Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивувала тим, що її рідна бабуся - [PERSON] , [INFO] , перебуваючи з нею в гостях у родичів в смт. Первомайськ, Слободзейського району, Придністровської Молдавської Республіки, померла [INFO] , про що було складено медичне свідоцтво про смерть, № 20, видане 12.10.2019 року медичним закладом смт. Первомайськ Слободзейського району, Міністерства охорони здоров`я Придністровської Молдавської Республіки. Звернувшись до Роздільнянського районного відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області з приводу реєстрації смерті бабусі, отримала відмову, оскільки медичні документи, видані на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Просить суд врахувати усі викладені нею обставини та встановити факт смерті бабусі [PERSON] яка померла [INFO] в смт. Первомайськ, Слободзейського району, Придністровської Молдавської Республіки (ПМР). Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання документів, які посвідчують факт смерті [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.(а.с.22). Представник заінтересованої особи - Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану Т.В.Дідух до суду надісланий лист про можливість слухання справи за відсутністю представника ВДРАЦС відповідно чинного законодавства.( а.с.21). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані заявником докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була уродженкою с. Орловка, Росія, являлася громадянкою України, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим 16.07.1996 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області та їй був присвоєний реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , остання була зареєстрована в [ADDRESS] .(а.с.6;7). Родинні відносини між бабусею [PERSON] , та внучкою (заявником) [PERSON] , підтверджуються наступними в матеріалах справи документами: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища(а.с.23); трудовою книжкою №1(а.с.24); свідоцтвом про народження матері заявника [PERSON] (а.с.25); свідоцтвом про шлюб матері заявника [PERSON] (а.с.26); свідоцтвом про народження заявника.(а.с.27); свідоцтвом про шлюб заявника.(ас.28). З лікарського свідоцтва про смерть № 20 від 12.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] вдома в п. Первомайськ Слободзейського р-ну Придністровської Молдавської Республіки. (а.с.11). Згідно довідок Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 407 від 16.10.2019 року та № 413 від 23.10.2019 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] та після смерті [INFO] була похована на кладовище виконавчого комітету Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області. ( а.с.9;10). За життя, а саме 09.06.2015 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 9, яким належну їй на праві власності житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] заповіла внучці [PERSON] , [INFO] . (а.с.29). На теперішній час заявник бажає отримати спадщину, але через відсутність правовстановлюючого документу оформити відповідні документи не має можливості. Дані правовідносини регулюються наступними нормами права. Так згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно роз`яснень п. 13 зазначеної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У відповідності з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. З відповіді начальника Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Т.В.Дідух за №2410/63-20 від 17.10.2019 року, слідує, що провести реєстрацію смерті [PERSON] , померлої [INFO] , неможливо у зв`язку з поданням медичної документації невстановленої законодавством України форми, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою у формі, затвердженій Наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545. Державна реєстрація смерті можлива тільки на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Водночас Україна не визнає правосуб`єктності самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки та органів влади регіону, і загальнообов`язковим суб`єктом міжнародного права є Республіка Молдова, складовою частиною якої є Придністровський регіон. Отже, медичні документи, видані на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до вищезазначеного рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту народження на підставі рішення суду ( а.с.8) Суд вважає, що дійсно заявник надав достовірні відомості, які підтверджують факт смерті громадянки України [PERSON] на території іншої держави - Придністровської Молдавської Республіки, видане їй лікарське свідоцтво про смерть медичним закладом цієї держави не є підставою для проведення державної реєстрації смерті померлої [PERSON] в Україні, так як є документом невстановленої законодавством України форми, органи реєстрації надали заявнику письмову відмову у проведенні реєстрації смерті померлої, а тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. Суд, крім іншого враховує висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України - рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved