Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

12.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ «Альянс» про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Ухвалою від 26.12.2013 року судом вирішено питання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державну сільськогосподарську інспекцію у Харківській області, відділ Держземагенства у Зміївському районі Харківської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 08.01.2008 року між нею та ФГ «Альянс» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 24,7307 га., розташованої на території Таранівської сільської ради (кадастровий номер 6321786000:02:000:0078), строком на 10 років. 08.01.2008 року підписано акт прийому - передачі вищезазначеної земельної ділянки. З часу укладення договору оренди, відповідач максимально неефективно використовує земельну ділянку, порушуючи вимоги договору оренди, оскільки кожен рік ділянка засівається соняшником, який погіршує родючість ґрунту. Заходи з охорони землі, передбачені чинним законодавством орендарем не здійснюються. 29.01.2014 року в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, представником позивача було подано заяву про зміну підстав позову в якому позивач ставить питання про розірвання договору оренди з підстав невиконання відповідачем заходів щодо охорони земельної ділянки, а саме: істотним порушенням умов договору; невиконанням передбаченої Законом умови додержання природоохоронних вимог; створення загрози пошкодження об'єкту оренди. З зазначених підстав позивач просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, розірвати договір оренди, укладений 08.01.2008 року та повернути їй земельну ділянку. У судовому засідання позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити, вказуючи, що їй достовірно відомо про те, що ФГ «Альянс» останні три роки допускає порушення сівообороту засіюючи землю насінням соняшнику, що негативно впливає на збереження та родючість ґрунтів, а відповідно призведе до негативних наслідків. Вона, як власник землі, має намір самостійно обробляти земельну ділянку. Крім того зазначила, що відповідач своєчасно та в установленому розмірі виплачував орендну плату, відповідно до умов договору. [PERSON], довірила представляти свої інтереси представнику [PERSON], який у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому вказав на необхідність покладення обов'язку доказування відсутності порушення виконання зобов'язань на відповідача, відповідно до ст. 614 ЦК України. Посилався на порушення відповідачем ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України та невиконання ФГ «Альянс» обов'язку щодо обов'язкової агрохімічної паспортизації земельної ділянки, не виконання обов'язків, передбачених ЗУ «Про охорону земель», а саме: проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів, тощо; дотримання стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів. Більш детально свою позицію визначив у поданих до суду письмових поясненнях. ( а.с.58-61) Представник відділу Держземагенства у Зміївському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням провести розгляд справи за їх відсутності та письмові пояснення відповідно до яких, у разі документального підтвердження зазначених у позовній заяві фактів не заперечують проти розірвання договору оренди. Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в Харківській області у судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до державного акту серії ЯД номер 057938 від 04.01.2008 року, виданого [PERSON] вона є власником земельної ділянки площею 24,7307 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, на підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №731 від 30.08.2007 року, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010869100029. (а. с. 19) 08.01.2008 року між позивачем [PERSON] ФГ «Альянс» в особі голови ФГ Юркова В.І., був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON], як орендодавець надає, а ФГ «Альянс» як орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею 24,7307 га, у томі числі ріллі 24,7307 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 263612,00 грн. договір укладено на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі, що становить 3954 грн., на рік. Орендна плата вноситься в строк до 01.04. наступного року. Земельна ділянка передається для вирощування сільськогосподарської продукції, сіножаття, випасання худоби. Цільове призначення - ведення сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 36 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї сторони внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. (а. с. 13-14) Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 08.01.2008 року [PERSON] передала, а орендар ФГ «Альянс» в особі Юркова В.І., прийняв земельну ділянку площею 24,7307 га, у томі числі ріллі 24,7307 га. (а. с. 15) 08.01.2008 року [PERSON] та ФГ «Альянс» в особі Юркова В.І., склали акт про визначення меж земельної ділянки, яка належить орендавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку за № ЯД номер 057938, загальною площею 24,7303 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі ріллі 24,7303 га., в натурі з земель Таранівської сільської ради Зміївського району Харківськоїобласті. (а.с.16-18) 08.11.2013 року [PERSON] на адресу директора ФГ «Альянс» Юркова В.І., направлено лист щодо повернення земельної ділянки та надання інформації в якому наголошується на використання земельної ділянки без встановлених законом підстав. Зокрема постійне вирощування соняшнику, що погіршує родючість ґрунту, а факт того, що договором оренди не врегульовано питання ротації сівозміні свідчить про несправедливість умов договору та порушення вимог Закону України «Про охорону земель». [PERSON] ставить вимогу про повернення їй на протязі 10 днів з дня отримання даного листа земельної ділянки та надання ґрунтовної інформації про виконання обов'язків, визначених ст. 35 ЗУ «Про охорону земель».( а.с.8-9) Згідно ст. ст. 14, 41 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається громадянами… виключно відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності на землю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до законів України. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У договорі оренди земельної ділянки, укладеному 08.01.2008 року відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", зазначені такі істотні умови: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві та інше. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору Статтею 24 Закону України «Про оренду землі», визначені права та обов'язки орендаря, зокрема: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Згідно зі ст. 141 Земельного кодексу України, однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. При цьому, частиною 3 статті 31 Закону України "Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін або ж на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Нормами Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень); факт використання землі не за цільовим призначенням може бути підтверджено лише актом центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким чином, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням передбачає дію - використання (із застосуванням ст. ст. 141, 143 ЗК України), а за невикористання (бездіяльність) чинним законодавством не передбачено позбавлення права користування, крім того, таке діяння не тягне за собою адміністративної відповідальності. Так у своїх вимогах [PERSON] ставить питання про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав порушення орендарем вимог, передбачених ст. 22 Земельного кодексу України, ст. ст. 30, 35, 36, 37 Закону України «Про охорону земель». У судовому засіданні при наданні особистих пояснень в обґрунтування позову позивач зазначила, як на підставу задоволення позову про те, що ФГ «Альянс» на протязі останніх трьох років порушує оптимальне співвідношення культур у сівозміні, власне використовуючи належну їй земельну ділянку для вирощування соняшнику, що негативно впливає на родючість ґрунту та може призвести до негативних наслідків. Вказані посилання у повному обсязі спростовані даними актів витрат насіння і садильного матеріалу ФГ «Альянс» від 30.04.2011 року, 30.04.2012 року та 30.04.2013 року, відповідно до яких на землях (номер поля № 43) висіяні культури: горох, ячмінь та соняшник. ( а.с.76,79,80) У відповідності до ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. З матеріалів справи вбачається, що між ФГ «Альянс» та ТОВ «Земінформ» 16.10.2012 року, укладені договори №3-120/242-7/12 та №3-119/217-7/12 на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, які розташовані на території Нововодолазького та Зміївського районі Харківської області. На сьогоднішній день, комплекс робіт, передбачений умовами вказаних договорів знаходиться на завершальному етапі. ( а.с. 117,118,119) Не знайшли свого підтвердження й доводи, визначені в обґрунтування позовної заяви в частині порушення ФГ «Альянс» ст. ст. 35, 36, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про охорону земель». З даних актів перевірки Державної інспекції захисту рослин Зміївського району Харківської області від 08.06.2011 року, 07.06.2012 року та 24.05.2013 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері карантину рослин, встановлено відсутність порушень ФГ «Альянс» вимог діючого законодавства, виявлених під час заходу державного нагляду. ( а.с.96-107) Так, ФГ «Альянс» представлені акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, використаних у 2011 - 2012 роках, дані яких вказують на здійснення дій, направлених на збереження корисних властивостей ґрунту та підвищення родючості земель. ( а.с.77,78,81) Згідно до ч. 4, ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про охорону земель», з метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів. Форму агрохімічного паспорта та порядок його ведення встановлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. На виконання вищезазначеної норми закону ФГ «Альянс» відділення Таранівка Зміївського району Харківської області розроблено агрохімічні паспорти полів та земельних ділянок. ( а.с.74-75) Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем вимог, викладених у позовній заяві та відсутність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed