Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», відповідно до якого з врахуванням заяви представника позивача від 18.04.2017 р., просить суд визнати незаконним та скасувати наказ, виданий ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» № 1-зв від 11.06.2016 р. «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора» на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України, та оголошеною недовірою, і поновити позивача на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 24150 гривень, стягнути з відповідача заборгованість по авансових звітах в розмірі 45536 гривень 82 копійки, стягнути з ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» моральну шкоду в розмірі 50000 гривень та компенсувати йому судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 07.05.2015 р. позивач на підставі наказу № 1\\1 працював на посаді директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ». 14.06.2016 р. акціонерами компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», якій належить 100% ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», [PERSON] та [PERSON] йому було повідомлено про звільнення з посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» на підставі рішення акціонерів, хоча протокол загальних зборів та наказ про звільнення йому вручено не було, причини звільнення не повідомлені. На надіслані на адресу відповідача електронні повідомлення щодо надання копій документів, на підставі яких відбулось його звільнення, позивач відповіді не отримав. Також позивач посилається на те, що він був звільнений в примусовому порядку із застосування психологічного тиску, йому не повернули його особисті речі, не здійснено розрахунок за авансовими звітами в розмірі 45536 гривень 82 копійки. Позивач зазначає, що діями відповідача щодо його незаконного звільнення йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 50000 гривень. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки відповідно до наказу про звільнення, він звільнений з двох підстав, що не передбачено законом. При звільненні позивача не була дотримана процедура звільнення на підставі п.5 ст.41 КЗпП, що, на думку представника позивача, є підставою для поновлення [PERSON] на посаді. Крім того, представник позивача звертала увагу суду, що Збори учасників Товариства, на яких прийнято рішення про звільнення [PERSON], проведено з порушенням чинного законодавства. При звільненні позивача з займаної посади відповідач не зазначив про виплату йому соціальних гарантів, а також не виплатив кошти по авансовим звітам в розмірі 45536,82 гривні, що встановлено під час проведення аудиторської перевірки. Крім того, представник позивача підтримала вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу незаконним звільненням, внаслідок чого він повинен через суд поновлювати свої порушені права, що завдає йому душевних страждань та змінило звичний спосіб життя. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обгрунтовуючи тим, що [PERSON] був звільнений на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», яке не оскаржено і не скасовано у встановленому законом порядку і прийняття такого рішення є правом суб»єкта господарювання. Від отримання протоколу загальних зборів та наказу про звільнення позивач відмовився, чим використав своє право на ознайомлення із зазначеними документами. Представник відповідача зазначив на відсутність будь-яких визначених законом підстав для поновлення [PERSON] на посаді і відповідно сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Також, представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача заборгованості по авансовим звітам, оскільки відсутні первинні документи, а крім того, зазначені операції не відображені в бухгалтерському обліку. Також представник відповідача просив врахувати, що підприємством на картковий рахунок [PERSON] була сплачена компенсація по авансовим звітам в сумі 32995,85 гривень за час перебування його на посаді, які були підтверджені фіскальними чеками. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд важає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Загальних зборів Учасників "ГОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» від 07.05.2015 № 1 [PERSON] призначено директором TOB «ВНГ FKO КАПІТАЛ». На підставі вказаного ріщення [PERSON] видано наказ від 07.05.2015 № 1/1 «Про призначення на посаду», відповідно до якого [PERSON] приступає до виконання обов'язків директора ТОВ «ВНГ ГКО КАПІТАЛ». 28.09.2015 р. Загальними зборами Учасників ГОВ «ВНГ ГКО КАПІТАЛ» прийнято рішення про створення Дирекції Товариства та переведення [PERSON] з посади директора ТOB «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» на посаду генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ». На підставі зазначеного ріщення [PERSON] було видано наказ № 2ТК «Про звільнення та призначення на посаду», яким його звільнено з посади директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» та призначено на посад) генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» та внесено відповідно зміни до Єдиного державного реестру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 10.06.2016 р. Загальними зборами Учасників ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» прийнято рішення, яке відображено в протоколі № 10/06-16, про звільнення [PERSON] з 10.06.2016 з посади генерального директора та покладення на [PERSON] обов'язків генерального директора товариства. Крім того, зазначеним рішенням зобов»язано [PERSON] в строк до 18.00 год. 13.06.2016 р. передати усі оригінали статутних документів, документів бухгалтерської та фінансової звітності, усі печатки Товариства, ключі електронного цифрового підпису, дистрибутив та інші документи та інформацію, що забезпечує доступ до банківських ранунків Товариства, а також усю та будь-яку документацію, що стосується діяльності Товариства. Наказом № 11\\06-16 від 11.06.2016 р. [PERSON] приступила до виконання обов»язків виконуючого обов»язків генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» з 11.06.2016 р., а також встановлено для неї 11.06.2016 р. робочого дня. 11.06.2016 р. виконуючою обов»язки генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» [PERSON] видано наказ № 1-в про звільнення [PERSON] відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв»язку з оголошеною недовірою. Як зазначено в наказі, підставою для видачі зазначеного наказу є рішення загальних зборів Учасників ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» № 10\\06-16 від 10.06.2016 р. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 13.06.2016 р. об 11год. 30 хв. в.о.Генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» [PERSON] та учасником «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», яке володіє 100% ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», [PERSON] складено акт про відмову [PERSON] від отримання копії протоколу загальних зборів учасників Товариства та наказу про звільнення. Крім того, 13.06.2016 р. о 12.00 год. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складено акт про те, що в офісних приміщеннях ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» відсутні Журнал реєстрації наказів, Журнал обліку трудових книжок і трудові книжки персоналу Товариства. Статтею 41 КЗпП України визначені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, а саме: 1) одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; 1-1) винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати; 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; 3) вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи; 4) перебування всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції" у прямому підпорядкуванні у близької особи; 5) припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до ч.3 ст.41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. На час звільнення [PERSON] не перебував в стані непрацездатності, не перебував у відпустці, а тому при його звільненні положення ст.40 КЗпП України були дотримані. Оскільки позивач не був членом профспілкової організації і така організація на ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» була відсутня, то відповідно положення ст.43 КЗпП України в даному випадку не підлягають застосуванню. Рішення про звільнення [PERSON] з посади генерального директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» було прийнято уповноваженим органом, оскільки відповідно до п.10.4 Статуту ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» питання щодо призначення та звільнення директорів відносить до виключної компетенції Загальних зборів Учасників Товариства. Суд не може прийняти до уваги посилання представника на порушення порядку скликання Загальних зборів, на яких прийнято рішення про звільнення [PERSON], оскільки відповідно до п.10.11 Статуту позачергові Збори Учасників скликаються на вимогу Генерального директора або у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства. Як вбачається з протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» від 10.06.2017 р. збори проведені з ініціативи і за участю компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», якій належить 100% статутного капіталу Товариства, що не суперечить положенням Статуту. Однак, суд вважає обгрунтованими посилання позивача та його представника на те, що в наказі про звільнення [PERSON] зазначені дві причини звільнення, які відповідають п.2 і п.5 ст.41 КЗпП України, що не узгоджується з рішенням Загальних зборів учасників Товариства, в якому взагалі не визначені підстави звільнення. Дійсно, зі змісту рішення Загальних зборів учасників Товариства вбачається, що власником прийнято рішення про звільнення позивача без зазначення підстав звільнення. Зазначене рішення було підставою для видачі наказу про звільнення, хоча в наказі міститься посилання на причини звільнення, а саме: п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв»язку з оголошеною недовірою. Пункт 5 ч.1 ст.41 КЗпП України та звільнення в зв»язку з втратою довір'я є самостійними підставами для звільнення. В даному випадку, підстав, передбачених ч.3 ст.235 КЗпП України для зміни формулювання звільнення не вбачається, а крім того, визначення причин звільнення належить до компетенції власника Товариства. Рішення Загальних зборів Учасників ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» не оскаржувалось позивачем, є чинним на момент розгляду справи, а тому скасування наказу про звільнення [PERSON] і поновлення позивача на роботі без вирішення питання щодо скасування рішення, на підставі якого був виданий даний наказ не узгоджується з вимогами чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. В ході розгляду справи судом не встановлено порушення прав позивача щодо невидачі останньому трудової книжки з вини власника підприємства, оскільки на момент звільнення трудові книжки [PERSON] та працівників Товариства були відсутні за місцезнаходженням ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», що підтверджується відповідним актом. З огляду на викладені обставини, вимоги позивача щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача при звільненні позивача, оскільки, відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної кшоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до мораьних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організції свого життя. Зазначені обставини, які є передумовою для відшкодування моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не доведені належними доказами, в зв»язку з чим відсутні визначені законом підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. При зверненні до суду та з врахуванням заяви представника позивача про зміну розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за авансовими звітами в розмірі 45536 гривень 82 копійки. Питання придбання працівниками для свого підприємства товарно-матеріальних цінностей за власні готівкові грошові кошти та правомірності їх подальшого відшкодування підприємством врегульоване вимогами ст. 1158 та 1160 Цивільного кодексу України та ст. 121 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст.1158 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу, вона зобов'язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана взяти на себе всі обов'язки, пов'язані із вчиненням цих дій, зокрема обов'язки щодо вчинених правочинів. Статтею 1159 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано. Згідно з ст.1160 ЦК України. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат. Статтею 121 КЗпП України передбачені гарантії компенсації працівникам витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Мінфін у листі від 01.12.2016 р. №31-11170-16-29/34246 зазначив, що у разі придбання працівником за власні готівкові кошти товарів для потреб підприємства, використання власних коштів у відрядженні до бухгалтерської служби подається у визначені законодавством строки Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт - авансовий звіт. Зазначені положення узгоджуються з нормами ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», відповідно до якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Таким первинним документом є авансовий звіт. В подальшому, керівник підприємства повинен підтвердити доцільність та обґрунтованість здійснених працівником витрат та затвердити зазначений звіт, видавши відповідний наказ, що є підставою для внесення відомостей до бухгалтерської звітності. Звертаючись до суду з даними вимогами як на доказ, що підтверджує наявність заборгованості підприємства перед [PERSON] по авансовим звітам, позивач посилається на копію аудиторського висновку, в якому зазначені дані обставини. Однак, копія витягу з аудиторського Звіту про результати аудиту фінансової діяльності ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», складений Аудиторською компанією ТОВ «Е.П.Р. Компані» за результатами аудиторської перевірки фінансової звітності ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», не є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості у підприємства по авансовим звітам [PERSON], в розумінні ст.58 ЦПК України, оскільки метою аудиту є перевірка правильності ведення бухгалтерського обліку та його достовірність. Будь-які належні докази, що підтверджують наявність заборгованості підприємства по авансовим звітам [PERSON], а саме: безпосередньо самі звіти, первинні фінансові документи, що підтверджують витрачання коштів, доцільність їх витрачання і необхідність здійснення таких витрат в інтересах підприємства, а також накази керівника ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» про затвердження зазначених звітів суду не надано. Наявні в матеріалах справи фіскальні чеки про здійснення витрат на пальне не можуть підтверджувати використання придбаного пального в інтересах підприємства. В зв»язку з недоведеністю вимог про стягнення заборгованості по авансовим звітам суд не вбачає підстав для їх задоволення. Враховуючи викладене, позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed