Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03.10.2018. Судовим наказом від 20.10.2017 стягнено з відповідача аліменти в її користь на утримання дитини, [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2017 до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів минуло більше трьох років та на даний час витрати на дитину зросли, у зв"язку з досягненням дитиною старшого віку та відвідання дитиною садочка. Аліменти, які вона отримує на теперішній час на утримання є недостатнім для створення гідних умов життя та розвитку дитини. У зв"язку з чим прросить змінити спосіб стягнення аліментів із стягнення 50 відсотків прожиткового мінімуму на стягнення у частці від заробітку в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 31.03.2021 Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Рекомендоване повідомлення з ухвалою Рахівського районного суду про відкриття провадження у даній справі та позовною заявою з доданими до неї документами було вручене [PERSON] 05 квітня 2021 року, отже він повідомлений про відкриття провадження у справі й час та місце розгляду справи належним чином. Відзиву у визначений судом строк не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ході розгляду справи було встановлено, що сторони перебували у шлюбі який між ними розірвано 03.10.2018, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Рахівського районного суду №305/1546/17 від 20.10.2017, з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , стягуються аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає з позивачкою, [PERSON] , що підтверджується довідкою ЗДО села Видричка Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №01-10/11 від 29.03.2021. За приписами ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд України у Постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, з одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. З огляду на положення частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України та бажання [PERSON] отримувати аліменти на утримання сина [PERSON] у частці від заробітку батька дитини [PERSON] , суд вважає за можливе позов задовольнити в межах заявлених [PERSON] позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки Позивачка [PERSON] при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 908 гривень копійок.

Outcome: approved