Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про встановлення права земельного сервітуту. Вимоги вмотивовано тим, що 10.07.2012 року між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі директора Південної електроенергетичної системи та Командитним товариством Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», за результатами відкритих торгів, був укладений договір № 228 - КА на надання послуги з оформлення права обмеженого безоплатного та строкового користування чужими земельними ділянками (їх частинами) на період прокладання (будівництва) та експлуатації повітряної лінії електропередачі ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з ПС 750 кВ Каховська і заходами ПЛ 330 кВ на правах земельного сервітуту. Маршрут траси повітряних ліній електропередач ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС - Каховська», проходить через земельні ділянки надані ДП «НЕК «Укренерго» в постійне користування на підставі державного акту [NUMBER] від 03.01.2001 року, який в обов'язковому порядку перетинає земельну ділянку належну громадянці [PERSON], що знаходиться на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області ( державний акт серія [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) та потрапляє в охоронну зону ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС - Каховська». Представник позивача просив суд встановити за ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» право земельного сервітуту стосовно частини земельної ділянки, яка розташована на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області та належить відповідачці [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача Чаус А.О. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник третьої особи на стороні позивача - командитне товариство Науково - впроваджувальна фірма «Нові технології» до суду не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи управління Держземагенства у Каховському районі в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачці [PERSON] на праві приватної власності на земельну ділянку, згідно державного акту серія [NUMBER] належить земельна ділянка площею 7,5667 га, яка розташована на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області (а.с. 13). На виконання енергетичної стратегії України на період до 2030 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України за № 276-р від 06 квітня 2011 року затверджено проект „Повітряна лінія 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з підстанцією 750 кВ «Каховська» та заходами повітряних ліній 330 кВ, а також розпорядженням Кабінету Міністрів України за № 1026-р від 20 жовтня 2011 року затверджено титул будови „Повітряна лінія 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з підстанцією 750 кВ „Каховська" та заходами повітряних ліній 330 кВ. 10.07.2012 року між Державним підприємством Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі директора Південної електроенергетичної системи та Командитним товариством Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», за результатами відкритих торгів, був укладений договір № 228 - КА на надання послуги з оформлення права обмеже-ного безоплатного та строкового користування чужими земельними ділянками (їх частинами) на період прокладання (будівництва) та експлуатації повітряної лінії електропередачі ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з ПС 750 кВ Каховська і заходами ПЛ 330 кВ на правах земельного сервітуту. Маршрут траси повітряних ліній електропередач ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС - ПС 750 кВ Каховська», проходить через земельні ділянки надані ДП «НЕК «Укренерго» в постійне користування на підставі державного акту [NUMBER] від 03.01.2001 року, який в обов'язковому порядку перетинає земельну ділянку належну громадянці [PERSON], що знаходиться на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області ( державний акт серія [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) та потрапляє в охоронну зону ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС - Каховська» (а.с. 14-15). 10.10.2014 року за № 1675 Херсонськими магістральними електричними мережами, які знаходяться на території регіонального обслуговування Південної електроенергетичної системи Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідачу [PERSON] направилася пропозиція про укладення договору сервітуту, однак, відповідь так і не отримана (а.с.а.с.16-21,24). Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказану ділянку повітряної лінії електропередачі без використання частини земельної ділянки, що належить громадянці [PERSON] неможливо, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться між земельними ділянками належними ДП «НЕК «Укренерго», на яких заплановано встановлення опор повітряної лінії і проходження над нею електричних проводів, що тягне за собою встановлення обмежень передбачених чинним законодавством. Статтею 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» зазначено, що земельні сервітути щодо права будівництва та обслуговування об'єктів передачі електричної енергії встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками та користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 статті 401 Цивільного Кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Спеціальні норми стосовно об'єкта сервітуту, такого як земельна ділянка, викладені у Земельному кодексі України. Відповідно ст. 99 Земельного Кодексу України, власник або землекористувач земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Відповідно до ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Зі змісту вказаної статі вбачається, що встановлення сервітуту здійснюється у таких правових формах як договір, закон, заповіт або рішення суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати підлягають стягненню з відповідача. Беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час розгляду справи обста-вини, суд вважає вимоги позивача правомірним та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved