Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

24 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Мати дитини померла [INFO], а її батько не займається вихованням доньки, зловживає спиртними напоями, 17 січня 2014 року прибув до місця проживання з Шепетівської виправної колонії -98 Хмельницької області, з 03.03.2015 року перебуває на профілактичному обліку в Березнегуватському РВ УМВС України Миколаївської області як особа засуджена без позбавлення волі з встановленим іспитовим строком за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, постійного місця роботи не має. Мало приділяє уваги дитині, доглядом та опікою якої займається бабуся [PERSON] Посилаючись на те, що незважаючи на попередження відповідача про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, останній не змінив свого ставлення до обов'язків по вихованню дитини, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки, яку для подальшого влаштування передати позивачу та стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Прокурор Машарова О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вважала недоцільним та таким що не відповідає інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач та його представник -адвокат Терлецька Т.О. позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, суду пояснили що відповідач бажає опікуватися та виховувати свою доньку, створити їй нормальні умови для навчання та виховання, у зв'язку з цим він припинив вживати алкогольні напої, здійснив ремонт будинку, влаштувався на роботу та періодично відвідує дитину у навчальному закладі. Дитину він віддав до Кавказької загальноосвітньої школи, оскільки не міг належним чином виконувати з нею домашні завдання, та не бажав щоб дитина повторювала його життєвий шлях, крім цього у вказаній школі є різноманітні секції та гуртки що є необхідним для розвитку доньки. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] слідує що її батьками є [PERSON] та відповідач по справі (а.с.5). Мати дитини [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 14.10.2014 року ( а.с.6). З доказів наданих позивачем, а саме з довідки про склад сім'ї та характеристики Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області убачається, що відповідач разом із донькою проживають по [ADDRESS].17 січня 2014 року відповідач прибув з Шепетівської виправної колонії №98 Хмельницької області, з 30.03.2015 року перебуває на профілактичному обліку у відділенні поліції як особа засуджена без позбавлення волі з випробуванням за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, постійного місця роботи не має та зловживає алкогольними напоями, однак скарг та нарікань на його поведінку від жителів села не надходило, на адміністративних комісіях він не розглядався (а.с.7-8,14). За довідкою управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області останній перебуває там на обліку та отримує пенсію у разі втрати годувальника на малолітню [PERSON] (а.с.10). Рішенням № 8 Березнегуватської районної державної адміністрації від 19.02.2015 року відповідача було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків та рекомендовано облаштувати умови проживання для дитини, посилити увагу її вихованню та навчанню (а.с.12). За актами обстеження житлово - побутових умов проживання сім'ї відповідача від 26.08.2015 року позивачем було встановлено недотримання відповідачем наданих рекомендацій, оскільки у будинку було не прибрано, брудно, відповідач був у стані алкогольного сп'яніння, утриманням та вихованням займалась прабабуся дівчинки [PERSON], 1943 року народження (а.с.9-17). Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] За висновком Березнегуватської райдержадміністрації від 22.09.2015 року було визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків (а.с.20-21). Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Однак допитаний в судовому засіданні [PERSON], суду показав, що він є головою Мурахівської сільської ради Березнегуватського району, відповідача знає як мешканця с.Мурахівка, в цілому позитивно характеризує його за місцем проживання. З донькою відповідач має добрі стосунки, дитина і батько бажають проживати разом, раніше дитиною опікувалась його бабуся, після того як було порушено питання про позбавлення батьківських прав відповідач звернувся до нього з проханням не робити цього, зробив частковий ремонт у будинку, припинив вживати алкогольні напої, відвідує дитину у школі, придбає їй необхідні речі. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні суду показав, що відповідач працює у нього за домовленістю, однак він має намір прийняти його на постійну роботу, оскільки [PERSON] працьовитий, припинив вживати алкогольні напої, також він надав йому допомогу у проведені ремонту будинку, відвозив до школи відвідувати дитину, батько намагається піклуватися про доньку, цікавиться її життям, купує їй, по мірі можливості, необхідне, дитина також добре ставиться до батька. Свідок [PERSON] надала позитивну характеристику на малолітню [PERSON], ученицю 1 класу Кавказької ЗОШ І-ІІІ ст. та суду показала, що є директором школи у с.Кавказ яку відвідує малолітня [PERSON] Дитина прийшла до першого класу школи з усім необхідним, має добрі навички, здібна та активна, відвідує секції. Оскільки автобусного сполучення між с.Кавказ та с.Мурахівка немає, батько відвідує дівчинку два рази на місяць, добираючись до школи приватним транспортом, та підтримує телефонний зв'язок, відвідує батьківські збори, придбає їй необхідне, цікавиться її життям, між ними існує тісний зв'язок. Покази свідків узгоджуються з актами обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідача від 27.11.2015 року № 212 та 11.12.2015 року № 226, з яких слідує, що відповідачем проведено частковий ремонт у будинку, відведено та облаштовано окрему кімнату для доньки, припинено вжиття алкогольних напоїв, [PERSON] навчається у Кавказькій загально-освітній школі, однак на канікули приїжджає додому (а.с.36-45). У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а судом встановлено, що відповідач категорично проти позбавлення його батьківських прав, прагне брати участь у вихованні дитини, створює умови для отримання нею освіти, дбає про її фізичний розвиток, заради доньки змінив спосіб життя, свідомо пройшов лікування від алкогольної залежності, влаштувався на роботу, позитивно характеризується за місцем проживання, суд доходить висновку, що позивачем не доведено ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків і нехтування ними як і те, що вирішення даного спору можливе тільки у разі позбавлення його батьківських прав. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, при цьому попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання доньки (збільшити кількість відвідувань у школі, забирати дитину на вихідні дні, приділяти їй увагу та виявляти батьківську турботу), та поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed