Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на наступне. 16 квітня 2011 року її син [PERSON], нікого не попередивши, зник з місця проживання і до цього часу не повернувся. Протягом тривалого часу жодних відомостей про її сина немає. Заявник, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. \~\~Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], також будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 2011 року син заявника [PERSON], нікого не попередивши, зник з місця проживання і до цього часу не повернувся. Протягом тривалого часу жодних відомостей про її сина немає. \~\~\~\~[PERSON] був зареєстрований [INFO], фактично проживав [INFO]. \~\~\~\~У зв?язку із зникненням сина заявниця зверталася до Слов?янського МВ ГУМВС У в Донецькій області із заявою про проведення розшукових заходів для пошуку її сина, але проведені заходи жодних позитивних результатів не дали, що підтверджується відповідними довідками міліції. \~\~\~\~З 16 квітня 2011 року по даний час відсутні будь-які відомості щодо місцезнаходження [PERSON]. \~\~\~\~Той факт, що [PERSON]зник 16 квітня 2011 року і до цього часу його місцезнаходження невідомо, знайшов своє підтвердження письмовими доказами, зокрема: довідкою міліції від 03.08.2015 року (а.с.3), довідкою (а.с.4), довідкою (а.с.5), довідкою (а.с.6), довідкою (а.с.7), довідкою (а.с.8). Згідно із ч. 1\~ст. 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 249 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Частиною 1\~статті 46 ЦК України\~передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~"Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" " на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. З урахуванням вимог діючого законодавства, дослідженим судом доказів, суд приходить до висновку, що вказаними вище письмовими доказами достовірно підтверджено факт відсутності відомостей про місце знаходження [PERSON] у місці його постійного проживання, а також факт його зникнення 16 квітня 2011 року, що дає підстави робити вірогідне припущення про смерть останнього. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити подану заяву та оголосити [PERSON] померлим. \~\~\~\~Що стосується дати смерті останнього, то слід зазначити, що з урахуванням вимог діючого законодавства суд вважає за неможливе вказати конкретну дату смерті, а у даному випадку днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим, а тому у задоволенні заяви у цій частині повинно бути відмовлено. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial