Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на наступне. 28 травня 2008 року між позивачем та фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір № 913.1.08/Д(С) -12, відповідно до умов якого позивач надав боржнику у тимчасове платне користування кредитні кошти в сумі 454500,00 гривень, із сплатою за користування кредитом 13,8% річних та терміном користування до 27 травня 2028 року. [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, що змусило позивача звертатись з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 471273,48 гривень, з яких: - Заборгованість за кредитом - 437 456,25 грн.; - Заборгованість за відсотками - 32 086,52 грн.; - Пеня - 1 730,71 грн. До даного часу заборгованість не сплачена. З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором 28 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і за реєстрований в реєстрі за № 1138. Відповідно до умов даного договору іпотеки боржник передав позивачу в іпотеку належну йому на праві приватної власності 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] житловою площею 36,7 кв. м., загальною площею 74,5 кв. м. 26 жовтня 2012 року, без згоди позивача як іпотекодержателя, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу предмету іпотеки-квартири за адресою: [ADDRESS]. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В подальшому 13 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого до відповідача перейшло право власності на предмет іпотеки. Даний договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином до відповідача перейшло право власності на предмет іпотеки. У зв'язку із наведеним позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «КБ «Актив-банк» за кредитним договором № 913.1.08/Д(С)-12 від 28.05.2008 року в сумі 471 273, 48 гривень, з яких: Заборгованість за кредитом - 437 456,25 грн.; Заборгованість за відсотками - 32 086,52 грн.; Пеня - 1 730,71 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] житловою площею 36,7 кв. м., загальною площею 74,5 кв. м., що належить майновому поручителю [PERSON], встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому посилалася на наступні обставини. Спірна квартира належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 26.10.2012 р. між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу даної квартири. При укладанні угоди продавець засвідчив, що відчужувана ним квартира на момент укладання угоди нікому не продана, не подарована, в заставі (у тому числі податковій), під забороною (арештом) не перебуває, судового спору по ній, прав у третіх осіб, ніяких обмежень - не було. Перед оформленням даного договору нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України були проведені всі необхідні дії з перевірки наявності або відсутності заборон, арештів відчуження нерухомого майна, відсутність податкової застави активів платника податків за даними Єдиних державних реєстрів. Ніяких обмежень для вчинення та посвідчення угоди виявлено не було, про що були підготовлені відповідні документи. [PERSON] зареєстрував своє право власності за даним договором 13.11.2012 р. в КП «ХМБТІ», р. № 18647465. Між нею і [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 13.12.2012 р., р. № 1444. Перед оформленням цього договору нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України були проведені всі необхідні дії з перевірки наявності або відсутності заборон, арештів відчуження нерухомого майна, відсутність податкової застави активів платника податків за даними Єдиних державних реєстрів. Ніяких обмежень для вчинення та посвідчення угоди виявлено не було, про що були підготовлені відповідні документи. [PERSON] зареєструвала своє право власності на спірну квартиру в передбаченому законом порядку 19.12.2012 р. в КП «ХМБТІ», р . № 18647465. На момент оформлення угод як між [PERSON] і [PERSON], так і між [PERSON] і [PERSON] спірне майно не знаходилося в іпотеці, а відтак могло бути відчужене як першим так і другим відчужувачем без згоди банку. [PERSON] посилалась також на те, що вона не набувала право власності на предмет іпотеки і не брала на себе жодних зобов'язань майнового поручителя перед банком, оскільки майно не було обтяжене іпотекою. В іншому випадку вона б ніколи не придбала таке майно у власність. Спірна квартира купувалася нею в період законності рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.06.2012 р., яке приймалося з урахуванням заяви представника ПАТ «Комерційний банк «Актив - банк», в якій він позов визнав. Таким чином, банку було відомо про те, що спірне майно звільнене від усіх обтяжень за договором іпотеки, і не зважаючи на це банк не приймав ніяких заходів для відновлення обтяжень. Оскільки [PERSON] і [PERSON] мали право відчужувати спірне майно, [PERSON] вважала, що вона є добросовісним набувачем цього майна. Крім того, вважала, що звернувшись до неї з позовом, банк порушує всі положення Конституції і намагається позбавити її законного права власності на квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з чим просила встановити факт придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] за договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 13.12.2012 р., р. № 1444, вільної від обтяжень, захистити її право власності, скасувати відносно неї зобов'язання майнового поручителя за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» і [PERSON], засвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 28.05.2008 р., р. № 1138. В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Актив-банк» свій позов підтримував в повному обсязі, просив його задовольнити. Щодо зустрічного позову, зазначав, що оскільки [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а для даної категорії справ передбачений спеціальний порядок їх розгляду, закріплений в главі 6 ЦПК України, позовні вимоги за зустрічним позовом не можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження. Разом з тим, окремо із клопотанням про залишення зустрічного позову без розгляду представник ПАТ «КБ «Актив-банк» до суду не звертався. [PERSON] та її представник проти позову ПАТ «КБ «Актив-банк» заперечували, просили відмовити в його задоволенні. В своїх запереченнях додатково посилалися на те, що станом на момент набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки жодних умов іпотечного договору не існувало, оскільки такий договір був визнаний недійсним, а тому до неї і не переходять права та обов'язки за іпотечним договором. Окрім того, станом на даний час іпотека чи будь-яке інше обтяження належного [PERSON] нерухомого майна відсутнє. Відсутнє і будь-яке рішення суду, яким встановлено іпотеку на належне їй нерухоме майно. Оскільки рішенням суду іпотека не встановлена, а звернення стягнення допускається тільки на предмет іпотеки, то і звернути стягнення на належне [PERSON] майно не є можливим. Крім того, зазначали, що оскільки [PERSON] не укладала із позивачем за первісним позовом договору іпотеки та не передавала в іпотеку нерухоме майно - вона не може вважатися майновим поручителем, оскільки Цивільний кодекс України чітко вказує, що майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно. Тобто майновим поручителем можна вважати [PERSON], а [PERSON] таким поручителем не є. Зустрічний позов [PERSON] підтримували та просили суд його задовольнити в повному обсязі. Треті особи [PERSON] та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не надали. Третя особа [PERSON] проти позову ПАТ «КБ «Актив-банк» заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні, зустрічний позов [PERSON] - підтримував та просив його задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] проти позову ПАТ «КБ «Актив-банк» заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні, зустрічний позов [PERSON] - підтримувала та просила його задовольнити. Окремо зазначала, що при посвідченні договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON], нею були проведені всі необхідні дії з перевірки наявності або відсутності арештів, заборон відчуження нерухомого майна, податкової застави активів платника податків за даними Єдиних державних реєстрів. Ніяких обмежень для вчинення та посвідчення угоди виявлено не було. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, встановлено, що 28 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Актив-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 913.1.08/Д(С)-12, відповідно до умов якого ВАТ «КБ «Актив-банк» надав [PERSON] грошові кошти у сумі 454500 грн. 00 коп. зі строком погашення не пізніше 27 травня 2028 року, а [PERSON] в свою чергу зобов'язався прийняти та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,8 % у порядку та у строки, передбачені кредитним договором. Внаслідок невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] перед ВАТ «КБ «Актив-банк» утворилась заборгованість в сумі 471273,48 гривень, з яких: - Заборгованість за кредитом - 437456,25 грн.; - Заборгованість за відсотками - 32086,52 грн.; - Сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення чергових платежів за кредитом - 1730,71 грн. (а.с. 17). Даним рішенням суду зазначена заборгованість стягнута солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «КБ «Актив-банк». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-банк» є правонаступником майна, всіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Актив-банк» та Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» (а.с. 8-10). Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що з метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором 28 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Актив-банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і за реєстрований в реєстрі за № 1138 (а.с. 14-16). Відповідно до умов даного договору іпотеки боржник передав ВАТ «КБ «Актив-банк» в іпотеку належну йому на праві приватної власності 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] житловою площею 36,7 кв. м., загальною площею 74,5 кв. м.. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 червня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до ВАТ «КБ «Актив-банк» про розірвання договору про іпотечний кредит та припинення іпотеки позовні вимоги [PERSON] - задоволені, розірвано договір про іпотечний кредит № 913.1.08/Д(С) від 28.05.2008року, укладений між ВАТ "Комерційний банк "Актив-банк" та [PERSON], припинено дію іпотечного договору, укладеного між ВАТ КБ «Актив-Банк та [PERSON] від 28.05.2008року, зареєстрованого за № 1138, знято заборону на відчуження квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження, що зареєстровані 28 травня 2008 року реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору іпотеки №913.1.08/Д(С) від 28.05.2008, на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], код [NUMBER], за заявою ВАТ КБ «Актив-банк», виключено з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію договору іпотеки №913.1.08/Д(С), зареєстрованого 28.05.2008року, реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору іпотеки №913.1.08/Д(С), 28.05.2008, на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], код [NUMBER], з усіма наступними змінами до запису про державну реєстрацію договору іпотеки №913.1.08/Д(С) (а.с. 40-43 справи № 2/2011/3753/2012, пров. № 2011/6628/2012). Дане рішення було скасовано рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2013 року та в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено в повному обсязі (а.с. 84-86 справи № 2/2011/3753/2012, пров. № 2011/6628/2012). 26 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1196 (а.с. 60). 13 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого до відповідача перейшло право власності на квартиру [ADDRESS]. Даний договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], № 1444 (а.с. 59). Відповідно до вимог ч.3 ст. 47, ч.ч. 2, 3 ст. 55 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; при посвідченні угод про відчуження нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що як договір купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 року, так і договір дарування від 13 грудня 2012 року були укладені під час дії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 червня 2012 року, а відтак [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] на законних підставах у час, коли не було будь-яких заборон на її відчуження і у особи, яка не є іпотекодавцем. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, в разі визнання недійсним іпотечного договору. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Оскільки станом на момент набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] жодних умов іпотечного договору не існувало, так як такий договір був визнаний недійсним за рішенням суду, а тому до [PERSON] не можуть переходити права та обов'язки за іпотечним договором від 28.05.2008. Відповідно до ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Оскільки іпотека є видом застави, а тому на останню поширюються положення Цивільного кодексу України, що регулюють положення про заставу в частині, що не суперечить Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Ніким із учасників розгляду справи не заперечується, що [PERSON] не передавала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], не укладала із ВАТ «КБ «Актив-банк» договору іпотеки, а відтак звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] не є можливим. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ «КБ «Актив-банк» слід відмовити. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], суд зазначає, що згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, захисту в судовому порядку підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, інтереси держави. Судом встановлено, що [PERSON] є належним власником квартири [ADDRESS] та добросовісним набувачем, яка набула право власності на дане майно без обтяжень. Разом з тим, оскільки ПАТ «КБ «Актив-банк» не оспорювалась дійсність договорів купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 року та дарування від 13 грудня 2012 року, ним не заперечувалась добросовісність набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та той факт, що на час придбання [PERSON] даної квартири заборона на відчуження була скасована рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 червня 2012 року, суд не вбачає, що право [PERSON] з боку ПАТ «КБ «Актив-банк» було порушене, невизнане чи оспорене. Окремо суд зазначає, що діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного, невизнаного чи оспореного права як скасування зобов'язань майнового поручителя за іпотечним договором. Таким чином в задоволенні зустрічного позову [PERSON] також слід відмовити.

Outcome: dismissed