Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 11 вересня 2019 року, з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Однак при розгляді судом заяви про видачу судового наказу, він був позбавлений можливості повідомити суду обставини, які б могли вплинути на визначення та встановлення розміру стягуваних аліментів. Так, на даний час він офіційно не працевлаштований, має мінливий заробіток. Крім того, за рішенням суду на користь відповідачки з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 грн., та на утримання відповідачки до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, в розмірі 600 грн., щомісячно. Сплата аліментів у повному обсязі за рішенням суду ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просив зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частини до 1000 грн., щомісячно. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача адвокат Кравчук Т.М. подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено 06.02.2020 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Судом встановлено, що за судовим наказом, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області від 11 вересня 2019 року з позивача на користь відповідачки утримуються аліменти на утримання доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач офіційно не працевлаштований, має мінливий заробіток. Відповідно до рішення Снігурівського районного суду від 23 жовтня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до рішення Снігурівського районного суду від 10 жовтня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Як слідує з довідки головного державного виконавця Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Ю.В.Плохотнік, сума аліментів яка підлягає стягненню з позивача за судовим наказом, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 11 вересня 2019 року, на утримання доньки [PERSON] , 2019 року народження, становить 1968 грн. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що з присудженням аліментів на утримання меншої дитини, з врахуванням наявності інших утриманців, матеріальний стан позивача не змінився, оскільки загальний розмір стягуваних з нього аліментів становить не більше 43% середньої заробітної плати працівника по даній місцевості, тобто не перевищує законодавчо встановлені 50% відрахувань. Крім того, з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.7) слідує, що [PERSON] заборгованості за аліментами присуджнними на утримання доньки [PERSON] не має. Наявність у позивача на утриманні ще однієї доньки та дружини не є бузумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Які саме обставини змінилися часу винесення судового наказу та значно вплинули на його матеріальний стан позивач не зазначає. Крім того, за офіційного працевлаштування або надання достовірних даних про свої доходи, отримання яких позивач не заперечив, розмір стягуваних з нього аліментів зміниться залежно від розміру офіційно отримуваного доходу. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом від 11 вересня 2018 року, то йому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed