Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в якій вказала, що [INFO] помер її син [PERSON] , який до дня смерті була зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] заявниця з чоловіком проживали разом із ним в [ADDRESS] без реєстрації місця проживання. Будучи спадкоємцем за законом, заявниця вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 09 годину 00 хвилин 11 грудня 2020 року задоволено клопотання заявниці про витребування у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Кохан О.В. копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 23 листопада 2020 року заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання заяви. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Свідоцтвом про народження підтверджується те, що [PERSON] є сином заявниці (а.с.7). Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Даними Новоушицької селищної ради підтверджується, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Разом із ним проживали із червня 1985 року його батьки [PERSON] та [PERSON] ( а.с.17,18,19). Згідно зі свідоцтвом про смерть батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Заявниці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно у зв`язку із неможливістю довести факт спільного проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується постановою нотаріуса №261/02-31 від 22 жовтня 2020 року (а.с.16). Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №283/01-16 від 25 листопада 2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до частини десятої статті 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що заявниця з червня 1985 року проживала разом із своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті проживав з матір`ю та батьком в одному житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.20-23). З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] з червня 1985 року до дня смерті останнього - [INFO] у [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту необхідне заявниці для реалізації спадкових прав. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved