Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

МТСБ України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 08.10.2016 на перехресті вул. Стратегічне шосе та пр-ту Науки в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки «Деу» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 2) ) автомобіля марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] (автомобіль потерпілої особи) власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2016. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 1342 від 25.10.2016 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, був складений наказ № 10419 від 28.12.2016 про виплату страхового відшкодування потерпілій особі, відповідно до якого позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 27 678 грн. 53 коп., відповідно до платіжного доручення № 10419 від 29.12.2016. Також позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара, з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілої особи в розмірі 550,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 36720 від 08.11.2016. Так як цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент ДТП, МТСБ України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Загальна сума відшкодування в порядку регресу становить 28 228,53 грн. (страхове відшкодування - 27678,53 грн. + послуги аварійного комісара - 550,00 грн.) Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 09.10.2020 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] 08.10.2016 о 23 год. 10 хв. на перехресті вул. Стратегічне шосе та пр-ту Науки в м. Києві, керуючи автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER] при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується копією постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2016 (а.с. 6), в результаті чого [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 1342 від 25.10.2016 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, був складений наказ № 10419 від 28.12.2016 про виплату страхового відшкодування потерпілій особі (а.с. 8-11). МТСБ України виплатило страхове відшкодування в розмірі 27 678 грн. 53 коп., відповідно до платіжного доручення № 10419 від 29.12.2016 (а.с. 28) та понесені витрати за послуги аварійного комісара, з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілої особи в розмірі 550,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 36720 від 08.11.2016 (а.с. 28). 08.05.2018 МТСБУ звернулось до відповідача із письмовою вимогою про відшкодування шкоди, проте дана вимоги залишилась без виконання. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, у зв`язку з настанням страхового випадку позивач фактично поніс витрати на сплату страхового відшкодування у розмірі 28 228,53 грн. А тому у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 28 228,53 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-парової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Згідно із статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Саме на таку обставину подання регресного позову посилається позивача. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на відсутність доказів з боку відповідача на спростування правових підстав позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування.

Outcome: approved