Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача, яким просить стягнути із підприємства на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2655грн, середній заробіток за період затримки в сумі 18 000 грн. та на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Вимоги мотивував тим, що 08 лютого 2013 року він звільнився з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте, на день звільнення відповідач нарахувавши заробітну плату своєчасно її не виплатив. Його середній заробіток становив 1200 грн, враховуючи, що розрахунок з ним не проведений на протязі 15 місяців з дня звільнення , виходячи з наданого розрахунку , просить стягнути з відповідача 18 000 грн середнього заробітку. Неправомірними діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду , яка виразилась в душевних стражданнях та переживаннях, пов»язаних з фінансовими труднощами та затримкою розрахунків. В зв»язку з тим, що відповідач в добровільному порядку провести з ним розрахунок відмовляється, вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані ним докази, суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 17 травня 2006 року по 08 лютого 2013 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Капустянський граніт». 08 лютого 2013 року [PERSON] був звільнений на підставі ст. 38 КЗпПУ. Вказані факти підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.3) Проте, в день звільнення з позивачем не було проведено розрахунку, як того вимагають положення ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого утворилася заборгованість по заробітній платі. Відповідно до довідки виданої ПАТ «Капустянський граніт « від 02.06.2014 року станом на 02.06.2014 року заборгованість перед позивачем складає 2655 грн 97 коп. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» пунктом 20 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі -Порядок). З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно пояснень позивача, його заробітна плата, протягом останніх двох місяців становила 1200 грн. За період з 08 грудня 2012 року по 08 лютого 2013 року кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 42 дні (грудень (починаючи з 08 числа ) 16 днів, січень - 21 день, лютий (по 08 число ) - 5 днів). Тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 28 грн 57 коп. Звільнення позивача відбулося 08 лютого 2013 року, тому позов про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підлягає задоволенню за період з 08 лютого 2013 року по 03 червня 2014 року (день звернення до суду). Суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача середній заробіток по день постановлення рішення, так як при винесенні рішення суд керується ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих стронами. За період з 08 лютого 2013 року по 03 червня 2014 року кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 328 днів (лютий 2013 року(починаючи з 08 числа) - 15 днів, березень 2013 року - 20 днів, квітень -22 дні, травень19 днів, червень - 18 днів, липень 23 дні, серпень - 21 день, вересень -21 день, жовтень - 23 дні, листопад - 21 день, грудень - 22 дні, січень 2014 року - 21 день, лютий 2014 року - 20 днів, березень 2014 року - 20 днів, квітень 2014 року - 21 день, травень 2014 року - 19 днів, червень 2014 року (по 03 число ) - 2 дні). За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата в сумі 9 370 грн. 96 коп. (28.57 * 328). Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд

Outcome: partial