Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сторін- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та на своє утримання, як дружини, у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу), до досягнення їх дитиною, трирічного віку. Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, позивач має неналежний рівень матеріального забезпечення. Просить позов задовольнити. Згідно відзиву від 17 липня 2020 року відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги щодо сплати аліментів на неповнолітню дитину сторін [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу), до досягнення їх дитиною, трирічного віку, визнає частково у розмірі 1 / 6 частки, з посиланням на те, що за місцем своєї роботи орендує житло, відповідно до договору оренда становить 2000 грн, частину даних коштів роботодавець компенсує, 2000-2500 сплачує за комунальні послуги, також надає посильну матеріальну допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, відповідач має захворювання, періодично проходить вартісне обстеження та лікування. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. Згідно заяви від 16 липня 2020 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 24 липня 2020 року останній просить справу розглянути у його відсутність, відзив підтримує та просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 6 частки на дружину та 1 / 4 частку на дитину. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] . За таких обставин сторони повинні утримувати [PERSON] до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) відповідача. Як зазначено вище мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, встановлений прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, працездатний стан сторін та можливість відповідача сплачувати аліменти, що останнім у встановленому порядку не спростовано, і вважає за необхідне стягнути аліменти на неповнолітню дитину сторін [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання дитини позивачем. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі зареєстрованого шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 21 вересня 2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто має неналежний рівень матеріального забезпечення, відповідач [PERSON] є таким, що може надавати матеріальну допомогу, останній працює в органах Національної поліції, домовленість сторін про сплату аліментів на утримання дружини відсутня. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України позивач, яка станом на час розгляду справи не працює і на утриманні якої перебуває малолітня дитина, є такою, що потребує матеріальної допомоги. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення утримання на позивача в порядку ст.84 СК України. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у частці від заробітку (доходу), що узгоджується з положеннями ст.80 СК України. При визначенні розміру аліментів на дружину суд враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, аліментні зобов"язання останнього на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 6 частки заробітку (доходу) відповідача, які підлягають стягненню з часу подачі позову 04 червня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років,-до [INFO] . Підстави для визначення аліментів у розмірі 1 / 4 частки в судовому засіданні не встановлені. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Суд виходить з того, що захищене ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі- у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1681 грн. 60 коп (2 позовні вимоги про стягнення аліментів, 840,80+840,80=1681,60). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial