Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

11.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача Миколаївської міської ради про визнання за нею - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий 13.03.2001 року Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області), право власності на спадкове майно, а саме: на Ѕ частину житлового будинку літ. А житловою площею 35,80 кв.м., загальною площею 69,10 кв.м., з огорожами та спорудами [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог пояснила те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2015 року, серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Після смерті батька позивача - [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 1/2 частини житлового будинку літ.А, житловою площею 35,80 кв.м., загальною площею 69,10 кв.м., з огорожами та спорудами [ADDRESS] . 18 грудня 2018 року позивач звернулась до державного нотаріуса п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що позивачем не надано до нотаріальної контори зареєстрованого документу, що посвідчує право власності на спадкове майно. Як зазначено в п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернулась до суду. В судове засідання сторони не з"явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за відсутності її та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - Миколаївська міська рада, повідомлена своєчасно та належним чином свого представника в судове засідання не направила, про причини не прибуття в судове засідання суд не повідомила. Третя особа - П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області надала до суду заяву, в якій повідомила про ознайомлення з позовною заявою та просила про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори. Також відповідач Миколаївська міська рада не скористалася своїм правом надіслати не пізніше 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, відзив на позовну заяву і всі письмові та електроні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, тому з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами в справі. Поштова кореспонденція (ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою) направлялась відповідачу - Миколаївській міській раді, за її юридичною адресою та вручена належним чином з позначкою про вручення від 22.05.2019 року, також відповідачу направлялася судова повістка, яка також була вручена відповідачу 27.05.2019 року. Крім того, ухвалу суду від 13.05.2019 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2015 року, серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Факт їхніх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, де вказано, що батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON] , вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Виконкомом Миколївської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 2437. 27 листопада 1999 року позивач уклала, шлюб з [PERSON] , після чого отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане Корабельним районним відділом регістрації актів цивільного стану м.Миколаєва, серія [NUMBER] , актованії запис № 567. Після смерті батька позивача - [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 1/2 частини житлового будинку літ.А, житловою площею 35,80 кв.м., загальною площею 69,10 кв.м., з огорожами та спорудами [ADDRESS] . За життя батькові позивача рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів № 857 від 16.09.1981 року була відведена земельна ділянка площею 400 кв.м, що розташована за адресою м.Миколаїв, пров. Затонського 1-в . Згідно договору від 23.12.1981 року, першим відділом комунального господарства виконкома Корабельної ради народних депудатів було надано [PERSON] в безстрокове користування вищевказану земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. Рішенням виконавчого комітету Миколаївеької міської ради народних депутатів № 800 від 25.10.1985 року [PERSON] додатково було відведено земельну ділянку площею 200 кв.м. Згідно із розпорядженням Миколаївського міського голови № 28 р. від 19.02.2016 року пров . Затонського було перейменовано в пров .Боплана . Після смерті батька позивача, спадкоємцями першої черги за законом були позивач та дружина померлого - [PERSON] . [INFO] померла дружина батька позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у м.Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Ще за життя [PERSON] , позивач надавала їй допомогу: купувала продукти харчування та ліки. Після смерті [PERSON] , всі турботи та витрати на поховання останньої позивач взала на себе, оскільки померла не має інших родичів. Зазначені факти можуть бути підтверджені лікарським свідоцтвом про смерть № 919 яке позивач отримувала особисто та рахунком замовлення від 17.11.2016 року. 18 грудня 2018 року позивач звернулась до державного нотаріуса п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що позивачем не надано до нотаріальної контори зареєстрованого документу, що посвідчує право власності на спадкове майно. Як зазначено в п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що окрім позивачки інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, про що свідчить неподання будь-якими іншими особами заяв про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимога про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу' України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753 0 "4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», - відсутність державної реєстрації майнових прав спадкодавця щодо нерухомого майна, відповідно до норм цивільного права, не передбачає правових наслідків у виді втрати права спадкоємців на таку спадщину. Та при цьому право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання (ст. 392 ЦК України), оскільки відповідно до змісту ч.З ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, а положеннями 4.5 ст.1268 ЦК України, встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. В силу положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а такж у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин вимога про визнання за позивачкою права власності є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1217 ЦПК України. Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved