Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 25.03.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , котра заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1597 га, розташовану на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту належної померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 138878 виданого 09.08.2006 року. 13 березня 2021 року відкрито спадкову справу № 21/2021 у Оратівській державній нотаріальній конторі. Проте, через розбіжність у написанні прізвища матері позивача « [PERSON] » у свідоцтві про народження позивача та « [PERSON] » у свідоцтві про смерть спадкодавця є необхідність у судовому порядку встановити факт родинних відносин. Оформити прийняття спадщини нотаріальним шляхом позивач позбавлений можливості, у зв`язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала в с.Балабанівка Вінницької області, дійсно є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1597 га, кадастровий номер: 0523180400:05:003:0401, розташовану на території Балабанівської сільської ради Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 30.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 06.05.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 06.05.2021 року не з`явився. Натомість, від представника позивача адвоката Панасюк Н.А. до суду надійшла заява (№ 1391/21-Вх.) про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач Балабанівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 05.05.2021 року до суду надійшла заява ( № 1386/21-Вх) Оратівської селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Балабанівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Балаабнівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0521357542021 від 25.02.2021 року земельна ділянка кадастровий номер 0523180400:05:003:0401 площею 3,1597 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, на праві приватної власності належить [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 138878, виданий на ім`я [PERSON] (с. Балабанівка), втрачено, про що дано оголошення в газеті «Обрії Оратівщини» № 12 (1250) від 26.03.2021 року. В довідці № 430 від 18.03.2021 року, виданій виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала в с. Балабанівка Вінницької області , дійсно є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно письмових свідчень [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] та [PERSON] , жительки [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала в с. Балабанівка Вінницької області , дійсно є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63911278 від 13.03.2021 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64240992 від 06.04.2021 року, спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено Оратівською державною нотаріальною конторою 13.03.2021 року. Відповідно до спадкової справи № 21/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкову справу відкрито 13.03.2021 року. Однак, постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори № 95/02-31 від 13.03.2021 року відмовлено у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне померлій [INFO] гр. [PERSON] , оригінал якої долучено до матеріалів цивільної справи № 141/214/21. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Відповідно до п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] на спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1597 га, кадастровий номер: 0523180400:05:003:0401, розташовану на території Балабанівської сільської ради Вінницької області. Однак, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу та через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть спадкодавця, та, як наслідок, необхідністю встановлення факту родинних відносин, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 95/02-31 від 13.03.2021 року, а саме у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне померлій [INFO] [PERSON] . При цьому, відповідач, згідно поданої заяви від 06.05.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд враховуючи норм чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя отримала правовстановлюючий документ на спадкове майно, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved