Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. [INFO] народилась донька [PERSON] , біологічним батьком якої є [PERSON] . З 2011 року і до теперішнього часу, [PERSON] не приймав участі у вихованні [PERSON] , не надає будь-якої матеріальної допомоги, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з моменту її народження. Весь цей час донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Ніякого інтересу до росту та розвитку спільної дитини [PERSON] не має, з [PERSON] не спілкується. За таких обставин, вона переконана, шо безпосередньо інтересам [PERSON] відповідає припинення цього формального зв`язку між нею та її біологічним батьком. Така формальність створює для неї лише проблеми, зокрема породжує в неї обов`язок утримувати такого батька в похилому віці, обмежує її свободу пересування, так як будь-який виїзд за кордон має бути погоджено з [PERSON] , що створює складнощі у разі виникнення такої необхідності, так як він ухиляється від спілкування не лише з власною донькою, а й з нею. Оскільки [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкується з нею; не надає доступу до культурних та іших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути із відповідача документально підтверджені судові витрати. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги повністю підтримують. В підготовче судове засідання відповідач не з"явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи служби у справах дітей Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області Власова С.М. в судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 2. Матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки від 09.04.2019 року № 02-24/44 виданої директором Миргородської гімназії імені Т.Г.Шевченка Миргородської міської ради Полтавської області, вбачається, що [PERSON] , 2009 року народження, дійсно навчається у 3-В класі Миргородської гімназії імені Т.Г.Шевченка Миргородської міської ради Полтавської області. Вихованням дитини займається мати. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні доньки, не бере участі у різних заходах, не спілкується з класним керівником, учителями гімназії та батьками учнів класу ( а.с. 11). Відповідно до довідки від 23.04.2019 року виданої головою будинкового комітету виконавчого комітету Миргородської міської ради, встановлено, що [PERSON] , 1987 року народження, дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , 2009 року народження, та здійснює її виховання самостійно. [PERSON] за вказаною адресою не проживає, участі у вихованні дитини не приймає ( а.с. 10). Згідно довідок КНП «Миргородський міський центр ПМСД» Миргородської міської ради Полтавської області, вбачається, що дитина [PERSON] , 2009 року народження, відвідує лікаря педіатра разом з мамою [PERSON] . Батько дитини на прийом до лікаря не звертався ( а.с. 10). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 09.09.2019 року, складеного начальником служби у справах дітей Миргородської міської ради Усатовою Є.П., головним спеціалістом служби Кириченко Ю.С., встановлено, що малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з народження. Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Квартира світла, простора, є місце для навчання та відпочинку. Зі слів [PERSON] , вихованням та утриманням доньки вона займається одноосібно. Батька, [PERSON] , [PERSON] не пам`ятає, оскільки близько 7 років чоловік з родиною не проживає, з донькою не спілкується, участі у її вихованні та утриманні не приймає. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: мати - [PERSON] , [INFO] , бабуся - [PERSON] , 1965 року народження, тітка - [PERSON] , 1994 року народження. Умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вважає доведеним факт, що відповідач не виконує обов`язків батька щодо виховання та розвитку дитини, тим самим порушує вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768, 40 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved