Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У червні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство „УКРНАФТА" в особі відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області звернувся до суду за позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь 1206,60 грн. майнової шкоди та судові витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 09.06.2013 року о 14 годині 30 хвилин [PERSON] на території заправки №07/137, яка розташована в [ADDRESS] та належить публічному акціонерному товариству «УКРНАФТА», керуючи автомобілем ВАЗ-21011, державний номер [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це безпечно і не створить перешкод іншим учасниках руху, в результаті чого зламав заправочний пістолет, чим наніс матеріальні збитки в розмірі 1206,60 грн. Факт завдання шкоди, його вина у її завданні, а також порушення ним вимог п.п.10.1, 2.3Б Правил дорожнього руху встановлено постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2013 року по справі №310/6159/13-п. Роботи з усунення заподіяного пошкодження ПАТ «УКРНАФТА» здійснювалися на підставі укладеного з ТОВ «Маркет-сервіс» договору підряду №37/1886-Р від 09.07.2010 року. Необхідність виконання ремонтних робіт підтверджується Актом оцінки технічного стану обладнання та вартості відновлювально-ремонтних робіт від 13.06.2013 року. Вартість матеріалів та ремонтних робіт становить 1206,60 грн. та підтверджується актом надання послуг №1738 від 30.06.2013 року. Вказана сума сплачена 25.07.2013 року платіжним дорученням №6041. Посилаючись на ст.ст.11,15,16,22, 1166, 1187,1192 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача завдану майнову шкоду. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Сиваш О.О. підтримала позов із зазначених у ньому підстав, доповіла по його суті та просила задовольнити повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Тому суд відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовим доказами, що відповідач 09.06.2013 року о 14 годині 30 хвилин на території заправки №07/137, яка розташована в [ADDRESS] та належить публічному акціонерному товариству «УКРНАФТА», керуючи автомобілем ВАЗ-21011, державний номер [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це безпечно і не створить перешкод іншим учасниках руху, в результаті чого зламав заправочний пістолет. У зв'язку із скоєнням вказаного адміністративного проступку постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.06.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Таким чином, судом встановлено, що шкоду заподіяно саме з вини відповідача, який, керуючи автомобілем ВАЗ-21011, державний номер [NUMBER], перед початком руху внаслідок порушення правил дорожнього руху, зламав на АЗС заправочний пістолет, завдавши матеріальної шкоди. У відповідності з ч.3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, запобігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Оскільки вина відповідача в скоєнні ДТП та заподіяні матеріальної шкоди позивачу встановлена, так як він не довів, що шкода завдана не з його вини та його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, на [PERSON] покладається обов'язок по відшкодуванню заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Позивач в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. В матеріалах справи є належним чином завірена копія акту оцінки технічного стану обладнання та вартості відновлювально-ремонтних робіт від 13.06.2013 року, згідно якого вартість матеріалів та ремонтних робіт становить 1206,60 грн. Актом надання послуг №1738 від 30.06.2013 року підтверджено виконання робіт на АЗС №07/137, що належить ПАТ «УКРНАФТА», виконавцем послуг ТОВ «Маркет-сервіс» на загальну суму 1206,60 грн., яка була перерахована позивачем виконавцю 25.07.2013 року платіжним дорученням №6041, як вбачається з наданої копії. Враховуючи, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди надані суду належні і допустимі докази, вина відповідача у спричиненні шкоди підтверджена постановою Бердянського міськрайонного суду від 26.06.2013 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, враховуючи, що відповідач не направив суду свої заперечення проти заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved