Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

23 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Снігурівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Заявник вказав, що [INFO] року в м.Севастополь АР Крим у його шлюбі з [PERSON] народився син [PERSON]. 23 червня 2017 року Снігурівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області надав відмову проведення державної реєстрації народження за непред"явлення медичного документу, який би засвідчував народження дитини по формі, встановленій законодавством України. Встановлення факту народження дитини є необхідним для посвідчення громадянства народженої дитини, оформлення соціальних виплат та отримання медичних послуг. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав. Пояснив, що на території АР Крим проживає постійно. [INFO] року дружина [PERSON] народила сина [PERSON] у пологовому будинку м.Севастополь. Зареєструвати народження дитини через органи ДРАЦС не має можливості, оскільки у пологовому будинку медичне свідоцтво про народження було видано за формою, що встановлена МОЗ Російської Федерації. Представник заінтересованої особи до суду не з"явився. У поданій письмовій заяві начальник Снігурівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області просила про розгляд заяви за відсутності представника відділу з прийняттям рішення на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Як передбачено ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ( далі по тексту - Закон) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Стаття 5 Закону передбачає, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт, рішення, документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно пункту 3 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за №719/4940) з наступними змінами, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 2 глави 1 розділу III Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що [INFO] року у місті Севастополь АР Крим [PERSON] народила сина [PERSON]. Вказані обставини вбачаються з медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 травня 2017 року пологовим будинком №1 м.Севастополь (дублікат). Заявник [PERSON] за даними паспорта [NUMBER], виданого Ленінським РВ УМВС України в м.Севастополь 20 лютого 1996 року є громадянином України, проживає в м.Севастополь АК Крим, і перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим за актовим записом №643 від 16 серпня 2002 року, вчиненим у ВРАЦС УЮ м.Севастополь та даними паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого виданого Ленінським РВ УМВС України в м.Севастополь 12 листопада 2002 року, за яким вона є громадянкою України, проживає в м.Севастополь АК Крим. Листом Снігурівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 23.06.2017 року за вих.№628/15.26-5.6.3 відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини за заявою батька [PERSON] за пред"явлення медичного документу, що не відповідає формі, встановленій наказом МОЗ України від 08.08.2006 року за №545. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи зразка, встановленого законодавством України за проживання на тимчасово окупованій території України, де і народилася його дитина, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України та народженої дитини, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення на посвідчення громадянства України для дитини, і іншого порядку його встановлення законом не визначено.

Outcome: approved