Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до КП "СУБ "Митниця" про відшкодування шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. В жовтні 2011 року в квартирі ним було проведено ремонт. 12 листопада 2011 року між ним та КП «СУБ «Митниця» укладено договір з утримання будинку та прибудинкової території, пунктом 2 якого передбачено, що відповідач надає послуги відповідно до затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Поточний ремонт конструктивних елементів будинку відноситься до основного мінімального переліку робіт і послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Окрім того, згідно п.13 договору, відповідач зобов'язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості. 3 грудня 2012 року кімната його квартири була залита атмосферними опадами, про що 6 грудня 2012 року комісією, до складу якої входив і представник відповідача складено відповідний акт. Згідно вказаного акту було встановлено наступне: причини залиття - пошкодження покрівлі лоджії вище розташованої квартири (квартира [ADDRESS]); пошкодження квартири - стеля 1,0 кв.м., стіна - 1, 5 кв.м. Таким чином, залиття його квартири сталося з вини відповідача, який не виконав свої обов'язки щодо надання послуг по утриманню будинку (зокрема ремонт покрівлі лоджії) або виконав їх не належним чином, враховуючи наявність самого факту протікання покрівлі лоджії. В свою чергу відповідач, склавши та затвердивши акт від 6 грудня 2012 року фактично визнав обставини щодо причин залиття та характер пошкоджень квартири. 19 квітня 2013 року він звернувся до відповідача з претензією щодо виконання ним зобов'язань по відшкодуванню завданих йому залиттям квартири збитків, однак останній відмовився виконати свої зобов'язання. З метою визначення вартості відновлювального ремонту він замовив в ПП «Тотал-проф-сервіс» виготовлення кошторису відновлювального ремонту кімнати в квартирі. Відповідно кошторису, вартість ремонту становить 3204 грн. Крім того, для проведення відновлювального ремонту йому необхідно понести додаткові витрати, а саме: на тимчасове проживання на період проведення ремонту - в сумі 360 грн. за один день проживання, на демонтаж та монтаж шафи-купе в сумі 400 грн. Таким чином, розмір додаткових витрат, які він має понести для проведення відновлювального ремонту становить 760 грн. Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири складає 3964 грн. В результаті залиття квартири та тривалої неправомірної бездіяльності відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюванні, що обумовлюється наступним: пошкодженням майна, необхідністю відновлювального ремонту, тривалих побутових незручностей, відсутністю коштів для проведення відновлювального ремонту, відмовою відповідача відшкодувати збитки. Моральну шкоду він оцінює в сумі 3000 грн. Просив стягнути з КП «СУБ «Митниця» на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 3964 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідач своєчасно та в повному обсязі надавав позивачу послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а тому шкода завдана не з його вини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію прав, [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. 12 листопада 2011 року між [PERSON] та КП «СУБ «Митниця» був укладений договір про надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій. Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні, 3 грудня 2012 року квартира позивача була залита атмосферними опадами. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (форма якого затверджено в додатку №4). Огляд квартири проводиться комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання та затверджується начальником організації, яка обслуговує будинок. Форма і зміст акту передбачено Правилами і повинен містити наступне: дата складання акту, прізвища, ініціали та займані посади членів комісії, прізвище, ім'я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди, адреса, форма власності квартири, яку було залито, прізвище, ім'я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття, адреса, форма власності квартири того, з вини кого сталося залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість, висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, підписи членів комісії, підписи ознайомлених мешканців квартир. З акта від 6 грудня 2012 року вбачається, що комісією у складі майстра КП «СУБ «Митниця» [PERSON], мешканців квартир [ADDRESS],[ADDRESS] розглянуто питання заливу квартири [ADDRESS]. При перевірці на місці комісія встановила, що під час обстеження квартири [ADDRESS] даного будинку було виявлено протікання під час атмосферних опадів з вище розташованої квартири [ADDRESS] де протікає покрівля над лоджією. КП «СУБ «Митниця» виконує ремонт покрівлі лоджії спеціалізованою бригадою по заявках мешканців будинку. Від власника квартири [ADDRESS] заяви на ремонт покрівлі лоджії до КП «СУБ «Митниця» не надходило. У квартирі [ADDRESS] пошкоджено: у залі - стеля, площею 1.0 кв.м., стіна (шпалери) 1.5 кв.м. Вказаний акт підписаний представником КП «СУБ «Митниця» та власниками квартир [ADDRESS] - [PERSON] та [ADDRESS] - [PERSON] Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повиннім ати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 31 травня 2012 року представниками КП «СУБ «Митниця» було складено акт про те, що була перевірена робота по виконанню герметизації між панельних швів і козирків на житлових будинках: [ADDRESS] - 5.44 кв.м. Як вбачається з дефектного акту, затвердженого головним інженером КП «СУБ «Митниця» 3 серпня 2012 року було проведено ремонт покрівлі над балконами і лоджіями по [ADDRESS]. Як вбачається з акта приймання виконаних робіт по ремонту козирків балконів та лоджій в будинку [ADDRESS] від 31 травня 2012 року, мешканці житлового будинку [ADDRESS] підтвердили, що в травні 2012 року було виконано ремонт рулонної покрівлі над балконами та лоджіями. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку, з яких вбачається що позивач не надав послуги з утримання будинку або надав їх неналежної якості та кількості. За таких обставин суд приходить до висновку, що КП «СУБ «Митниця» своєчасно та в повному обсязі надавало [PERSON] послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до умов укладеного договору. Допитана в судовому засіданні як свідок майстер КП «СУБ «Митниця» [PERSON] пояснила суду, що затоплення квартири [ADDRESS] могло статися з вини власників квартири [ADDRESS] яка знаходиться в занедбаному стані. Щодо складеного нею акта від 6 грудня 2012 року пояснила суду, що вказаний акт був складений нею без огляду квартири [ADDRESS]. Як вбачається з акта від 16 січня 2014 року, затвердженого директором КП «СУБ «Митниця» комісією було проведення обстеження квартири [ADDRESS] та покрівлі над лоджією вказаної квартири. При проведенні квартири [ADDRESS] було встановлено слідуюче. Квартира однокімнатна, розташована на 10 поверсі будинку, знаходиться в занедбаному, антисанітарному стані, відсутні будь-які ознаки проведення ремонту. Як лоджія так і кімната захаращені різним мотлохом. На екрані лоджії встановлено дерев'яну, деформовану з великими сквозними щілинами, але засклену раму. З внутрішньої сторони на стику між екраном лоджії та дерев'яною рамою гвіздками забито кусок фанери. Як в самій квартирі так і на лоджії стики між підлогою та стіновими панелями не зароблені (щілини близько 2,3 см.). Під час обстеження стеля і стіни на лоджії сухі. Комісією також було обстежено покрівлю над лоджією квартири [ADDRESS]. Ремонт покрівлі над лоджією квартири[ADDRESS] було проведено підрядною організацією в травні місяці 2012 року. Тому протікання лоджії в квартирі [ADDRESS], яке сталося 3 грудня 2012 року не могло відбуватися через протікання покрівлі лоджії. При сильних опадах вода на лоджію квартири [ADDRESS] могла попадати через щілини дерев'яної рами, встановленої мешканцями квартири [ADDRESS], а з підлоги через незароблені щілини в квартиру [ADDRESS]. Крім цього, згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне , електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоповерхових будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементі його зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення, які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців, передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремій приватизації не підлягають. У Рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 дано роз'яснення, що допоміжні приміщення, технічне обладнання стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом свідоцтвом про право власності на квартиру. Громадяни в результаті приватизації квартири стали співвласниками допоміжних приміщень, технічного обладнання та елементів будинку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п. 4 ст.319 та ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Тому виключно власники квартир є власниками всіх інженерних мереж багатоповерхового будинку, повинні утримувати належне їм майно і відповідно нести відповідальність за завдану шкоду. Досліджені в судовому засіданні докази не дають змогу зробити достовірний висновок що затоплення квартири позивача сталося саме з вини відповідача та про наявний причинно-наслідковий зв'язок між затопленням квартири позивача та діями відповідача. В матеріалах справи мається локальний кошторис № 2-1-1 (а.с. 12) на виконання ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі [ADDRESS] складений працівниками ПП «Тотал-проф-сервіс», за яким вартість відновлювального ремонту затопленої квартири становить 3201 грн. Однак суд зазначає, що хоча вказаний кошторис і скріплений печаткою КП «Тотал-проф-сервіс», однак він не містить дати його складання та в ньому не зазначено посади та кваліфікацію осіб, що його складали, а відтак, він не є належним доказом, за яким можливо визначити чи кваліфіковані працівники його складали і яка вартість завданої шкоди. Не може бути задоволена вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь додаткових витрат а саме: на тимчасове проживання на період проведення ремонту - в сумі 360 грн. за один день проживання, на демонтаж та монтаж шафи-купе в сумі 400 грн., оскільки позивачем не доведено, що ним були понесені вказані витрати. Суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували його моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов'язаних саме з залиттям квартири та не надав він й жодного доказу на підтвердження причинного зв'язку між завданою моральною шкодою та протиправними діями відповідача. Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не наведено обґрунтованих та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, що залиття його квартири сталося з вини відповідача, між завданою шкодою та діями відповідача є причинний зв'язок і в зв'язку з цим було пошкоджене його майно та завдана матеріальна та моральна шкода. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного, ст. 23, 319, 369, 1166, 1167, ЦК України ст.ст. 10, 14, 212, 213, ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed