Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 30.07.1994 р. вона уклала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній, та син [PERSON], [INFO], який уже є повнолітнім. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюб між ними розірвано 09.03.2010 р. Відповідач з 01.08.2016 року не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Син [PERSON], [INFO], починаючи з 01.09.2013 р. по 31.12.2018 рік навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі на контрактній основі, стипендії не отримує, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги. Молодший син, [PERSON], [INFO], навчається у школі у 7 класі, має бажання займатися в спортивних секціях, в тому числі і плаванням, відвідувати гуртки іноземних мов, та інші заходи що до розвитку фізичних та розумових здібностей. До того часу коли відповідач не перестав спілкуватися з дітьми, молодший син відвідував всі ці гуртки, а на сьогоднішній день вона сама не має можливості оплачувати всі ці заходи, оскільки має невеликий дохід у вигляді заробітної плати та соціальної допомоги, яку вони отримують як малозабезпечена сім'я, та й то не в повній належній сумі, а лише 50% від встановленої суми, оскільки вона не подавала батька дітей на аліменти. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає, він працездатний, не є інвалідом, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення за минулий період з 01.08.2016 року і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення за минулий період з 01.08.2016 року і до закінчення навчання до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, надав заперечення, відповідно до яких після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач постійно надає матеріальну допомогу в утриманні своїх дітей, хоча не брав відповідних розписок у позивачки. Він оплачує навчання старшого сина протягом трьох років, а менший син з 01.07.2011 р. по 01.09.2017 р. взагалі проживав із його батьками та перебував на його утриманні та утриманні його батьків. Крім того, з травня 2016 року він перебуває у шлюбі з [PERSON], допомагає їй ростити і виховувати дочку від першого шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на даний час становить 1684 грн. на місяць, для дітей віком від 6 років - 1777 грн. (Закон України Про Державний бюджет України на 2017 рік від 21.12.2016 року N1801-VІІI). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] - батько [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження. [PERSON], [INFO], навчається на стаціонарній формі навчання у Вінницькому національному технічному університеті на контрактній основі, стипендії не отримує, що стверджується довідкою навчального закладу №125 від 28.09.2017 р. Він не має доходів, а тому він потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, фізично здоровий, працює на сезонних роботах, його доходи мінливі та нерегулярні. З травня 2016 року він одружився та має іншу сім'ю. Також суд вважає, що відповідач працездатний та має змогу допомагати позивачці в утриманні їхніх спільних дітей, аліменти у розмірі по 1250 грн. на кожну дитину є реальними для нього і суттєво не погіршать його матеріальний стан. Однак суд присуджує аліменти з дня звернення позивачкою до суду, відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення аліментів з 01.08.2016 р., оскільки не доведено вживання позивачкою заходів щодо отримання таких аліментів, та ухилення відповідача від їх сплати. При чому, відповідач [PERSON] оплачує навчання старшого сина у Вінницькому національному технічному університеті протягом трьох років, про що надав виписки з ПАТ "Приватбанк", а менший син з 01.07.2011 р. по 01.09.2017 р. проживав із його батьками та перебував на його утриманні та утриманні його батьків, що стверджується актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста від 06.10.2017 р. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved