Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21 листопада 1987 року Виноградівським районним відділом ЗАГСу Закарпатської області, судові витрати поклати на неї. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 21.11.1987 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про укладення шлюбу зроблено запис за № 201. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає та працює за кордоном. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали непорозуміння. Близько півтора року вони з відповідачем проживають окремо, і вже приблизно пять років не підтримують подружніх відносин, сім"я фактично розпалася, примирення неможливе, оскільки це суперечить її, позивача, інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, проти примирення заперечила, просить суд позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку. Від відповідача до суду 09.03.2016 року поступила заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 22), позов визнає, просить суд позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21 листопада 1987 року, місце реєстрації - м. Виноградів, райвідділ ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис № 201, що стверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу, серія І-ФМ № 475469 (а.с. 4). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони на протязі півтора року проживають окремо та не ведуть спільного господарства, сімя сторін розпалася. Дані обставини стверджуються дослідженим судом згаданим вище письмовим доказом. Обставини подружнього життя сторін, наведені позивачем, визнані відповідачем, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлено, що розлад в сім"ї сторін носить стійкий характер, сторони приблизно півтора року проживають окремо та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти примирення заперечила, відповідач позов визнав та просить суд розірвати шлюб, тому з огляду на наведене, враховуючи відсутність у сторін неповнолітніх дітей, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки подальше його збереження суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved