Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» та просить суд: - скасувати Наказ головного лікаря КЗ «Галицька ЦРЛ» № 142 від 06.09.2017 про оголошення дисциплінарного стягнення щодо неї; - стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на її користь 10\~000,00 грн. моральної шкоди; - стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на її користь 5000,00 грн. витрат на правову допомогу; - стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на її користь 640,00 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює в Комунальному закладі «Галицька центральна районна лікарня» на посаді лаборанта з вищою (немедичною) освітою з виконанням обов'язків завідуючої лабораторією з 2006 року по теперішній час. Наказом головного лікаря КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] №142 від 06.09.2017р. вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Наказ винесено без належного дослідження всіх обставин, головним лікарем [PERSON] не проведено службового розслідування. Підтвердженням даній обставині слугує відсутність матеріалів проведення службового розслідування. Окрім того, згідно Посадової інструкції завідувача клініко-діагностичної лабораторії погодженої Головою профкому КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] та затвердженої головним лікарем КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] у неї відсутній обовязок подавати в бухгалтерію закладу графік чергувань і табель робочого часу. Вказує, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосередньо керівником. Вважає, що наказ не відповідає нормам законодавства, оскільки в ньому відсутні посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни, та не вказано в чому складається провина, відсутній склад дисциплінарного правопорушення. На підставі наведеного просить позов задоволити. Крім цього, накладенням на неї дисциплінарного стягнення завдано їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 10\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивач [PERSON] позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що причиною видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, є упереджене ставлення до позивача. В судовому засіданні представник відповідача КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] позов не визнав, подав заперення на позов, де зазначив, що у 2006 році [PERSON] призначено виконуючим обвязки завідувача клініко-діагностичної лабораторії КЗ «Галицької ЦРЛ». 14.08.2017 року, як в.о. завідувача лабораторії, [PERSON] самовільно змінила графік чергування працівникам лабораторії. Крім того, щомісця до 20 числа, керівники структурних підрозділів здають в бухгалтерію закладу графіки та табелі обліку робочого часу працівників для нарахування заробітної плати. Відповідно до доповідної записки головного бухгалтера [PERSON] [PERSON] станом па 28.08.2017 р. табель та графік обліку робочого часу працівників лабораторії в бухгалтерію не подала, що стало причиною несвоєчасного нарахування заробтної плати працівникам лабораторії. За даним фактом [PERSON] запропоновано дати письмові пояснення, але остання категорично відмовилась. За результатами службової перевірки складено акт, згідно якого [PERSON] визнано винною у порушенні виконання своїх обовязків. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення оголошено у відповідності до вимог КЗпПУ. Виходячи з наведеного просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Свідок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що на протязі тривалого часу [PERSON] подавала в бухгалтерію Галицької ЦРЛ табель та графік обліку робочого часу працівників лабораторії, однак не знають чи це передбачено її посадовими обовязками. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне. Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідност. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у\~КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Як встановлено судом, позивач працює на посаді завідувача клініко-діагностичної лаборатотії з 17 березня 2006 року (а.с. 33). ЇЇ діяльність як завідувача клініко-діагностичної лабораторії регламентується посадовою інструкцією, погодженою Головою профкому КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] та затвердженою головним лікарем КЗ «Галицька ЦРЛ» [PERSON] (а.с. 5-7). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання своїх посадових обовязків, а саме, 14.08.2017 року, як в.о. завідувача лабораторії, [PERSON] самовільно змінила графік чергування працівниками лабораторії. Крім того, щомісця до 20 числа, керівники структурних підрозділів здають в бухгалтерію закладу графіки та табелі обліку робочого часу працівників для нарахування заробітної плати, чого позивачкою станом на 28.08.2017 р. зроблено не було, що стало причиною несвоєчасного нарахування заробтіної плати працівникам лабораторії. Згідно Посадової інструкції завідувача клініко-діагностичної лабораторії [PERSON], до завдань та обовязків такої належить, зокрема: п. 2.3 - «Керує роботою лікарів-лаборантів, біологів, лаборантів і молодшим персоналом; п.2.27 - Негайно ставить до відома адміністрацію лікарні про виникнення нестандартних ситуацій у відділенні. Згідно Доповідної від 16.08.2017р. № 3а, поданої на ім'я головного лікаря КЗ "Галицька центральна районна лікарня [PERSON] позивачкою доведено до відома останнього про виникнення нестандартної ситуації у відділенні, що унеможливлює нормальне функціонування ургентної лабораторії. Головним лікарем КЗ «Галицька ЦРЛ» на даній Доповідній записці, проставлено візу Негайно забезпечити цілодобове функціонування ургентної лабораторії. Отже, всупереч твердженням представника відповідача, позивачка не здійснювала самовільної зміни графіка чергувань працівників лабораторії, а на виконаня доручення головного лікаря КЗ Галицька ЦРЛ [PERSON] забезпечила цілодобове функціонування лабораторії. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Згідно п. 2.8 Посадової інструкції завідувача клініко-діагностичної лабораторії [PERSON], така розробляє графік чергувань персоналу, доводить його до відома усіх працівників і несе персональну відповідальність за його дотримання. Даною посадовою інструкцією не передбачено обовязку здавати в бухгалтерію закладу графіки чергувань персоналу та табелі обліку робочого часу працівників для нарахування заробітної плати. Отже, всупереч твердженням представника відповідача, [PERSON] не порушено жодної норми трудового законодавства у зв'язку з відсутністю обов'язку виконання даних завдань. Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності. Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені\~статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм\~КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ від №142 від 09 вересня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесено з порушенням вимог трудового законодавства, тому задовольняє позовні вимоги позивача та визнає його незаконним і скасовує. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам надано розяснення, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено, що в результаті застосування дисциплінарного стягнення у виді догани було порушено права позивачки у сфері трудових відносин, що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. А у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З врахуванням характеру порушення законного права на працю з боку адміністрації підприємства, глибини душевних страждань, суд визначив розмір її грошового відшкодування в сумі 500, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. А тому вимога позивача стосовно стягненню 5000 грн. витрат на правову допомогу підлягає до задоволення Дослідивши акт наданих послуг № 1 від 16.04.2018 р. за договором про надання юридичної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» на користь [PERSON] 5000 (пять тисяч ) грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial