Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

06.09.16 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зобовязати Шевченківський РВ Державної міграційної служби м. Львова зняти останнього з реєстраційного обліку по даній адресі. Заяву мотивує тим, що проживає у вищевказаній квартирі разом із відповідачем [PERSON] та дітьми [PERSON] і [PERSON]. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком. Шлюб між ними розірвано 02.12.2015р. в судовому порядку. Причиною було те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовував сварки, скандали, які носили стійкий характер та супроводжувались нанесенням їй та дітям тілесних ушкоджень. З приводу насильства в сімї позивач зверталась в правоохоронні органи, внаслідок чого чоловіка неодноразово притягали до адміністративної та кримінальної відповідальності. Незважаючи на вжиті заходи впливу, на даний час відповідач продовжує зловживати спиртним, вчиняє в сімї психологічне та фізичне насильство, постійно погрожує розправою, що унеможливлює з ним спільне проживання в одній квартирі. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити та виселити його з квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, зіславшись на викладені в ньому обставини та факти, просили такий задовольнити. Крім того зазначили, що протягом тривалого часу відповідач позбавляє її та дітей можливості жити повноцінним життям. Фактично постійно від перебуває у стані алкогольного сп»яніння, внаслідок чого поводить себе вкрай агресивно. Вони не можуть поодинці зайти додому, оскільки відповідач починає скандалити , ображати і наносити побої . Тому вони постійно змушені чекати один одного на вулиці , оскільки в інший спосіб бояться зайти в квартиру. За неодноразові нанесення побоїв, образи , насильство в сім»ї відповідач притягався як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності, проте заходи впливу на нього не діють. Наймачами квартири були батьки позивачки, які за власні кошти проведи самочинні перепланування та добудови та на даний час квартира складається з трьох кімнат, кухні та комунальних вигод , хоча згідно документів є однокімнатною. Відповідач псує житло: неодноразово бив вікна, міжкімнатні двері, зриває шпалери, нищить інше майно. Тривалий час вони не можуть спілкуватись ні з родичами, ні з друзями , оскільки із-за хуліганської поведінки відповідача в їх квартиру ніхто не може прийти в гості. Поведінка відповідача не змінилась навіть в процесі розгляду даної справи в суді, оскільки відповідач приходив у стані алкогольного сп»яніння в засідання, ображав позивача та дітей, а в подальшому вдома влаштовував скандали , що було причиною повторного звернення до органів поліції. Враховуючи викладене, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов заперечили, та надали пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Відповідач не заперечив той факт, що зловживає спиртними напоями, неодноразово наносив позивачці тілесні ушкодження, проте вважає, що саме вона провокує конфлікти в сімї. Також додав, що проживає в спірній квартирі більше 20 років, доклав багато зусиль для здійснення ремонту в ній, добудов, а тому вважає вимоги позивачки про його виселення безпідставними. Представник Шевченківського РВ ДМС у м. Львові в судове засіданні не з»явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. Про причини неявки суду не повідомив. [PERSON], дочка сторін , підтримала в судовому засіданні позовні вимоги та пояснила, що батько , який систематично зловживає спиртними напоями, агресивно поводить себе в побуті, наносить побої їй, матері, ображає нецензурною лайкою. Вони не можуть проживати у спірній квартирі з відповідачем. Так, останній неодноразово засинав п»яний, внаслідок чого горів посуд та продукти на кухні ; він розбивав вікна, скло у міжкімнатних дверях; ламав меблі, зривав шпалери. Вони з матір»ю ніколи не можуть залишатись поодинці у квартирі, оскільки батька відразу наносить удари. Він не дає їм спати вночі, оскільки включає світло, кричить. До них ніхто не може прийти в гості. Вони переживають постійний стрес, оскільки хуліганська поведінка відповідача є систематичною і жодні заходи, які до нього приймав суд, на нього не діють. Його неадекватна поведінка може призвести до незворотної трагедії . [PERSON], син подружжя, в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що батько на грунті зловживання спиртними напоями зробив нестерпним життя всієї сім»ї. Мати та сестра залякані із-за постійних скандалів та побоїв, які вчиняє відповідач, якого неодноразово притягали до адміністративної та кримінальної відповідальності, проте жодні заходи його не стримують. [PERSON] одружився і змушений з дружиною та дитиною проживати у однокімнатній квартирі разом з батьками дружини, оскільки за місцем реєстрації сторін неможливо було створити безпечних умов перебування спершу для вагітної дружини, а тепер для малолітньої дитини, так як відповідач постійно виражає свою агресію. Неодноразово серед ночі мати та сестра телефонують йому і він змушений залишати сім»ю і їхати захищати своїх рідних від батька. Відповідач нищить житло : неодноразово вибивав вікна, скло у міжкімнатних дверях, зривав шпалери. Все це унеможливлює його проживання у спірній квартирі. Просив позов задовольнити, оскільки у відповідача є успадкований ним будинок та земельна ділянка у селі, що розташований на віддалі 35 км від м. Львова. Відтак, він має інше місце для проживання, тому його права не будуть порушені. Спільне проживання з відповідачем може призвести до трагедії, оскільки батько дуже агресивний і сам провокує скандали. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків , дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку , що позов є підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають у [INFO] разом із їхніми спільними дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Квартира не приватизована. Згідно технічного паспорту , поверхового плану квартира складається з однієї кімнати пл. 20,6 кв.м , кухні пл. 12 кв.м , коридору пл. 4,1 кв.м та санвузла пл. 2,1 кв.м. За життя батьків позивачки , що були наймачами вказаної квартири, було проведено реконструкцію з самочинною добудовою . Зокрема добудовано житлову кімнату пл. 16, 8 кв.м; кухню пл. 12,5 кв.м переобладнано у житлову кімнату та добудовано кухню пл. 6,8 кв.м. На даний час, як визнано сторонами у судовому розгляді, позивач з дочкою проживають у кімнаті пл. 12,5 кв.м, що переобладнана з кухні, а всі інші приміщення займає відповідач. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.12.2015р. Підставою для розірвання шлюбу було систематичне вчинення насильства в сімї з боку відповідача та зловживання ним спиртними напоями. Даний факт стверджується обвинувальними вироками суду відносно [PERSON], які набрали законної сили. Так, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 09.03.16р., [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та засуджено до штрафу в розмірі 860 грн. Зокрема за те, що останній, 11.01.16р, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, своїми умисними діями наніс [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синців на руках та нозі. Штраф засудженим сплачено. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.15р. [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 125 КК України за те, що він 21.02.15р. та 22.02.15р. наносив дружині [PERSON] удари по обличчю, спричинивши їй тілесні ушкодження. Обрана міра покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., які сплачені засудженим. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 02.11.15р., [PERSON] знову визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Обрана міра покарання 60 годин громадських робіт. Окрім того, по аналогічним фактам, відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. А саме постановами Шевченківського районного суду м. Львова від 14.08.15р., від 30.06.15р., від 23.12.16р., від 21.04.16р., від 05.08.16р. та від 11.07.16р. Відповідач визнавався судом винуватим за те, що неодноразово вчиняв насильство в сім»ї - висловлювався в адресу дружини та дітей нецензурною лайкою, наносив тілесні ушкодження , погрожував фізичною розправою. Статтею 116 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 17 квітня 1985р. « Про деякі питання, що виникли в практиці застосуванню судами Житлового кодексу України», під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час триваючої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського виливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження , що застосовується судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. Суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для позивача та інших членів сімї проживання з ним в одній квартирі , а численні заходи запобігання виявились безрезультатними. Суд приймає до уваги також показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] з яких вбачається, що вони знають сім»ю позивача та дійсно [PERSON] часто перебуваючи в стані алкогольного спяніння стає агресивним та влаштовує скандали та сварки в спірній квартирі, внаслідок яких дітям та дружині неодноразово завдавались тілесні ушкодження. На жодні заходи впливу відповідач не реагує. Свідки також зазначили, що у стані сп»яніння [PERSON] неодноразово вибивав вікна у будинку, нищив міжкімнатні двері. Факти знищення та пошкодження майна у спірній квартирі зафіксовані і у матеріалах адміністративних справ ,які досліджувались в ході судового розгляду. До матеріалів справи долучено також фотографії з приміщень житлового будинку, на яких відображено пошкодження вікон, дверей, стін будинку. На фото зафіксовано також те, як відповідач спить на подвір»і біля будинку та на підлозі в одній з кімнат. З показань учасників процесу вбачається, що на той час він перебував у стані алкогольного сп»яніння . В судовому засіданні судом було оглянуто відеозапис поведінки відповідача у побуті, з якого вбачається, що останній ображає членів своєї сім»ї, провокує скандали. Факти нецензурної лайки та агресивного ставлення відповідача до позивача зафіксовані і звукозаписувальними приладами в залі судового засідання . Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття, робить неможливими умови проживання дружини та їх дітей разом з ним в одній квартирі, оскільки внаслідок зловживання спиртними напоями агресивно поводить себе в побуті, фізично та психологічно принижує інших мешканців спірного будинку. До нього неодноразово застосовувались заходи впливу, на які він не реагує. Вирішити вказаний конфлікт шляхом обміну спірного житла не видається можливим, оскільки спірне житло є однокімнатною квартирою, а проведені перепланування та добудови є самочинними, відтак не можуть виступати об»єктом поділу чи обміну. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що внаслідок виселення будуть порушені житлові права його довірителя. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.99 р. відповідач є власником будинковолодіння на вул. Космонавтів, 38 у с. Великосілки Кам»янка Буського району Львівської області, яке складається з житлового будинку, житловою площею 22, 7 кв.м., цегляного сараю, погрібу. Вказаний населений пункт розташований на віддалі 35 км. від м. Львова. Відповідач на даний час не працює, не має стійних соціальних зв»язків . Згідно Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (ст. 6) громадянин України зобов"язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, знявшись з реєстрації за попереднім місцем проживання. Враховуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На думку суду , лише шляхом виселення відповідача можливо попередити настання нових адміністративних та кримінальних правопорушень , вчинених щодо здоров»я та життя людини.

Outcome: approved