Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

17.02.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив та просить стягнути з відповідача [PERSON], заборгованість за договором позики в розмірі 59 065,62 грн., що еквівалентно 2 500,00 Євро, стягнути з відповідача [PERSON] 59 065,62 грн. що еквівалентно 2 500,00 Євро, стягнути з відповідача [PERSON] 59 065,62 грн., що еквівалентно 2 500,00 Євро, стягнути з відповідача [PERSON] 59 065,62 грн., що еквівалентно 2 500,00 Євро та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на такі обставини: У відповідності до розписки, написаної та підписаної власноручно [PERSON], останній позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) Євро, які зобов'язався в подальшому повернути. Враховуючи, що строку повернення позики невизначено, в силу приписів ч.1 ст. 1049 ЦК України, [PERSON] зобов'язаний був повернути позику протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. 30.07.2014 року [PERSON] помер. Спадкоємцями боржника [PERSON] першої черги, які прийняли спадщину є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Позивачем подано приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] претензію - вимогу до спадкоємців [PERSON] проте на момент подання даного позову, відповідачами заборгованості перед позивачем не погашено. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове позивач не зявився, представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві та просить їх задоволити. Відповідачі, та представник третьої особи, будучи належним чином повідомлені, не явилися. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідачів та представника органу опіки та піклування, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Зясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Судом встановлено, що 25.03.2007 р між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000 Євро, а позичальник зобовязувався повернути вказану суму позики на умовах та в строки, визначені договором. Згідно розписки, підписаної власноручно [PERSON] 25.03.2007 р., останній підтвердив, що отримав від [PERSON] 10 000 Євро, які зобовязався повернути з відсотками. Свої зобовязання за договором позики позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти у визначеному договорі розмірі. Статтями 526, 599,625 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору, що зобовязання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. А статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. З врахуванням встановленого суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] існували договірні відносини щодо позики грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строку повернення позики невизначено, в силу приписів ч. 1 ст. 1049 ЦК України [PERSON] зобов'язаний був повернути позику протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. Як вбачається із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00015078831 від 21.02.2015 року, [PERSON] помер 30.07.2014, про що вчинено актовий запис N 8, місце проживання якого вказано Львівська область Пустомитівський район с. Конопниця. вул. А. Шептицького, буд. 24. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). У відповідності до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При визначенні кола спадкоємців боржника [PERSON] суд керується вимогами ст. 1261 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України згідно яких до кола спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та породжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно інформації наданої Конопницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області на запит суду № 129 від 08.07.2015 року, за місцем проживання спадкодавця с. Конпниця вул. вул. А. Шептицького, буд. 24, станом на час його смерті були зареєстровані його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вважаються такими що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] оскільки про свою відмову від права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не заявляли. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. У відповідності до 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 20.01.2015 року Позивачем подано приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] претензію - вимогу до спадкоємців [PERSON], така претензія - вимога прийнята нотаріусом та на підставі неї заведено спадкову справу № 01/2015. Оскільки, позивач предявив вимоги щодо повернення коштів до спадкоємців боржника, що прийняли спадщину в межами зазначених статтею 1281 ЦК України строків, проте на час розгляду вимоги позивача залишились без задоволення . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з відповідачів згідно ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору .

Outcome: approved