Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

20 березня 2018 року представник позивача [PERSON]»єв Б.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Роїще, вул. Миру, 175 Чернігівського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав її матері [PERSON], як голові колгоспного двору. Хоча свідоцтво про право власності було видано на [PERSON], її чоловік [PERSON] мав право на ? частину житлового будинку, як член колгоспного двору. 20 серпня 2003 року померла [PERSON], всю спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, в тому числі ? частиною вищевказаного житлового будинку. 30 серпня 2003 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем за законом якої є позивач, але, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно померлий не отримав - це позбавляє можливості успадкувати будинок в нотаріальній конторі. В судове засідання позивач та її представник не з"явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача Роїщенської сільської ради в судове засідання не з»явився, подали заяву про розгляд справи без участі представника та зазначили про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач не заперечує щодо заявлених позовних вимог, що свідчить про визнання позову, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок в с. Роїще, вул. Миру, 175 Чернігівського району відноситься до категорії «колгоспний двір», головою колгоспного двору була [PERSON]. Членом колгоспного двору був її чоловік [PERSON], оскільки станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 р.р. проживав та був зареєстрований в даному будинку, що підтверджується довідкою Роїщенської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.5). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, всі члени колгоспного двору по вул. Миру, 175 в с. Роїще Чернігівського району та області мали рівне право на вказаний житловий будинок, тобто по 1/2 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.5), [PERSON] померла 20 серпня 2003 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку в с. Роїще, вул. Миру, 175 Чернігівського району, як члена колгоспного двору, яку прийняв її чоловік [PERSON] (а.с.13), оскільки на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з померлою (а.с.5). Таким чином, [PERSON] став власником житлового будинку з надвірними будівлями в цілому. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.10) [PERSON] помер 30 серпня 2003 року. Після його смерті відкрилась спадщина на, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями в с. Роїще, вул. Миру, 175 Чернігівського району, яку прийняла його дочка [PERSON] (а.с.11-12), оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до відповіді КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно, що знаходиться по вул. Миру, 175 в с. Роїще Чернігівського району Чернігівської області зареєстровано за [PERSON] (а.с.6). Відповідно до листа № 19-32/319 Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» оформлення спадщини на нерухоме майно особи, яка померла, може бути здійснене у разі наявності правовстановлюючих документів на це майно. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується в судовому порядку. У відповідності до п.п.4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме на нерухоме майно за наявності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, а у разі відсутності відповідних документів нотаріус роз»яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку, з приводу чого нотаріусом 20 вересня 2017 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, те, що відповідачем не оспорюється право володіння за життя [PERSON] та [PERSON] житловим будинком, що розташований за адресою: вулиця Миру, 175, село Роїще Чернігівського району Чернігівської області, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позову в повному обсязі.

Outcome: approved