Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись з повозом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просили встановити порядок користування земельною ділянкою, що виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Фрунзе, 59 в м.Прилуки, виділивши кожному позивачу земельну ділянку, яка відповідає частці вартості будинку, господарських будівель та споруд. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.08.2015 позовні вимоги [PERSON] залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 серпня 2015 року позов задоволено та установлено наступний порядок користування присадибною земельною ділянкою, яка розташована в м. Прилуки по вул. Фрунзе, №59 Чернігівської області : - із загальної площі земельної ділянки Sзаг. - 3300 кв.м., для входу і в'їзду на земельну ділянку з вулиці Фрунзе співвласникам будинку виділити в користування двір спільного користування Sсп. площею - 258 кв.м. (вказано червоним кольором на план-схемі (Додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №С-161 від 17.06.2015 року)). - власникам квартири №1 житлового будинку №59 по вул. Фрунзе в м. Прилуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рахунок 1/5 частини виділити в користування земельну ділянку загальною площею 608 кв.м. (вказано зеленим кольором на план-схемі (Додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №С-161 від 17.06.2015 року)) та позначена на план-схемі відстанями : S1 = 326 кв.м., від тт. І-Б - 23,04 м., тт. Б-Ї - 12,50 м., тт. Ї-К 14,57 + 9,48м., тт. К-І - 3,22 + 7,98 + 3,37 м., S1' = 283 кв.м ., тт. Ц-Ч - 10,71 м., Ч-Ш - 2,59 + 2,87 + 9,94 м., тт. Ш-Щ - 4,58 + 4,00 м., Щ-Ю - 5,00 м., тт. Б-Я - 4,00 + 5,00 + 4,67 М., тт. Я- А' -6,41м., тт. А'-Б' - 24,82 м., тт. Б'-В' - 6,68 м., тт. В'-Г - 12,75 + 3,00 + 6,47 м., тт. Г'-Х 6,23 + 6,47 м., тт. Х-Ц - 1,00 + 5,49 м.. - власнику квартири №2 житлового будинку №59 по вул. Фрунзе в м. Прилуки [PERSON] в рахунок 1/5 частини виділити в користування земельну ділянку загальною площею 608 кв.м. (вказано синім кольором на план-схемі (Додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №С-161 від 17.06.2015 року)) та позначена на план-схемі відстанями : S2 = 108 кв.м., від тт.З-І- 7,00м., тт. І-К - 3,37 + 7,98 + 3,22 м., тт. К-Л - 7,71 м., тт. Л-С - 0,94 м., тт С'-З - 2,36 + 0.50 + 2 + 0,12 + 6,45 + 3,38 м., S2' = 198 кв.м., тт. У-Ф - 6,81 м., то. Ф-Х - 6,64 + 4,36 м., тт. Х-Г' 6,47 + 6,23 м., тт. Г-В' - 6,47 + 3,00 +12,75 м., тт. В'-У - 15,74 м., S2" = 302 кв.м ., від тт. С-Т- 9,84 м., тт. Т-К' - 21,81 м., тт. К'-Л' - 5,94 м., Л'-Н' - 25,51 + 6,89 + 1,00 + 1,30 + 1,35 м., тт. О'-С - 4,20 + 8,99 м.. - власнику квартири №3 житлового будинку №59 по вул. Фрунзе в м. Прилуки [PERSON] в рахунок 19/100 частини виділити в користування земельну ділянку загальною площею 578 кв.м. (вказано жовтим кольором на план-схемі (Додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №С-161 від 17.06.2015 року)) та позначена на план-схемі відстанями : S3 = 92 кв.м., від тт. Ж-3 -6,60м., тт. З-С - 3,38 + 6,45 + 1,20 + 2,00 + 0,50 + 2,36 м., тт. С' - М - 5,93 + 1,00 м,, М-Ж - 1 ,58 + 1,39 + 0,12 + 8,42 + 3,39 м., S3' = 28 ,0 кв.м., тт. Ф-Ц - 1,00 + 3,25 м., тт. Ц-Х 5,49 + 1,00м., тт. Х-Ф - 4,36 + 6,64 м., S3" = 405 кв.м., тт. Б'-А' - 24,82 м., тт. Д-К'- 5,01 + 21,90 м.. тт.К'-Т-21,81 м., Т-У 1,00 м., тт. У-Б'- 15,74 + 6,68 м., S3"' = 53 кв.м., тт. С-О' - 8,99 + 4,20 м, тт. О'-П' - 3,13 + 2,38 + 6,03 м., тт. П'- Р - ,6,03 м., тт. Р-С - 6,77 м.. - власникам квартири №4 житлового будинку №59 по вул. Фрунзе в м. Прилуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рахунок 13/50 частини виділити в користування земельну ділянку загальною площею 791 кв.м. (вказано коричневим кольором на план-схемі (Додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №С-161 від 17.06.2015 року)) та позначена на план-схемі відстанями : S4 = 135 кв.м., від тт. Є-Ж - 9,45 м., тт. Ж-М - 3,39 + 8,42 + 0,12 + 1,58 м., тт. М-Н - 8,47 м., тт. Н-Є - 2,66 + 8,52 + 3,47 м., S4' = 656 кв.м., тт. П-Р - 3,78 + 1,89 +1,90м, тт. Р-П' - 6,03 м., тт. П'- О' - 2,38 + 3,13 м., тт. О'-Н' - 1,35 + 1,30 + 1,00 м.. тт.Н'-Л' - 25,51 м., тт. Л-Е- 30,93 м., Е-Л' - 5,17 м., тт. Л'-М'-11,51 м., тт. М'-П - 35,54 м. В своїй апеляційній скарзі [PERSON], [PERSON]Б та [PERSON] просять вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлено без повного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведені обставини, які суд вважав встановленими, неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Так, апелянти вказують на те, що між сторонами давно установлений певний порядок користування спірною земельною ділянкою; позивачі при придбанні квартир № 2 та № 3 були ознайомлені з фактично існуючим порядком користування земельною ділянкою, вони продовжили користуватися саме тими земельними ділянками, яким користувалися попередні власники їх квартир. Також, апелянти зазначають, що їх будинок є багатоквартирним, а не житловим, оскільки сторони по справі є власниками саме окремих квартир, що мають окремі входи, без посилання на частку в прав власності на домоволодіння. Частки в праві власності на будинок в цілому були визначені КП «Прилуцьке МБТІ» вже під час розгляду справи в суді. Також на даний час право користування спірною земельною ділянкою не зареєстровано. На думку апелянтів судом не враховано положення статей 1, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку». Крім того, апелянти посилаються на допущені судом порушення процесуального закону. В судовому засіданні апелянт [PERSON] та адвокат [PERSON], що представляв інтереси [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] - [PERSON] та адвокат [PERSON], що представляв інтереси позивачів та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні послалися на безпідставність апеляційної скарги і просили відмовити в її задоволенні . Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та треті особи - територіальна громада м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради, Орган опіки та піклування Прилуцької міськради та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 08.10.2015 поштових відправлень . Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні та встановлюючи певний порядок користування присадибною земельною ділянкою, суд в обґрунтування рішення послався на те, що сторони не досягли між собою згоди про узгодження меж земельної ділянки, порядку користування нею. З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитись, оскільки вважає його не законним і не обґрунтованим. Посилання суду на ст.377 ЦК України та ст.92 ЗК України зроблені без врахування змін, які були внесені (відповідно) Законом України від 05.11.2009 №1702-УІ та Законом України від 14.05.2015 №417-УІІІ. Судом по справі встановлено, що на сімдесят другій сесії шостого скликання Прилуцька міська рада прийняла рішення за №18 від 31.07.2014 року «Про вирішення питань землекористування», відповідно до якого вирішено: «п.14. Затвердити по фактичному користуванню площу та конфігурацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Фрунзе, 59 в розмірі 3343 кв.м. на підставі звернення [PERSON] та без згоди інших співвласників будинку» (а.с.21). Згідно з копіями правовстановлюючих документів, матеріалів інвентаризаційно-реєстраційної справи та довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в м. Прилуки по вул. Фрунзе розташований житловий будинок №59 із господарсько-побутовими будівлями на земельній ділянці, що належіть територіальній громаді м. Прилуки. Зазначений будинок складається із 5-ти квартир, власниками яких є сторони у даній справі, а саме, власниками квартири №1 є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.35-36), власником квартири № 2- [PERSON] (а.с.12-13), власником квартири №3 - [PERSON] (а.с.14-15), власниками квартири №4 - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.37), власником квартири №5 - [PERSON] (а.с.16-18). Будинок № 59 по вул. Фрунзе в м.Прилуки має один поверх і складається з пяти квартир і тому, в силу п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі -Закон), є багатоквартирним будинком. Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону встановлено, що прибудинковою територією - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; а пунктом 6 встановлено, що спільним майном багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частиною другою статті 5 Закону передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Суд першої інстанції, при ухваленні рішення, не врахував вимог даного Закону, що регулює дані спірні правовідносини. Згідно з ч.1-3 ст.42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Виходячи зі змісту ст.42 ЗК України, в системному взаємозвязку зі статтею 88 ЗК України, земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, може бути передана обєднанню власників багатоквартирного житлового будинку у спільну часткову власність, як єдиний обєкт права власності, при цьому поділ такої земельної ділянки чи виділ з неї окремої частини (в користування чи у власність) законодавством не передбачений. Порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, визначено положеннями статті 88 ЗК України і у разі виникнення між співвласниками спору, такий спір згідно з ст.158 ЗК України підлягає вирішенню в судовому порядку. За правилом частини 1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Право власності або право користування на земельну ділянку виникає лише з моменту державної реєстрації цих прав. Судом було встановлено, що земельна ділянка, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку №59, не перебуває ані у власності, ані в користуванні власників квартир будинку сторін у справі, крім того, сторони у справі не створили обєднання співвласників житлового будинку, і тому їм в силу ч.1 ст.42 ЗК України не надавалася у постійне користування спірна земельна ділянка. З огляду на це, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Ухвалюючи рішення від 20.08.2015, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, не зясував, хто є власником (землекористувачем) спірної земельної ділянки прибудинкової території багатоквартирного будинку, що потягло за собою ухвалення не вірного рішення, що в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування. Оцінивши докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі по 60 грн. 90 коп. з кожного, що був сплачений апелянтом при подачі апеляційної скарги (а.с.154). Клопотання [PERSON] про відшкодування їй витрат повязаних з оплатою правової допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 грн, підлягає частковому задоволенню. З врахуванням часу витраченого представником апелянта в судових засіданнях, з позивачів слід стягнути на користь відповідача [PERSON] 800 грн, тобто по 400 грн з кожної. Враховуючи наведене та

Outcome: approved