 14.12.2015 року, від 10.03.2016 року та від 16.06.2016 року було встановлено, що на час обстеження громадянка [PERSON], [INFO] у будинку [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає за місцем реєстрації понад 10 років. Факт того, що [PERSON] тривалий час не проживає за вказаною адресою можуть підтвердити її сусіди [PERSON] та [PERSON] А тому виникла необхідність звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з!явилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомленою про час та місце судового засідання через оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач у підтвердження заявлених вимог зазначила, що 02 квітня 2003 р. померла мати [PERSON], 08 квітня 2013 року помер батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталась, через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця. Окрім того, вважала, що прийняла спадщину, яку заповів їй батько, так як похоронила батьків, успадкувала належне їм майно, доглядає за будинком, користується земельною ділянкою. Посилаючись на наведене, просить визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2003 р. померла [PERSON] Дмитрівна- матипозивача, 08.04.2013 року помер [PERSON] - батько позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як пропустила 6-ти місячний строк для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що вона є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову необхідно прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 20.01.1990 року у Маломидській сільській раді Костопільського району Рівненської області. Від подружнього життя мають вісім спільних дітей. Спільне життя у сторін не склалося, між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти. Останні два роки шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з"явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вмоги підтримала та просив задоволити, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та позивач не заперечує проти вирішення справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.01.1990 року у Маломидській сільській раді Костопільського району Рівненської області. Від подружнього життя мають вісім спільних дітей. Протягом останніх двох років сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. За час наданий судом примирення між сторонами не наступило. Збереження сім"ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. А отже позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Позов мотивувала тим, що на ділянці відповідачки росте зелене насадження- дуб, розташований впритул до ділянки та житлового будинку позивачки. Таке розташування дерева призвело до появи тріщин на стінах будинку. Добровільно [PERSON] зрізати дуб відмовляється, тому позивачка просить суд зобов"язати її усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зрізання вказаного зеленого насадження. Рішенням Воловецького районного суду від 04.11.2014 року позов [PERSON] задоволено. Однак не вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області дану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для постановлення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з"явилися, про причини неявки не повідомили. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов"язковою. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, виходячи із наступного. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач у підтвердження заявлених вимог зазначила, що 22.03.2009 року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 09 серпня 2001 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно заповіла позивачу в справі. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця, та у зв`язку з тим, що важко переживала втрату близької людини, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просить визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач подала заяву, про розгляд справ за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2009 р. померла [PERSON]. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустила 6-ти місячний строк для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачами позову доцільно прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У підтвердження заявлених вимог зазначила, що 27 жовтня 2013 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася із-за перебування у пригніченому стані та не була обізнана із правами й обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визначити їй додатковий строк у два місяця для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд \~справи здійснювався без фіксування судового процесу, оскільки сторони до суду не з"явились. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2013 року померла [PERSON] - мати позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як пропустила 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що вона є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси. \~

Outcome: approved