Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

В січні 2018 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19.03.2013 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, в зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 17.12.2017 року складає 14812,65 грн., а саме: 5741,20 грн. - заборгованості за кредитом, 2152,16 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5737,74 грн. - заборгованості за пенею, а також штрафи - 500 грн. штрафу (фіксована частина), 681,55 грн. штрафу (процентна складова). Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 14812,65 грн. та 1762,00 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2013 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( а.с.7-22). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між сторонами договір, про що підтвердив підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони погодили, що відповідач взяв на себе зобов`язання на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Умовами, а також слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п.2.1.1.5.7. Умов). Згідно п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручив банку здійснювати списання грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань - списувати кошти з рахунку боржника для здійснення платежу. На підставі п.2.1.1.12.2 Умов, списання процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку. Згідно п.п. 2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що існує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.4.2 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання банком своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 17.12.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 5741,20 грн. - заборгованості за кредитом, 2152,16 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо погашення кредиту, банк нарахував боржнику пеню у розмірі 5737,74 грн. за період червня 2017 року, а також штрафи - 500 грн. штрафу (фіксована частина), 681,55 грн. штрафу (процентна складова) ( а.с.4-5). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. Розрахунок заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. Зважаючи на зазначені обставини, наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором даним судовим рішенням, а саме стягнення з відповідача 5741,20 грн. - заборгованості за кредитом, 2152,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5737,74 грн. - заборгованості за пенею, а всього стягнути 13631,10 грн. Попри це, з відповідача не можуть бути стягнуті штрафи, з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на зазначене, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів - 500 грн. фіксованої частини та 681,55 грн. процентної складової. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають 1762,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial