Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Згідно позову, з врахуванням змін до початку розгляду справи по суті позивач зазначає, що 05.08.2013 року між КП "Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" Житомирської обласної ради та відповідачем укладена кредитна угода № 1230 про надання позики для реконструкції квартири. Позика була надана на підставі «Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі», що затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 року за № 1597, «Положення про порядок надання, використання та погашення довгострокових пільгових кредитів, які надаються обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», що затверджене розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 02.07.1999 року за № 436. Згідно умов зазначеного Договору відповідачу було надано позику в сумі 40000,00 гривень під 3 відсотки річних за користування позикою на строк до 04 серпня 2019 року. Відповідач не виконує умови зазначеного договору, так станом на 18.05.2015 року рахується заборгованість в сумі 11227,42 грн., з яких по тілу кредиту - 8698,00 грн, відсотках за користування - 2083,00 грн., відсотках за невиконання - 153,00 грн. та пеня - 293,42 грн.. Крім того позивачем нараховано штраф у розмірі 10 % від суми позики, що становить 4000,00 грн.. Таким чином загальна сума до стягнення становить - 15227,42 грн.., які позивач просить стягнути, а також понесені ним витрати при подачі позову. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з вище зазначених підстав, пояснили, що діями відповідача нанесена шкода державним інтересам, а тому просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, та пояснила, що дійсно отримала вказані кошти, і використала за цільовим призначенням, однак не має на всю суму підтвердження, тому, що ремонтні роботи виконували фізичні особи з якими вона розраховувалася готівкою. Вона має невелику пенсію, похилий вік та часто хворіє, а тому вчасно не повертала грошові кошти, тому що витрачала їх на ліки. Просить суд зменшити розмір шрафних санкцій. Судом встановлено, що 05.08.2013 року між позивачем та відповідачем укладена кредитна угода № 1230 про надання позики для реконструкції квартири, згідно якої відповідач отримала кошти в сумі 40000,00 гривень під 3 відсотки річних за користування позикою на строк до 04 серпня 2019 року з щоквартальним погашенням частини суми кредиту зі сплатою 3 відсотків річних. В порушення взятих на себе зобов"язань відповідач не виконувала їх належним чином,\~\~не сплачуючи щоквартально передбачені угодою кошти у порядку погашення кредиту. Станом на 18.05.2015 року має заборгованість на загальну суму 15227,42 грн., яка складається з : тіло кредиту - 8698,00 грн, відсотки за користування - 2083,00 грн., відсотки за невиконання - 153,00 грн., штраф - 4000,00 грн. та пеня - 293,42 грн., що підтверджується розрахунком позивача. Згідно ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦПК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Пунктом 23 постанови КМУ від 05.10.1998 року № 1597\~передбачено, що у разі порушення умов кредитних угод, у тому числі у разі використання кредиту не за призначенням, фонди мають право вимагати дострокового погашення кредиту та дострокового внесення позичальником інших платежів, передбачених цим угодами. За прострочення платежу\~\~нараховується пеня з розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. Невиконання відповідачем зобов'язань за договором оцінюється судом як порушення умов кредитного договору позичальником і є підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики. Однак, як видно із розрахунку позивача, відповідачу нарахована як пеня так і шраф. Так, відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки). За змістом наведених норм, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобовязань позичальника, майновий стан відповідача, яка на час розгляду справи надала позивачу додаткові документи щодо цільового використання коштів, враховуючи принципи справедливості і розумності, якими мають керуватись сторони у цивільно-правових відносинах, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки на 4000 грн. штрафу, які нараховані як 10 відсотків від суми позики, стягнувши лише такий вид неустойки як пеня згідно наданого розрахунку. Виходячи із наведеного, позов підлягає задоволенню частково. Питання про судові витрати суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України .

Outcome: partial