Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 17 000 грн. боргу за договором грошової позики від 17.05.2013 р. та трьох відсотків річних в сумі 416.38 грн. за прострочення виконання грошового зобов»язання за договором грошової позики від 17.05.2013 р. за період з 17.05.2013 р. по 10.03.2014 р. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 17.05.2013 р. він позичив відповідачеві грошові кошти в сумі 17000 грн., які останній зобов»язувався повернути до 01.09.2013 р., однак вказаної суми у зазначений строк відповідач не повернув та на неодноразові звернення з приводу погашення боргу не реагує. У судове засідання позивач не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до розписки від 17.05.2013 р. та укладеного між сторонами договору грошової позики від 17.05.2013 р., відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 17000 грн., зобов»язавшись повернути їх до 01.09.2013 р. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконав, грошові кошти в сумі 17000 грн. за договором позики від 17.05.2013 р. позивачу не повернув. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.6 Договору позиви від 17.05.2013 р., у разі несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Період прострочки виконання грошового зобов»язання за розпискою від 17.05.2013р. це період з 01.09.2013 р. по 10.03.2014 р. включно (кінцева дата розрахунку позивача ) і становить 191 день, отже 3% річних від простроченої суми ( 17000 грн.) становитимуть 266.88 грн. (3% : 365 : 100 * 191 днів * 17000 грн. = 266.88грн.). Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 416.38 грн. за прострочення виконання грошового зобов»язання за договором грошової позики від 17.05.2013 р. за період з 17.05.2013 р. по 10.03.2014 р. підлягають до часткового задоволенні в сумі 266.88грн. і виключно за період з 01.09.2013р. по 10.03.2014 р., так - як період з 17.05.2013 р. по 31.08.2013 р., за який позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, зважаючи на строк на який надавалася грошова позика, а саме до 01.09.2013 р., не є періодом прострочення виконання грошового зобов»язання за вказаним договором грошової позики. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки та договору позики від 17.05.2013 р., якими стверджується отримання відповідачем позики у сумі 17000 грн., а також зважаючи те, що відповідачем не надано, а у судовому засіданні не здобуто доказів повернення відповідачем позивачу суми боргу за договором позики, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 17.05.2013 р. в розмірі 17266.88 грн., з яких: 17000 грн. - заборгованість за договором грошової позики від 17.05.2013 р.; 266.88грн. - три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов»язання за договором грошової позики від 17.05.2013 р. за період з 01.09.2013 р. по 10.03.2014 р. (остаточна дата розрахунку позивача). Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 243.60 грн. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: partial