Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, набутого за час окремого проживання та фактичного припинення шлюбних відносин. Позов мотивовано тим, що 08 травня 1979 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 14 травня 1999 року Гайворонським районним судом за позовом [PERSON] шлюб було розірвано. Проте фактично шлюбні відносини сторони припинили ще в січні 1980 року і стали проживати окремо. Після розірвання шлюбу сторони не звертались до відділу ЗАГС за свідоцтвом про розірвання шлюбу, вважаючи шлюб розірваним, оскільки є рішення суду. Коли навесні 2014 року позивач вирішила продати будинок [ADDRESS], який вона сама побудувала, то їй було відмовлено нотаріусом, в зв"язку з перебуванням у шлюбі з відповідачем. Позивач вказує, що в 2004 році їй було виготовлено будівельний паспорт і вона за свої кошти почала будівництво будинку та побутово-господарських споруд. 25.10.2011 року позивачу було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок, його державну реєстрацію вона здійснила 13.04.2012 року. Відповідач ніякої участі коштами і працею у побудові будинку не приймав. В зв"язку з викладеним позивач звернулася до суду. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та попросила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Заперечень та клопотань до суду не надіслав. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивача. Відповідача [PERSON] вони практично не знають, так як вже близько тридцяти років він не проживає разом з позивачем. Вислухавши думку позивача, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 08 травня 1979 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 1999 року, яке вступило в законну силу 25 травня 1999 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). Вказаним рішенням суд встановив, що сторони не проживають разом з 1980 року. [PERSON] з вказаного часу проживає в Краснодарському краю, Російської Федерації, а [PERSON] мешкає в м. Гайвороні. Справу було розглянуто у відсутності [PERSON] Свідоцтво про розірвання шлюбу позивач отримала лише 05 серпня 2014 року (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ст.3 СК України, сім' я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, сторони перестали бути сім'єю з того моменту, коли вони відокремили один від одного свій побут та звільнили себе від взаємних прав та обов'язків. Враховуючи викладене суд вважає доведеним, що сторони з 1980 року фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. З матеріалів справи встановлено, що позивач в 2004 році виготовила будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.7); 25.10.2011 року було складено технічний паспорт на вказаний будинок (а.с.8-10), та 13.04.2012 року здійснено державну реєстрацію домоволодіння за позивачем (а.с.12). Відповідно до ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов повністю доведений та підлягає задоволенню. Суд,

Outcome: approved