Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з цим позовом до Миргородської міської ради, посилаючись на те, що свого часу на основі рішення виконавчого комітету відповідача її покійний чоловік [PERSON] спорудив автогараж у колективі „Автомобіліст", що в м. Миргороді, однак своєчасно не одержав відповідний правовстановлюючий документ на це майно, хоча весь цей час вільно та відкрито володів ним. Після відкриття спадщини після чоловіка, позивачка не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на цей гараж на ім'я чоловіка. З цих підстав єдиним способом захисту її права є звернення в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що на день смерті її чоловіка перебувала з ним в шлюбі та проживала разом однією сім'ю, внаслідок чого вона фактично прийняла спадщину після нього, проте оформити автогараж не може по причині відсутності на нього правовстановлюючих документів. Представник відповідача від Миргородської міської ради Полтавської області для розгляду справи не прибув, направивши листа, за змістом якого проти заявленого позову він не заперечує та просить розглянувши справу у його відсутність / а.с. 37, 38 /. Представник третьої особи від Інспекції архітектурно - будівельного контролю в Полтавській області в судове засідання не прибув, хоча третя особа належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи / а.с. 22, 29 /. Від цього учасника процесу до суду направлено листа, за змістом якого заперечень щодо заявленого позову у нього немає / а.с. 31, 32/. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до переконання про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з вересня 1961 року / а.с. 10 /. 01 вересня 1976 року рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради № 535 чоловіку позивачки [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва автогаража в колективі „Автолюбитель" / а.с. 13 /. Для спорудження цього автогаража чоловіку позивачки надано дозвіл № 299 на проведення робіт по його будівництву / а.с. 14 /. За довідкою голови колективу „Автомобіліст", [PERSON] в цьому колективі, [ADDRESS] / а.с. 16 /. Згідно копії технічного паспорта на гараж [ADDRESS] [INFO] року чоловік позивачки [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 8 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. За довідкою Миргородського комунального житлово - експлуатаційного управління Миргородської міської ради на момент смерті чоловіка позивачка [PERSON] проживала разом з ним за однією адресою, в одній квартирі, в якій і проживає дотепер, що вказує на фактичне прийняття спадщини у порядку визначеному пунктом 1 частини 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1964 року / а.с. 11, 5 /. Постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлого чоловіка у виді гаража через відсутність правовстановлюючих документів на цю нерухомість / а.с. 12 /. Аналіз зазначених доказів вказує на те, що з 1977 року по день смерті [PERSON] відкрито і безперервно володів і користувався створеним ним на підставі відповідного дозволу нерухомим майном, а відтак вимоги позивачки про встановлення цього юридичного факту для підтвердження позову є обґрунтованими. Зважаючи на те, що функція реєстрації нерухомого майна з видачею відповідних правовстановлюючих документів відповідачем втрачена, таке право підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку. При розгляді справи встановлено, що інших спадкоємців на це майно немає / а.с. 25, 26, 34, 35 /. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за законом та не заявила про відмову від спадщини, а навпаки вчинила дії по її прийняттю шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, вважається, що вона, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла цю спадщину. За результатами розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці на спадщину після померлого [PERSON] не претендують. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивачка набула повне право власності на автогараж, що перебував у володінні та користуванні спадкодавця, який за життя набув відповідне право у спосіб не заборонений законом, хоч і не оформив його належним чином. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved