Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що її чоловікові, [PERSON], належав на праві власності житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який відповідно до технічного паспорту БТІ складається із житлового будинку А-1, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м., гаражу - літньої кухні Б, туалету - душу В, сараю Г, огорожі №1-2, замощення №3, водопроводу №4.. Вказаний будинок будувався у встановленому законом порядку, а саме: [PERSON] подаровано будинок на підставі нотаріального Договору дарування від 14 серпня 1986 року. Оскільки подарований будинок був у поганому стані, вони з чоловіком вирішили побудувати на його місці новий, після чого Рішенням Виконкому Слов'янської райради від 15 квітня 1987 року йому дозволено будівництво на вказаній земельній ділянці житлового будинку із зносом старого після завершення будівництва. Вони закінчили будівництво у 2005 році, після чого ввели будинок в експлуатацію, що підтверджується висновком технічного стану будинку від 20 січня 2005 року, Комунальне підприємство БТІ провели технічну інвентаризацію та виготовили техпаспорт на будинок. Рішенням Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області від 24 лютого 2005 року [PERSON] оформлено право приватної власності на вказане домоволодіння та вирішено надати [PERSON] Свідоцтво про право власності. Однак, після цього її чоловік не звернувся до Комунального підприємства БТІ за отриманням Свідоцтва про право власності на будинок і хоча фактично всі дії для цього оформлення права власності були виконані, і він став законним власником будинку, правовстановлюючого документу він так і не отримав. Так само [PERSON] було приватизовано земельну ділянку під будинком за вказаною адресою площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737 та отримано Державний акт на землю від 04 квітня 2000 року, однак на теперішній час вона не може знайти Державний акт, тобто його фактично втрачено і у неї збереглася лише його копія. Інформацією Відділу Держземагенства у Слов»янському районі підтверджено, що вказана земельна ділянка належала на праві приватної власності її чоловікові та надано завірену копію державного акту. [INFO] її чоловік працюючи водієм вантажного автомобіля під час виконання службових обов'язків з перевезення вантажу (утеплювача скловати) рухаючись на вантажному автомобілі по автошляху Харків - Довжанське в районі с. Семенівка випадково попав під перестрілку в рамках АТО та загинув на місці від вогнепальних поранень. Свідоцтво про смерть від 10 травня 2014 року. Звернувшись до нотаріуса [PERSON] за отриманням Свідоцтва про право на спадщину після її померлого чоловіка нотаріус їй повідомила, що не може його видати у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційного листа ВССУ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п. 3.3 У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської Ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю Свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Земельна ділянка належала чоловікові на праві власності, що підтверджується копією Державного акту, отриманого у встановленому законом порядку так само як і будинок, який побудовано та введено в експлуатацію та прийнято Рішення селищної Ради, яка на той момент оформлювала право власності, тобто право власності на це майно перейшло до неї і вона не може отримати Свідоцтво виключно у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів. Таким чином, відповідно до вказаного інформаційного листа є всі підстави визнання за нею права власності на вказане спадкове майно і на підставі викладених норм вона автоматично прийняла цю спадщину. Просить суд визнати за нею, [PERSON], і.н. [NUMBER], право власності в порядку спадкування на житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який відповідно до технічного паспорту БТІ складається із житлового будинку А-1, загальною площею 110,4 кв.м. житловою площею 55,7 кв.м., гаражу - літньої кухні Б, туалету - душу В, сараю Г, огорожі № 1-2, замощення №3, водопроводу №4.. Визнати за нею, [PERSON], і.н. [NUMBER], право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 18 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити її позовні вимоги ( а.с. 26). Представник відповідача - Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області до судового засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 18 грудня 2014 року направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області та постановити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи.( а.с. 27 ). Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що чоловікові позивача [PERSON]- [PERSON], належав на праві власності житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який відповідно до технічного паспорту БТІ складається із житлового будинку А-1, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м., гаражу - літньої кухні Б, туалету - душу В, сараю Г, огорожі № 1-2, замощення №3, водопроводу №4.( а.с. 7). Вказаний будинок будувався у встановленому законом порядку, а саме: [PERSON] подаровано будинок на підставі нотаріального Договору дарування від 14 серпня 1986 року ( а.с. 18-19). Оскільки подарований будинок був у поганому стані, [PERSON] та її чоловік - [PERSON] вирішили побудувати на його місці новий, після чого Рішенням Виконкому Слов'янської райради від 15 квітня 1987 року [PERSON] дозволено будівництво на вказаній земельній ділянці житлового будинку із зносом старого після завершення будівництва ( а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] закінчили будівництво у 2005 році, після чого ввели будинок в експлуатацію, що підтверджується Висновком технічного стану будинку від 20 січня 2005 року, Комунальне підприємство БТІ провели технічну інвентаризацію та виготовили техпаспорт на будинок ( а.с.7-9). Рішенням Билбасівської селищної Ради від 24 лютого 2005 року [PERSON] оформлено право приватної власності на вказане домоволодіння та вирішено надати [PERSON] Свідоцтво про право власності ( а.с. 7). Однак, після цього [PERSON] не звернувся до Комунального підприємства БТІ за отриманням Свідоцтва про право власності на будинок і хоча фактично всі дії для цього оформлення права власності були виконані, і [PERSON] став законним власником будинку, правовстановлюючого документу він так і не отримав. Так само [PERSON] було приватизовано земельну ділянку під будинком за вказаною адресою площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737 та отримано Державний акт на землю від 04 квітня 2000 року, однак на теперішній час позивач [PERSON] не може знайти Державний акт, тобто його фактично втрачено і у неї збереглася лише його копія ( а.с.6, 20-24). [INFO] чоловік позивача - [PERSON], працюючи водієм вантажного автомобіля під час виконання службових обов'язків з перевезення вантажу (утеплювача скловати) рухаючись на вантажному автомобілі по автошляху Харків - Довжанське в районі с. Семенівка випадково попав під перестрілку в рамках АТО та загинув на місці від вогнепальних поранень. Свідоцтво про смерть від 10 травня 2014 року.( а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, із спадкоємців заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців після його смерті подала тільки позивач [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги. Звернувшись до нотаріуса [PERSON] за отриманням Свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка нотаріус повідомила позивачу [PERSON], що не може його видати у зв'язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічна норма міститься у п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до якого незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 «Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину». Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування». У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON]. 17 грудня 2014 року Постановою приватного нотаріуса Слов»янського районного нотаріального округу Донецької області № 364/ 02-14 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок та земельну ділянку, у зв»язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок та земельну ділянку на ім»я спадкодавця [PERSON] ( а.с. 25 ). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини являється останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» « Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом. В судовому засіданні встановлено, що чоловікові позивача [PERSON]- [PERSON], належав на праві власності житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який відповідно до технічного паспорту БТІ складається із житлового будинку А-1, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м., гаражу - літньої кухні Б, туалету - душу В, сараю Г, огорожі № 1-2, замощення №3, водопроводу №4.( а.с. 7). Так само [PERSON] було приватизовано земельну ділянку під будинком за адресою: [ADDRESS],площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737 та отримано Державний акт на землю від 04 квітня 2000 року. Вказані обставини в судовому засіданні належним чином не спростовані. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає, що « Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини». У відповідності до ст. 1220 ЦК України: ч.1 « Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою». ч.2 « Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою». Згідно до ст. 1218 ЦК України « До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.» Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об»єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до ст. 392 ЦК України « Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності». У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок та інш. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з»ясовувати: -чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] будувалося у встановленому законом порядку, а саме: [PERSON] подаровано будинок на підставі нотаріального Договору дарування від 14 серпня 1986 року. Оскільки подарований будинок був у поганому стані, позивач [PERSON] та її чоловік - [PERSON] вирішили побудувати на його місці новий, після чого Рішенням Виконкому Слов'янської райради від 15 квітня 1987 року [PERSON] дозволено будівництво на вказаній земельній ділянці житлового будинку із зносом старого після завершення будівництва ( а.с. 5, 18-19). [PERSON] та [PERSON] закінчили будівництво у 2005 році, після чого ввели будинок в експлуатацію, що підтверджується висновком технічного стану будинку від 20 січня 2005 року, Комунальне підприємство БТІ провели технічну інвентаризацію та виготовили техпаспорт на будинок ( а.с.7-9). Рішенням Билбасівської селищної Ради Слов»янського району Донецької області від 24 лютого 2005 року [PERSON] оформлено право приватної власності на вказане домоволодіння та вирішено надати [PERSON] Свідоцтво про право власності ( а.с. 7). Таким чином, суд приходить до обгрунтованого висновку, що [PERSON] за життя правомірно фактично набув право власності на домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] та на земельну ділянку під будинком за вказаною адресою площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737 та отримав Державний акт на землю від 04 квітня 2000 року ( а.с.6) і тому у відповідності до ст.ст.1216, 1218 ЦК України за спадкоємцем [PERSON] - [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно - домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], що складається з житлового будинку А-1, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м., гаражу - літньої кухні Б, туалету - душу В, сараю Г, огорожі № 1-2, замощення №3, водопроводу №4 та на земельну ділянку під будинком за адресою: [ADDRESS] площею 0,1240 га, кадастровий номер 1424255600:03:000:0737 як на майно отримане в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved