Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . [INFO] року від позивачки поступила заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду від 30.12.2013 року. Від шлюбу в них народилося четверо дітей, двоє з яких в даний час неповнолітні: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. На даний час вона проживає з неповнолітніми дітьми в с.Пнів в будинку її батьків, не працює, підприємницькою діяльністю не займається, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде. Її коштів не вистачає на утримання неповнолітніх дітей. Вона самостійно не взмозі забезпечити дітям належний рівень життя, здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Відповідач проживає окремо від них, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі в їх вихованні не бере. Також відповідач є фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців, крім їхніх дітей немає. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дітей в розмірі по 2000, 00 грн. щомісячно на кожнку дитину, що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дітей. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.04.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду від 30.12.2013 року (а.с.4). Від шлюбу в сторін народилося четверо дітей, двоє з яких в даний час неповнолітні [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Пнівською сільською радою Надвірнянського району за № 1338 від 08.04.2019 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного депутатом Пнівської сільської ради вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми в бдинку своїх батьків, за адресою [ADDRESS] , ніде не працює, земельної ділянки немає, підсобного господарства не веде, діти знаходяться на утриманні матері. (а.с. 9-10) Згідно довідки фельшерсько-акушерського пункту с.Пнів неповнолітні [PERSON] , [PERSON] перебувають на "Д" обліку в педіатра з приводу частих хвороб та лікування в амбулаторних і стаціонарних умовах (а.с.45-46 ). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття,. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави та 600 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу згідно квитанції серія АЕ № 0770 від 08.04.2019 року (а.с. 11).

Outcome: approved