Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 29 січня 2014 року в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області померла її мати [PERSON]. 11 листопада 1987 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білогородської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] 11 листопада 1987 року та зареєстрований за № 101. Згідно із згаданим заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що вона матиме право і що їй буде належати на день її смерті заповідається її дочці [PERSON]. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON], входить: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 20 вересня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею , оскільки в державному акті на право приватної власності на землю, допущено помилку в написані прізвища та імені власника цієї земельної ділянки - [PERSON], а також невірно зазначена адреса розташування цієї земельної ділянки. Також постановою державного нотаріуса від 10 січня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок., оскільки немає правовстановлюючих документів на житловий будинок. У державному акті на право приватної власності на землю в прізвищі власника земельної ділянки допущено помилку, а саме замість Володимиренко Прасковія Григорівна вказано Владимиренко Парасковія Григорівна та неправильно зазначено адресу, а саме замість вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка вказано вул. Жовтнева, буд. 95, с. Білогородка. Відомості про спірну земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру. Тому просила визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, яке складається з: житлового будинку літ. А, літньої кухні Б, погребу з шийкою літ В, сараїв літ. Д, та літ. "Е, госпблоку літ Ж, навісів літ. К, літ Л та літ. М, свердловини І, огорожі 1-5, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 29.01. 2014 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться по вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 29 січня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, зі згоди представника позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, 29.01.2014 в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області померла [PERSON], яка 11 листопада 1987 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білогородської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] 11 листопада 1987 року та зареєстрований за № 101, згідно якому [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що вона матиме право і що їй буде належати на день її смерті заповідається її дочці [PERSON]. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON], входить: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, та яке складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні Б, погребу з шийкою літ В, сараїв літ. Д, та літ. Е, госпблоку літ Ж, навісів літ. "К, літ Л та літ. М, свердловини І, огорожі 1 -5, а також земельна ділянка, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 20 вересня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку, допущено помилку в написані прізвища та імені власника цієї земельної ділянки - [PERSON], а також невірно зазначена адреса розташування цієї земельної ділянки. Також постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 10 січня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Жовтнева, 93, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Дійсно, у вказаному державному акті на право приватної власності на землю в прізвищі власника земельної ділянки допущено помилку, а саме замість Володимиренко Прасковія Григорівна вказано Владимиренко Парасковія Григорівна та неправильно зазначено адресу, а саме замість вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка вказано вул. Жовтнева, буд. 95, с. Білогородка. Окрім того, відомості про земельну ділянку, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться за адресою:вул.Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, не внесені до Державного земельного кадастру. Як свідчать додані до позовної заяви докази: а саме копії рішення Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 5 липня 2000 року за № 96, довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 28 квітня 2014 року за № 268, заяви [PERSON] від 22 червня 2014 року, заяви [PERSON] від 21 червня 2014 року, довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 серпня 2014 року за № 307, довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 серпня 2014 року за № 308 власником земельної ділянки, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, була [PERSON]. Тому задовольняючи позовні вимоги , суд визнає за позивачкою право власності на успадковане нерухоме майно (домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, та яке складається з: житлового будинку літ. "А, літньої кухня Б, погребу з шийкою літ В, сараїв літ. Д, та літ. Е, госпблоку літ Ж, навісів літ. К, літ Л та літ. М, свердловини І, огорожі 1-5, а також земельна ділянка, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140 Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю на момент видачі [PERSON] згаданого державного акту на право приватної власності регламентувався наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року № 28, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за ХЬ 31, яким було затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). За змістом вказаного порядку державний акт на право приватної власності видавився виключно громадянам, підписувався головою відповідної ради, а також реєструвався відповідною ради за місцем розташування земельної ділянки в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. Дані про реєстрацію право власності на землю не вносилися до загальної електронної бази даних не вносились, кадастрова зйомка не здійснювалась. Наразі чинне законодавство не передбачає видання державних актів на право приватної власності на землю. Згідно з частини четвертої статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав. Оскільки вказаний державний акт на право приватної власності зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1138, то право власності [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,35 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,1 га), яка знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, було дійсним. Окрім того, відповідно до запису будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] з 1972 року головою господарства є [PERSON] Як вказано в технічному паспорті на садибний будинок (індивідуальний) житловий будинок № 93 по вул. Жовтнева в селі Білогородка Києво-Святошинського району, Київської області по вказаному адресу відсутні будь-яке самочинне будівництво, а окремі складові домоволодіння побудовано у 1960, 1977, 1983, 1990 роках. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справі про спадкування № 24- 753/0/4-13 від 16 травня 2013 року зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за№ 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1 /5 на той час виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. 11 вересня 1996 року виконавчий комітет Білогородської сільської ради народних депутатів Києво-Святшинського району Київської області рішенням № 95 визнано право власності на житловий будинок, що розташований в селі Білогородка по вул. Жовтнева, 93 Києво-Святошинського району Київської області за [PERSON] Згідно з частини четвертої статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав. Таким чином, за час свого життя [PERSON] набула права власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 93, с. Білогородка, Києво- Святошинський район, Київська область, 08140, та яке складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні Б, погребу з шийкою літ В, сараїв літ. Д, та літ. Е, госпблоку літ Ж, навісів літ. К, літ Л та літ. М, свердловини І, огорожі 1 -5 і таке право власності було дійсним. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини пятої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам\~ст.57-59 ЦПК України. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved