Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у трудових відносинах. Відповідачем в порушення вимог законодавства нарахована, але не виплачена йому заробітна плата за період з лютого 2017 року по червень 2017 року в сумі 18820 грн. 15 коп. Просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у вказаному розмірі та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 2189грн. 10 коп. 11 вересня 2018 року представник ПрАТ «Рівнеазот» Поляк І.В. подала до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що 31 серпня 2018 року ПрАТ «Рівнеазот» частково виплатило [PERSON] заборгованість із заробітної плати за червень 2017 року в розмірі 200 грн., що підтверджується довідкою №2101 від 10.09.2018 року про суми, які належать до виплати [PERSON] Таким чином станом на 10 вересня 2018 року [PERSON] належить до виплати нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 18620, 15 грн. Щодо вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати жодних заперечень не подала. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, заперечення представника відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] працює у ПрАТ "Рівнеазот". Відповідно до довідки ПрАТ «Рівнеазот», що видана [PERSON] від 10.09.2018 року №2101 та подана до суду представником відповідача Поляк І.В. разом з відзивом на позовну заяву, позивачу до виплати належить заробітна плата в розмірі 18620 грн. 15 коп. за період з лютого 2017 року по червень 2017 року. У зв"язку з чим вимоги позивача у частині стягнення заробітної плати підлягають до часткового задоволення на суму, зазначену в довідці. Відповідно до вимог ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень ст.34 Закону України «Про оплату праці» та ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Суд приймає до уваги проведений позивачем розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, оскільки він здійснений у відповідності до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Таким чином, позовна вимога про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в розмірі 2189 грн. 10 коп. підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved