Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, 04.04.2015 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 82. В період шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розлучення бути проживати з позивачкою. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинені , через відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок. На гурнті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. З цієї підстави позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов пітримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями. Заперечень на позов не надсилав. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 82, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.04.2015 року . Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові. Сім'я розпалася існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім"і не можливе. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Оскільки позивачкою [PERSON] при подачі позову до [PERSON] про розірвання шлюбу сплачений судовий збір в сумі 704. грн. 80 коп., тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved