Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувася до суду з позовом до Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. До складу даного майна входить садовий будинок, що знаходиться в по [ADDRESS] в садівничому товаристві «Надія», яке розташоване на території Скаржинецької сільської ради, Ярмолинецького району Хмельницької області. Позивач звернувася до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок. Однак йому відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки державна реєстрація права власності на зазначений садовий будинок спадкодавцем не була проведена. Ухвалою суду від 24.01.2014р. позовну заяву [PERSON] в частині зобов»язання приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу [PERSON] видати позивачу свідоцтво про прийняття спадщини на садовий будинок [ADDRESS] в садівничому товаристві «Надія» залишено без розгляду. В судовому засіданні представники позивача просять позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на садовий будинок, що знаходиться в по [ADDRESS] в садівничому товаристві «Надія», яке розташоване на території Скаржинецької сільської ради, Ярмолинецького району Хмельницької області. Відповідач - представник Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про те, що сільська рада позов визнає повністю і просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради. Третя особа - представник садівничого товариства «Надія» в судовому засіданні позов підтримала. Треття особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що не згідна з тим, що вказаний садовий будинок згідно ухвали суду про затвердження мирової угоди перейшов у власність позивача. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що спірний садовий будинок не являється об»єктом нерухомого майна, оскільки щодо нього не виникло право власності, крім того вказує, що садовий будинок не міг належати батьку позивача, оскільки він може бути власністю лише члена садового товариства, а також те, що земельна ділянка, на якій знаходиться даний будинок оформлена на [PERSON] Суд, заслухавши представників позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину після померлого батька шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від 19.11.2010 року №125, що міститься у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на садовий будинок, оскільки не здійснена державна реєстрація права власності за померлим на зазначене майно. Підтвердженням цього є відмова у вчиненні нотаріальних дій №406/01-16 від 20.11.2012 р., що міститься в матеріалах справи, у якій підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначено те, що не здійснена державна реєстрація права власності за померлим на зазначене майно. Зокрема, відповідно до п.1.5 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.98р., що діяла на момент затвердження мирової угоди - державну реєстрацію права власності на об»єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Згідно відповіді КП «Ярмолинецьке БТІ» від 25.01.2014р. №118 реєстрація права власності на садовий будинок по [ADDRESS] в СТ «Надія» с.Скаржинці не проводилась. Згідно відповіді Хмельницького БТІ від 05.02.2014р. №458/01-15 Хмельницьке БТІ не здійснювало державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно в межах с.Скаржинці. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.011.2014р. у реєстрі відсутні відомості щодо будинку по [ADDRESS] в СТ «Надія» Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької. Однак, суд вважає необґрунтованою позицію представника третьої особи [PERSON] про те, що спірний садовий будинок не являється об»єктом нерухомого майна, оскільки щодо нього не виникло право власності. Судом встановлено, що призначення земельної ділянки, яка знаходиться на території Скаржецької сільської ради СТ «Надія» (державний акт зареєстрований за №250 від 04.05.1998р.) для ведення садівництва - згідно довідки відділу Держземагенства в Ярмолинецькому районі №01-02-07/1126 від 25.02.2014р. В судовому засіднні голова СТ «Надія» пояснила, що усі бажаючі члени товариства здійснювали будівництво будинків на відведених їм земельних ділянках, в тому числі і на земельній ділянці [ADDRESS], голова СТ «Надія» також пояснила, що вказний будинок знаходиться в належному стані, придатний для проживання, до будинку проведені газ, вода, світло і що з 2007 року, коли вона стала головою товариства, там проживав батько позивача [PERSON] і його син (позивач по справі) постійно допомагав батькові, в тому числі утримувати будинок в належному стані. Також, як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об»єкта - садового будинку [ADDRESS] в СТ "Надія" Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 03.03.2014р., зокрема, з п.5 - за результатами проведеного технічного обстеження садового будинку, він знаходиться в доброму стані, не потребує капітального ремонту і згідно висновку по даному звіту будівельні конструкції знаходяться у безпечному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації будівлі під садовий буднок. Згідно мирової угоди від 05.11.1998 року, яку [PERSON], як вказала в судовому засіданні, підписувала особисто, [PERSON] та [PERSON] склали мирову угоду з приводу добровільного розподілу майна подружжя, яке було набуте під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Згідно п.1 даної угоди розподілу підлягає слідуюче спільне майно: зокрема, п.1.2 дачний будинок, який розміщений на території садово-городнього кооперативу «Надія», м.Хмельницький; згідно п.2 мирової угоди [PERSON] у власність переходить дачний будинок… Як встановлено ухвалою суду від 05.11.1998 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розоділ майна, а саме: … дачного будинку… У резолютивній частині даної ухвали вказано: затвердити мирову угоду між [PERSON] і [PERSON], згідно якої … [PERSON] залишається дачний будинок в садово-городньому кооперативі «Надія»… Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28.05.2012р. скасовано арешт на садовий будинок [ADDRESS] в садівничому товаристві «Надія»…, дана ухвала набрала чинності 24.05.2012р. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №37319660 від 10.08.2012р. об»єкт обтяження - [ADDRESS], власник - [PERSON] З огляду на викладене, суд вважає, що спірний садовий будинок являється об»єктом нерухомого майна і на нього виникло право власності у батька позивача - [PERSON], яке, однак, не зареєстроване у встановленому законом порядку. Суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача як на заперечення проти позову на те, що земельна ділянка, на якій знаходиться даний будинок оформлена на [PERSON], оскільки суду не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку на ім»я [PERSON], крім того, позивачем не висуваються позовні вимоги щодо земельної ділянки. Суд вважає і необгрунтованим посилання представника позивача на те, що садовий будинок не міг належати батьку позивача, оскільки він може бути власністю лише члена садового товариства. Як вбачається з пояснень в судовому засіданні голови СТ «Надія» батько позивача - [PERSON] був членом садового товариства. Даний факт підтверджується і оглянутою в судовому засіданні членською книжкою садовода [PERSON] від 21.04.1988р., з якої вбачається, що останній прийнятий в члени садового товариства «Надія», садовий участок [ADDRESS], сплачено вступний внесок, відомість №39 від 14.12.1987р. Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» №112 від 4.09.2007р. прийнято від [PERSON] на газифікацію 1500грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» №140 від 17.09.2007р. прийнято від [PERSON] на газифікацію 1000грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» №44 від 18.05.2008р. прийнято від [PERSON] на газифікацію 1000грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» серії 12 АААЛ 251058 від 1.11.2008р. прийнято від [PERSON] за електроенергію 39грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» серії 12 АААЛ 251183 від 16.04.2009р. прийнято від [PERSON] за електроенергію, внески, інші платежі 176грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру СТ «Надія» серії 12 АААЛ 721256 від 08.04.2010р. прийнято від [PERSON] за електроенергію, внески, інші платежі 203грн. Суд не бере до уваги пояснення в судовому засіданні третьої особи [PERSON], яка вказала, що не згідна з тим, що вказаний садовий будинок згідно ухвали суду про затвердження мирової угоди перейшов у власність позивача, оскільки дана ухвала Хмельницького міського суду від 05.11.1998р. набрала чинності 16.11.1998р., тобто з 1998року ухвала про затвердження мирової угоди [PERSON] не оскаржувалася. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що квартира [ADDRESS] залишилася їй, а гараж в гаражному кооперативі «Співдружність» і автомобіль М-412 «Москвич» держзнак [NUMBER] залишилися [PERSON]; також [PERSON] вказала, що отримала від [PERSON] 1тис. доларів США, а у нього залишилися документи на дачний будинок, гараж та автомобіль, що повністю узгоджується з вимогами ухвали про затвердження мирової угоди. Дані обставини повністю визнані і представниками позивача, крім цього вони вказали, що позивач вже оформив гараж в порядку спадкування, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.11.2012р., яке міститься у спадковій справі і зареєстровано в спадковому реєстрі за №5040. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.6 Постанова Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такими документами являються матеріали спадкової справи, з яких вбачається, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті батька та ухвала суду про затвердження мирової угоди від 05.11.1998р., згідно якої [PERSON] залишається дачний будинок в садово-городньому кооперативі «Надія», яка набрала чинності 16.11.1998р. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зважаючи на викладене, а також те, що позивач будь-яким іншим способом не може захистити своє право, крім як пред»явлення даного позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved