Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 08 жовтня 2012 року, 22 листопада 2012 року, 26 квітня 2013 року він уклав з [PERSON] попередні договори купівлі - продажу у вигляді письмових розписок. Згідно з їх умовами відповідач зобов"язався продати позивачу приміщення по [ADDRESS]. В якості авансу [PERSON] позивачем було передано кошти в сумі 1000 доларів США, 500 доларів США, 1000 гривень. Відповідач зобов"язувався підготувати та надати для укладення основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу зазначеного приміщення. Однак відповідач свої зобов"язання не виконав, документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу приміщення не підготував, а тому він вимушений був придбати інше приміщення. На неодноразові усні прохання позивача повернути аванс відповідач не реагує, а тому 07 квітня 2014 року ним на домашню адресу відповідача надіслана письмова вимога про повернення коштів, однак, відповідач не повернув вказані кошти. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 30 вересня 2014 року вартість 100 доларів США становить 1294.9175, тому сума заборгованості становить 19410 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав повністю позовні вимоги по справі з підстав , викладених в позові, просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що дійсно відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] 1500 доларів США в якості завдатку для купівлі приміщення по [ADDRESS], однак на час укладення договорів не були підготовлені необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу вказаного приміщення, на даний час вищевказані кошти [PERSON] не повернуті, договір купівлі- продажу приміщення по [ADDRESS] не укладений, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року, 22 листопада 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договори завдатку. Із змісту зазначених договорів слідує, що [PERSON] мав намір придбати у [PERSON] приміщення по [ADDRESS] шляхом укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до положень вказаних договорів, підтверджуючи намір укласти договір купівлі-продажу зазначеного вище обєкта нерухомості, в момент підписання договорів завдатку [PERSON] передав [PERSON] 1000 доларів США та 500 доларів США, всього 1500 доларів США , що відповідно до курсу Національного Банку України, станом на 30 вересня 2014 року становить 19410 гривень. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдаток, вона вважається авансом. Отже, завдаток водночас є доказом існування зобовязання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобовязання. Натомість відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договори завдатку від 08 жовтня 2012 року та від 22 листопада 2012 року було укладено у письмовій формі, однак, нотаріально не посвідчено. Таким чином, не було дотримано зазначених вище вимог законодавства стосовно форми укладення договору, а тому суд прийшов до висновку, що вищевказані договори завдатку не є попередніми договорами. Установлено також, що договір купівлі-продажу приміщення укладений не був. Таким чином, суд прийшов до висновку, що кошти одержані [PERSON] від [PERSON] є не завдатком, а авансом, який підлягає поверненню позивачу в розмірі сплаченої суми- 19410 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved