Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостіз а договором позики в розмірі 115 677 грн., стягнення судового збору, посилаючись на те, що 24.11.2017 року за усним договором позики передав позичальнику [PERSON] у власність 3 777 дол. США, що еквівалентно на час подання коштів 101 450 грн. При фактичному одержанні вказаної суми відповідачем була надана розписка від 24.11.2017 року. Згідно розписки зазначена вище сума коштів мала бути повернута до 31.12.2017 року. Але до теперішнього часу відповідач борг не повернув. На час подання позову курс долара США значно виріс, а тому стягненню підлягає сума в розмірі 107 077 грн. З врахуванням курсу дол. США на момент подання позову, стягненню підлягає сума в розмірі 107 077 грн. крім того, враховуючи три проценти річних від простроченої суми підлягає стягненню сума у розмірі 8 600 грн. Позивач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити. Щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справию З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору позики (розписки) внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за вказаним договором позики. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 24.11.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в борг гроші в розмірі 3 777 дол. США, що на день укладення цього договору еквівалентно 101 450 грн. за курсом встановленим НБУ та зобов"язався повернути в строк до 31.12.2017 року (а.с.16). Відповідач свої боргові зобов"язання згідно договору позики не виконав, суму боргу по даний час не повернув. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає платі у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до курсу валют НБУ, долученого позивачем до матеріалів справи, станом на 24.11.2020 року 1 дол США = 28,3553 грн. (а.с. 8). Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 24.11.2017 року станом на 24.11.2020 року становить 115 677 грн. виходячи з розрахунку: 107 077 грн.- сума боргу за договором позики, 8 600 грн. - 3% річних. З огляду на викладене, та те , що відповідачем не подано заперечення, не спростовано суму розрахунку суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 1156,77 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 1046, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 137, 141 ЦПК України,

Outcome: approved