Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але у направлених письмових поясненнях просив розглянути справу у його відсутність, задовольнивши позовні вимоги, які обґрунтував тим, що сторони 23.07.2005 року уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері - відповідачки по справі. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2011 року шлюб між сторонами було розірвано, а також з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця. На той час він працював помічником машиніста електровоза, отримував заробітну плату понад 3200 грн. щомісяця і мав можливість допомагати своїй дитині. Однак 11.11.2011 року він був змушений звільнитись з роботи, поскільки мав доглядати за своїми дідом і бабою, які є тяжко хворими людьми похилого віку і потребують постійного стороннього догляду. В подальшому, коли здоров'я діда й баби поліпшилось, позивач влаштувався на роботу з лютого 2013 року до ФО-П [PERSON], де отримує фіксовану заробітну плату в розмірі 1500 грн. Таким чином, на його особистому утриманні знаходяться не тільки дід та баба, а й рідний брат [PERSON], [INFO], який навчається у ВУЗі і не має постійного заробітку, а також мати [PERSON], [INFO], яка має перед пенсійний вік і вже не працює. Крім того, він знає, що його донька хворіє на фенілкетонурію і знаходиться на обліку у лікаря-генетика. Однак ліки та спеціалізоване лікування вона отримує за рахунок місцевого бюджету, а в управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації відповідачка отримує на дитину-інваліда до 18 років щомісяця державну соціальну допомогу. Вказані обставини дають підстави на зменшення розміру призначених аліментів з 1/2 частини на 1/3 частину всіх його доходів щомісяця. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позовні вимоги позивача обґрунтовуються неправдивими доводами. Так його рідний брат [PERSON] проживає з дівчиною у орендованій квартирі і неофіційно десь працює, тому позивачу не має потреби його утримувати. Його мати [PERSON] є працездатною особою і не досягла пенсійного віку, тому вона сама здатна забезпечувати своє життя. Як стало відомо зі слів спільних знайомих дід позивача [PERSON] [INFO] помер, тому позивач фактично не може його утримувати. Крім того, як баба, так і дід при житті мають повнолітніх працездатних дітей, в тому числі матір позивача, яка зобов'язана утримувати своїх батьків, а на позивача такого обов'язку законом не покладено. А їх спільна донька дійсно хворіє на тяжку хворобу, яка потребує щоденної спеціалізованої дієти і державних коштів, які отримує відповідачка, на щомісячне утримання дитини не вистачає. 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, але у направленому листі до суду просить розглянути справу у відсутність свого представника і винести рішення відповідно до діючого законодавства (а.с.50). Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 23.07.2005 року уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.14), яка знаходиться на утриманні матері - відповідачки по справі (а.с.15). Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі. Як вбачається з листа Київської міської дитячої лікарні №1 дитина [PERSON] хворіє на фенілкетонурію, знаходиться на обліку у лікаря-генетика і отримує спеціалізоване лікувальне харчування з низьким вмістом білка за рахунок місцевого бюджету (а.с.16). Також в управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації відповідачка отримує на дитину-інваліда до 18 років щомісяця державну соціальну допомогу (а.с.17). Крім державної допомоги, [PERSON] щомісячно витрачає на дитину по 480 грн. на відвідування спеціальної групи розвитку в ДК „Сонечко" (а.с.58) та докуповує інші необхідні товари та речі (а.с.61-62). За змістом ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2011 року шлюб між сторонами було розірвано, а також з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця до повноліття дитини (а.с.5-6). На той час позивач [PERSON] працював помічником машиніста електровоза і мав заробітну плату понад від 2400 грн. до 4420 грн. щомісяця (а.с.33). В подальшому, як вбачається із запису трудової книжки, [PERSON] 18.11.2011 року звільнився з Локомотивного депо ст. Дарниця ДТГО Південно-Західної залізниці (а.с.10-12) і 6.02.2013 року був прийнятий на посаду вантажника ФО-П [PERSON]. Працюючи на вказаній посаді, позивач отримує заробітну плату в розмірі 1150 грн. щомісяця (а.с.9). У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік" - установити у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 1108 гривень, з 1 грудня 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 972 гривні, з 1 грудня 1032 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 1210 гривень, з 1 грудня 1286 гривень. Таким чином, на день розгляду справи позивач на користь відповідачки за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2011 року щомісячно з лютого 2013 року сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] в розмірі 575 грн. (1150 : 1/2). Вказана сума є значно меншою, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років виходячи з вимог ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік". При цьому, аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів, які просить зменшити позивач, складали б 383 грн. 33 коп. щомісяця, що ще більше зменшує вказаний прожитковий мінімум хворої дитини. Як наголошує ч.1, ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ствердження позивача про утримання ним свого рідного брата [PERSON], [INFO], який навчається, матері [PERSON], [INFO], яка не працює, діда [PERSON] та бабу [PERSON], і з цього приводу погіршився його матеріальний стан, суд не може покласти в основу рішення, поскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, при цьому він не надав будь-яких документів про призначення його опікуном вказаних осіб. Крім того, утримання його рідного брата, якщо він навчається, є обов'язком його батьків в порядку ст.198-200 СК України, а не його, утримання баби та діда є обов'язком їх дітей в порядку ст.202 СК України, до яких відноситься мати позивача [PERSON], [INFO], яка не досягла пенсійного віку і є працездатною особою. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позову про зменшення розміру аліментів з 1/2 частини на 1/3 частину, поскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження погіршення матеріального або сімейного стану позивача та покращення здоров'я його дитини [PERSON] У відповідності до ч.2, ст.192 СК України розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Ствердження позивача про повне утримання його дитини державою, суд також не може покласти в основу рішення, поскільки вони спростовуються показаннями відповідачки, яка пояснила, що дитина проживає з нею і від держави вона тільки отримує частково спеціальне харчування та державну соціальну допомогу, яких не вистачає для утримання та лікування дитини, а також позивачем не надано доказів, що отриманої державної допомоги цілком вистачає для утримання дитини.

Outcome: dismissed