Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що є наймачем квартири [ADDRESS]. З відовідачем перебував в шлюбі з 21.04.1999 року по 30.10.2013 року та з 2011 року сторони фактично припинили спільне проживання і 07.11.2014 року відповідач забравши всі свої речі, виїхала з дітьми з вказаної квартири, залишившись зареєстрованою разом з неповнолітніми дітьми за адресою проживання позивача. Позивач просить визнати [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] в зв"язку з вибуттям на інше постійне місце проживання . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що [PERSON] з [PERSON] припинили спільне проживання з 2011 року, а 07.11.2014 року відповідач, забравши свої та дитячі речі виїхала з квартири, яку наймає позивач. При цьому позивачем було сплачено відповідачу кошти для купівлі іншого житла, яке вона придбала та разом з дітьми проживає в ньому в [ADDRESS]. За місцем проживання в с. Миролюбівка діти ходять до школи. Реєстрація відповідача з дітьми в даній квартирі носить формальний характер, сторони не підтримують ніяких відносин, однак реєстрація відповідачів зобов"язує позивача нести додаткові витрати пов"язані зі сплатою комунальних послуг, тому просить даний позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала обгрунтувавши тим, що ще не оформила придбаний будинок в с. Миролюбівка, так як не виплатила всю суму, а тому не може там зареєструватися. Свої та дітей речі забрала зі спірної квартири 07.11.2014 року, після чого віддала ключі від квартири позивачу. Діти по місцю їх проживання в с. Миролюбівка ходять до школи та перебувають там на обліку в медичному закладі і наміру повертатися до с. Новоівницького в неї не має. Матеріалами справи підтверджується, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з протоколу № 4 засідання житлової комісії від 21.04.2006 року та довідкою Новоівницької сільської ради № 1035 від 19.12.2014 року (а.с.20,22). Довідкою Новоівницької сільської ради № 966 від 24.11.2014 року підтверджується, що відповідачка та її діти зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки Новоівницької сільської ради від 22.01.2015 року №15 до якої доданий акт, підписаний сусідами по місцю проживання позивача, стверджується, що [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] в [ADDRESS] не проживають. Рішенням Андрушівського районного суду від 30.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Як видно із нотаріально завіреної заяви, [PERSON] 17.10.2014 року отримала від позивача кошти в сумі 77000 грн.(а.с.7). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що дані кошти вона отримала для купівлі іншого житла, для можливості зміни місця проживання. Наведене свідчить про добровільність дій відповідача щодо зміни місця проживання. Крім того згідно її пояснень вона мала вільний доступ до спірної квартири , тому безперешкодно забрала свої та дитячі речі і ключі від квартири віддала позивачу, що вказує на те, що вона забрала всі речі і намірів повертатись вона не мала, що підтвердила в судовому засіданні. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивача, в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] виїхала з квартири і забрала всі речі, в тому числі телевізор, кухню, меблі. Ініціатором переїзду була відповідачка, батько дав їй кошти в сумі, яку вона запропонувала. Відповідно до ст. 107 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка та її діти переїхали на постійне місце проживання до іншого населеного пункту в добровільному порядку та відповідач підтвердила, що вона до будь-яких органів з приводу неможливості проживати в спірній квартирі або чинення їй перешкод в цьому не зверталась. В силу ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи приведені вище норми права та розглядаючи позов на підставі наданих доказів, як того вимагає ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб, оскільки факт того, що відповідач з 7 листопада 2014 року разом з дітьми переїхала на постійне місце проживання у житловий будинок по вул.. Петровського, 3 с. Миролюбівка Житомирського району знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved