Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві. Мотивуючи свої вимоги тим, що він та відповідачка є співвласниками по ? частині садового будинку [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,0600 га, на якій розташований вказаний садовий будинок, що в Садовому товаристві «Луговий». Відповідачка не визнає його право власності на вказане майно, вважаючи, що воно уцілому належить тільки їй, відповідно вони не можуть у добровільному порядку дійти згоди про поділ майна, у зв»язку з чим він не може повноцінно користуватися садовим будинком та земельною ділянкою, внаслідок чого порушуються його права, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом, з проханням поділити спірний будинок та земельну дялнку відповідно до часток співвласників. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діюча на підставі довіреності від 27 вересня 2013 року (а.с.94), позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити: виділити йому в натурі приміщення садового будинку [ADDRESS], що в садовому товаристві «Луговий», площею 20, 2 кв м, які складаються з: веранди площею 6,4 кв м; житлової кімнати площею 7,1 кв м; житлової кімнати площею 6, 7 кв м, а також господарські будівлі (споруди): теплицю, що становить 46/100 домоволодіння, згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25 липня 2014 року за варіантом № 1; а також виділити йому в натурі 300,00 кв м земельної ділянки, на якій розташований садовий будинок, що становить ? її частини, згідно з висновком експертизи за варіантом № 2; виділити [PERSON] в натурі приміщення садового будинку площею 29, 7 кв м, які складаються з: сход площею 3,6 кв м; сход площею 3, 8 кв м; веранди площею 6, 8 кв м; житлової кімнати площею 7, 7 кв м; житлової кімнати площею 7, 8 кв м; а також господарські будівлі (споруди): сарай, що становить 54/100 домоволодіння, згідно з висновком експертизи за варіантом № 1; а також виділити [PERSON] в натурі 300,00 кв м земельної ділянки, що становить ? її частини, згідно з висновком експертизи за варіантом № 2; стягнути з відповідачки на його користь дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка становить 8/100 домоволодіння, 16 191 грн. 65 коп. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 15 жовтня 2014 року (а.с.103), та [PERSON], діюча на підставі довіреності від 04 червня 2013 року (а.с.92), позовні вимоги не визнали уцілому та просили відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю, вважаючи, що сторони не зможуть співіснувати в одному будинку з підстав їх неприязних відносин. В судове засіданні третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав суд за погодженням із сторонами визнав за можливо розглядати справу за відсутності третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням висновку № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25 липня 2014 року, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по ? частині садового будинку [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,0600 га, на якій розташований вказаний садовий будинок, що в Садовому товаристві «Луговий» (а.с.4-10). Будинок має наступні технічні характеристики: одноквартирний, двоповерховий, загальною площею 63, 6 кв м, складається із ізольованих чотирьох житлових кімнат, двох веранд, двох сход; з прибудовою (самочинне будівництво); має господарські будівлі (споруди): сарай; теплиця, свердловина, огорожа. Будинок забезпечений наступними комунікаціями; центральне електро-, водо-постачання; каналізація; опалення від газового котла та пічне. Наразі сторони у добровільному не можуть дійти згоди про поділ будинку та земельної ділянку відповідно до часток співвласників - ? та ?. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 року по даній справі призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу (а.с.40-41). Згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25 липня 2014 року поділ садового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], з урахуванням ідеальних часток кожного із співвласників, можливий при умові відхилення від ідеальних часток будинку (? та ?) з обладнанням ізольованих приміщень одноквартирного в двоквартирний та без потреби перепланування та проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт. Так, єдино можливий запропонований варіант розподілу садового будинку наближений до часток ? та ? співвласників з обладнанням двох ізольованих приміщень (квартир), без потреби перепланування та проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт, з зазначенням грошової компенсації викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено на схемі в додатку № 1 до висновку (а.с.63-84, 85-87). Так, позивачу пропонується виділити в натурі приміщення садового будинку площею 20, 2 кв м, які складаються з: веранди площею 6,4 кв м; житлової кімнати площею 7,1 кв м; житлової кімнати площею 6, 7 кв м, а також господарські будівлі (споруди): теплицю, що становить 46/100 домоволодіння; а також виділити йому в натурі 300,00 кв м земельної ділянки, на якій розташований садовий будинок, що становить ? її частини; відповідачці пропонується виділити в натурі приміщення садового будинку площею 29, 7 кв м, які складаються з: сход площею 3,6 кв м; сход площею 3, 8 кв м; веранди площею 6, 8 кв м; житлової кімнати площею 7, 7 кв м; житлової кімнати площею 7, 8 кв м; а також господарські будівлі (споруди): сарай, що становить 54/100 домоволодіння, а також 300,00 кв м земельної ділянки, що становить ? її частини; стягнути з відповідачки на користь позивача дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка становить 8/100 домоволодіння, 16 191 грн. 65 коп. (а.с.63-84, 85-87). Тобто, частка позивача складатиме 46/100, а відповідача - 54/100, що на 8/100 більше від ідеальної чатки, в грошовому еквіваленті ця частка має вартість 16 191 грн. 65 коп. Свердловина, огорожа є об"єктами загального користування (а.с.63-84, 85-87). Можливі варіанти розподілу земельної ділянки, що надано під ведення садівництва, по [ADDRESS] в м. Києві, відповідно до запропонованого варіанту розподілу садового будинку, викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено на схемі в додатках 2, 3 до висновку, при цьому, відхилення від ідеальних часток співвласників (? та ?) не потребується (а.с. 63-84, 85-87). В ході розгляду справи відповідач не погодився з висновком вказаної експертизи, при цьому від проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи відмовився. За таких підстав суд приймає за основу експертне дослідчення, проведене на замовлення позивача. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, оскільки докази на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Разом із цим, право співвласника на виділ частки зі спірного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов»язок іншого співвласника сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається із дійсної вартості майна на час розгляду справи. Обов»язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимогу про виділ частки, і не передбачається обов»язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставить право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників й мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Задовольняючи позовні вимоги на підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України, суд виходить із можливості виділу частки садового будинку позивача зі спільної часткової власності згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25 липня 2014 року, та залишення цієї частки (8/100) у власності відповідачки, оскільки, на думку суду, запропонований варіант найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам, зі сплатою відповідачем дійсної (ринкової) грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки на користь позивача, яка становить 8/100 домоволодіння, в загальній сумі 16 191 грн. 65 коп. (а.с.63-84, 85-87). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судові витрати в сумі 3 441 грн. 00 коп. та 5 875 грн. 20 коп. - за проведення судової експертизи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в загальній сумі 9 316 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 381 ЦК України, з урахуванням постанови № 6-12 цс 13 Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року та правової позиції,

Outcome: approved