overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

30.03.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.09.2010року по 29.02.2020року і складає суму у розмірі 9 795,15 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.09.2010року по 29.02.2020року складає суму у розмірі 9795,15грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

30.04.2011 року сторони у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO] які проживають з матір"ю і на утримання яких з відповідача на підставі судового рішення стягуються аліменти. Майновий спір між сторонами не виник. 10.11.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з лютого 2013 року в сім"ї постійно виникали сварки і це привело до того, що з травня 2014 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовими рекомендованими повідомленням. Заперечень проти позову не надав про поважність причин неявки не повідомив.(а.с.13,16) Суд, враховуючи думку позивачки вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх позивачка не бажає. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд і приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

30.05.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає,\~що причиною\~припинення сімейних\~стосунків стало\~те,\~що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя. Крім того, відповідач зраджує їй у подружній вірності і на даний час проживає з іншою жінкою. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] " [PERSON] » та стягнути в її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд,\~дослідивши письмові\~докази,\~прийшов до\~висновку,\~що позов\~підставний,\~так як\~в судовому\~засіданні знайшли\~своє підтвердження\~доводи,\~які викладені\~в позовній\~заяві і\~які не\~спростовано відповідачем\~та встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить інтересам\~сторін. Сторони не\~вживають заходів\~для примирення,\~проживають окремо,\~тривалий час\~не підтримують\~жодних стосунків\~як подружня\~пара,\~а за\~таких обставин\~цей шлюб\~існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] " [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] . При розірванні шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] " [PERSON] ». З відповідача слід стягнути судові витрати по справі в користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

30.06.2020 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що 18.05.2011 уклала шлюб з [PERSON] .. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . У cічніі 2015 року зв"язок з ним припинився. За адресою місця реєстрації він не проживає з січня 2015 року, будь який зв`язок з ним втрачено, жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способ про місце свого перебування. Останнє місце реєстрації Запорізька область. Отже, заявник самостійно піклується про духовний та фізичний розвиток доньки. Заявник самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку та має право на отримання соціальної допомоги, у разі визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Фактична відсутність батька позбавляє її можливісті виготовити закордонний проїзний документ на ім"я дитини, отримати нотаріально-посвідчену згоду батька на виїзд дитини за кордон та на тимчасово непідкрнтрольну територію України, Автономну Республіку Крим. Тому просила суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця у судове засідання не з"явилася, в заяві вказала про розгляд справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць-перше січня наступного року. Стаття 45 ЦК України передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно свідотцтва про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області заявник 29.10.1985 року зареєструвала шлюб з [PERSON] .(а.с.5). Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] .(а.с.4). Згідно акта від 25.06.2020 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з січня 2015 року .(а.с.) Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] підтверджено, а тому, на підставі ст. 43 ЦК України, необхідно визнати його безвісно відсутнім. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

30.06.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.07.2012 року по 31.05.2020 року і складає суму у розмірі 12 987,73 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.07.2012року по 31.05.2020року складає суму у розмірі 12 987,73грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

30.07.2014 року в суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім"я у них розпалась остаточно по причині систематичних сімейних сварок, що призвело до втрати подружніх почуттів одне до одного. Тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги в повному об'ємі, а відповідач позов визнав і також просив розірвати шлюб. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 27 березня 2004 року і мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою (а.с.3-4). Подружні стосунки сторони не підтримують і спільно не проживають з листопада 2013 року по причині систематичних сімейних сварок, що призвели до втрати сторонами подружніх почуттів одне до одного, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Оскільки сторони на примирення не згодні і наполягають на розірванні шлюбу, то при таких обставинах суд вважає подальше збереження їх шлюбу неможливим і таким що суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення. Тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] в в судовому засіданні висловила своє побажання залишити прізвище "[PERSON]" і після розірвання шлюбу, суд вважає можливим забезпечити їй таке право. Згідно ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Лізингова компанія "Авто Лайф"; третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про захист прав споживача, визнання недійсним договору № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року та стягнення коштів, сплачених ним за договором № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року, в сумі 70300 грн. Крім того просив стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» на свою користь судовий збір. 09.09.2016 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу з ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь позивача в сумі 2030 грн., що підтвердив оригіналом квитанції № 9809613 від 08.09.2016 року та договором про надання правової допомоги № 1 від 17.08.2016 року (а.с.48-50, 54). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2016 року позов задоволено повністю. Визнано договір № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» та [PERSON] - недійсним. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь [PERSON] кошти, сплачені ним за договором № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року, в сумі 70300 (сімдесят тисяч триста) грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1242 (одна тисяча двісті сорок дві) грн. 20 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» в дохід держави недоплачений судовий збір в сумі 12 (дванадцять) грн. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року залишено без змін. В судове засідання сторони не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку представником позивача було заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2030 грн., яке при винесенні судового рішення вирішено не було. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати на правову допомогу в сумі 2030 грн., які відносяться до судових витат, мають бути стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

30.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 16 березня 2013 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Син знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач, згідно наданої довідки, працює у ТОВ «САВ - ДІСТРИБЬЮШН» молодшим комірником, його середньомісячна заробітна плата за останні 6 місяців склала 1459 грн. 91 коп. Позов він визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Дані про те, що відповідач має інші аліментні зобов»язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

30.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 04 квітня 2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинені з листопада 2013 року, з сім'єю він не проживає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу у його відсутності , вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти народжені в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Діти знаходяться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач позов визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Дані про те, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, що він має інших дітей чи утриманців - відсутні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що відповідач є батьком дітей, своє батьківство щодо них не оспорює, позов визнав, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved