Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (далі ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, посилаючись на те, що він працював з серпня 1992 року по грудень 2001 року на різних посадах у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. За медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу «Про наявність професійного характеру захворювання» №714 від 17.05.2016 року, позивачу встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.( пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) , група В, ЛН-першого-другого ступеню, радикулопатія шийна С5, С6, С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом, нейросенсорна приглухуватість першого ст. ( з легким зниженням слуху). Висновком МСЕК від 17.11.2016 року позивачу встановлено 65 % втрати професійної працездатності, з яких 15% внаслідок втрати працездатності через професійне захворювання та ІІІ група інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що\~в наслідок професійного захворювання позивач відчуває фізичні страждання, постійний біль, обмеження рухів, тривоги, почуття розпачу, порушення душевної рівноваги. У зв'язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір оцінює в 27\~615,00 грн., яку просив стягнути з відповідача. 28 листопада 2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами. 24 січня 2019 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволено. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Зазначив, що в звязку з отриманим професійним захворюванням, втратою працездатності позивач переносить фізичні страждання, постійний біль, обмеження рухів, тривоги, почуття розпачу, порушення душевної рівноваги. Вважав, що відсутність [PERSON] розслідування причин виникнення професійного захворювання саме на підприємстві відповідача не свідчить про відсутність шкідливих умов праці на підприємстві, які зафіксовані у Медичному висновку ЛЕК від 17.05.2016 року № 714, а отже не може бути підставою для відмови в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, зазначив, що позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди, [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 не складався, а отже провина відповідача фактично не встановлена. Наданий представником позивача [PERSON] від 03.08.2016 року складений за результатами розслідування хронічного професійного захворювання, що виникло у позивача під час роботи на іншому підприємстві - ПАТ «Кривбасзалізрудком», а отже ПАТ «Суха Балка» не може нести відповідальність за завдану шкоду іншим підприємством та не є належним відповідачем у справі. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. [PERSON] встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 05.08.1992 року по 18.05.1993 року працював\~підземним прохідником на ПАТ « Євраз [PERSON]», з 18.05.1993 року по 17.05.1994 року підземним крипільником та підземним гірником на ПАТ « Євраз [PERSON]», з 17.05.1994 року по 02.12.2001 року підземним крипільником та підземним гірником ШБУ ПАТ « Євраз [PERSON]». 02.12.2001 року позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням , за ст. 38 КЗпПУ ( копія трудової книжки а.с. 29-30). Відповідно до висновку МСЕК від 26.03.2014 року серії АБ № 0005375 позивачу первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням строком з 26 березня 2014 року по 01 квітня 2015 року ( а.с.7 зворот). Відповідно до висновку МСЕК від 17.11.2016 року серії 12 ААА № 043362 позивачу при повторному переогляді встановлено 65 % втрати професійної працездатності, з яких 50% по трудовому каліцтву у 2014 році, а 15% в звязку з професійними захворюваннями строком з 07 листопада 2016 року по 01 грудня 2018 року встановлена третя група інвалідності ( а.с.7 зворот) Відповідно до висновку МСЕК від 31.10.2018 року серії 12 ААА № 052200 позивачу при повторному переогляді встановлено 65 % втрати професійної працездатності, з яких 50% по трудовому каліцтву у 2014 році, а 15% в звязку з професійними захворюваннями строком з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року ( а.с.10). Відповідно до\~медичного висновку\~Центральної лікарсько-експертної\~комісії спеціалізованого\~профпатологічного лікувально\~ профілактичного\~закладу про\~наявність (відсутність)\~професійного характеру\~захворювання від\~17.05.2016\~№714,\~складеного відносно\~позивача,\~у останнього\~встановлені такі\~професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.( пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) , група В, ЛН-першого-другого ступеню, радикулопатія шийна С5, С6, С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом, нейросенсорна приглухуватість першого ст. ( з легким зниженням слуху). У вказаному висновку зазначено, що підґрунтям для визначення професійної категорії захворювань є: дані клінічного обстеження, динаміка захворювань; їх розвиток під час роботи в шкідливих умовах праці; на робочому місці підземного прохідника на ПАТ « Євраз [PERSON]» ( раніше ВАТ [PERSON]), конц.пилу склали 6,0 мг/м 3 при ГДК 2,0 мг/м 3 , більше 80% змінного часу, клас швидкості по пилу 3,2 екв. рівень шуму станови 118 дба при ГДР 80дба, клас швидкості шуму 3.3.; на робочому місці підземного крипільника та підземного гірника на ПАТ « Євраз [PERSON]» ( раніше ВАТ [PERSON]), конц.пилу склали 6,0 мг/м 3 при ГДК 2,0 мг/м 3 , більше 80% змінного часу, клас швидкості по пилу 3,2 екв. рівень шуму станови 96 дба при ГДР 80дба, клас швидкості шуму 3.3; на робочому місці підземного прохідника , крипільника підземного гірника ШБУ, ПАТ « Євраз [PERSON]», робота була повязана з важкою фізичною працею: маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну, становила 50кг при нормі до 30 кг, робоча поза вимушена, находження у нахиленому положенні до 30 0 / понад 30 0 61,2% /9.5% при нормі до 25%/0%, нахили корпусу під кутом більше 300 становили 125\~разів при\~нормі 100\~разів,\~клас швидкості\~по важкості\~праці 3.2. (а.с.12). З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків, а отже наявні у зв'язку з цим підстави, передбачених ст.ст.\~153,\~237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно частин 1,3ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець обов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. У зв'язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею,\~покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, часткова втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов'язків на підприємстві відповідача, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Посилання представника відповідача на відсутність [PERSON] розслідування причин виникнення професійного захворювання саме на підприємстві ПрАТ «Суха Балка», суд не приймає до уваги, оскільки висновком Центральної\~лікарсько-експертної\~комісії спеціалізованого\~профпатологічного лікувально\~ профілактичного\~закладу про\~наявність (відсутність)\~професійного характеру\~захворювання від\~17.05.2016\~№714\~встановлено та\~підтверджено обставини\~роботи позивача\~в умовах\~впливу шкідливих\~факторів саме\~на ПрАТ\~«Суха Балка»,\~що стали\~причиною часткової\~втрати працездатності.\~Крім того,\~самим представником\~відповідача в\~судовому засіданні\~підтверджено,\~що позивач\~дійсно працював\~на ПрАТ\~«Суха Балка»\~в шкідливих\~умовах,\~які за\~своїми характеристиками\~були ідентичними\~тим,\~що зазначені\~в [PERSON]\~розслідування причин виникнення професійного захворювання від 03.08.2016 р., складеного за умовами праці на ПАТ «Кривбасзалізрудком», а саме: перевищення концентрації пилу з вмістом вільного кристалічного діоксину кремнію; перевищення маси вантажу, що підіймається; перевищення величини статичного навантаження; періодичне перебування у незручній або фіксованій позі; вимушені нахили тулуба у кількості, що перевищує допустиму. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного [PERSON] України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)\~шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди повязують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. [PERSON] встановлено, що\~у зв'язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% та ІІІ гр.. інвалідності позивачу заподіяно моральну шкоду. Через стан здоров`я позивача\~порушено його нормальні життєві зв'язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач постійно відчуває фізичні страждання, постійний біль, обмеження рухів, тривоги, почуття розпачу, порушення душевної рівноваги. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Доводи представника відповідача щодо відсутності причинного звязку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, судом відхиляються, оскільки, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1\~КЗпП України до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди,суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України '' Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди"№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами,яким передбачено,що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо)та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах протягом 8 років та 3 місяців на підприємстві відповідача, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 15 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення 27 615 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. За правилами\~ст.137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на оплату послуг адвоката, крім того позовна заява не містить вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу із зазначенням розміру таких витрат, тому суд не вирішує питання про відшкодування таких витрат виходячи з принципів змагальності та диспозитивності судового процесу. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial