Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] ,[PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON],третя особа Промислова товарна біржа про визнання договору купівлі -продажу нерухомого майна,зокрема житлового будинку [ADDRESS],укладеного покупцями [PERSON] діючої від себе та в інтересах на той час неповнолітньої [PERSON],[INFO] та продавцем [PERSON],посвідчений 18 травня 2000 року у промисловій товарній біржі за реєстраційним номером 5/11-НДП та зареєстрованого у КП Павлоградське МБТІ 19 травня 2000 року за № 1-237 -дійсним,посилаючись на те,що позивачі з відповідачем повністю виконали укладений письмовий договір купівлі -продажу житлового будинку,але із-за відсутності його нотаріального посвідчення у покупців виникають перешкоди у користуванні ,володінні та розпорядження купленим житловим будинком. Позивачі подали суду заяви про слухання справи у їх відсутність,позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у справі [PERSON] подав суду заяву про слухання справи у його відсутність із-за його похилого віку та поганого стану здоров»я,позовні вимоги визнає у повному обсязі,умови договору купівлі -продажу будинку вони виконали у повному обсязі. Представник третьої особи Промислової товарної біржі в судове засідання не з»явився,про день слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 травня 2000 року на підставі письмового договору купівлі -продажу , укладеному на Промисловій товарній біржі за реєстраційним номером 5/11-НДП, позивачі [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах своєї на той час неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] придбали житловий будинок ,житловою площею 32,7 кв.м. розташований за адресою м.Першотравенськ Дніпропетровської області по [ADDRESS] у [PERSON]Договір було зареєстровано в КП Павлоградське МБТІ 19 травня 2000 року в реєстрову книгу за № 1-237. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. З однієї сторони позивачі передали відповідачу обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідач у свою чергу -передав позивачам правовстановлюючі документи на житловий будинок, фактично передав житловий будинок у користування. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала діючому законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивачі здійснюють право користування та володіння даним житловим будинком у повному обсязі, тому як мешкають у будинку, здійснюють поточний ремонт. Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Листи Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року,та за № 14-7/1390 від 11.12.2002 року роз'яснюють, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Відносини з Промисловою товарною біржею, в частині порушення порядку реєстрації вказаного Договору у відповідності п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України являються довготривалими і підлягають розгляду у судовому порядку. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними ", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі -продажу житлового будинку, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved