Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті. У заяві вказав, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року у м. Донецьк Донецької області. Причиною смерті останнього є інтоксикація, двостороння гнійна пневмонія, опік полум'ям голови, рук, 15 % поверхні тіла. Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки ним було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для державної реєстрації його смерті в органах ДРАЦС України. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року у м. Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, проте надав до суду заяву, про розгляд справи без фого участі. Вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 січня 1966 року, з якого вбачається, що [INFO] року народився [PERSON] про що складено актовий запис № 187, батьками вказані [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Довідкою про причину смерті № 3440 від 13 вересня 2018 року, підтверджено, що [INFO] року помер [PERSON], причина смерті - інтоксикація, двостороння гнійна пневмонія, опік полум'ям голови, рук, 15 % поверхні тіла. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. 16 листопада 2018 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки для підвердження факту смерті ним пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На даний час м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади, в тому числі й нотаріальні контори тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 -р( в ред.№1276-р від 02.12.2015). Згідно зі ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька. За таких підстав, суд вважає можливим встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року у м. Донецьк Донецької області, оскільки цей факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України. Заявник при зверненні до суду судовий збір не сплачував. Від його сплати він звільнений на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Outcome: approved