Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

30.10.2018 року позивач [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до Зайцівської сільської обєднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Синельниківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 березня 1989 року [PERSON] був прийнятий до членів КСП «ім. Енгельса» Синельниківського району Дніпропетровської області, на посаду водія, на підставі рішення правління колгоспу ім. Енгельса Синельниківського району від 03 квітня 1989 року, що підтверджено відповідним протоколом №3 засідання правління вказаного колгоспу, наданого архівним відділом Синельниківської районної державної адміністрації від 17.07.2018 року та трудовою книжкою позивача. 30 січня 1996 року [PERSON] був звільнений з членів КСП «ім. Енгельса» Синельниківського району на підставі рішення засідання правління від 06.02.1996 року, що підтверджено протоколом №20 засідання правління КСП «ім. Енгельса» Синельниківського району від 06.02.1996 року, наданого архівним відділом Синельниківської районної державної адміністрації від 17.07.2018 року та трудовою книжкою відповідача. В 1995 році розпочалося розпювання земель. Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю колективного сільського господарського підприємства ім. Енгельса, який видано Зайцівською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів 23 березня 1995 року за №14, та Додатку, яким є Список громадян членів вказаного підприємства, за номером 37 значиться [PERSON]. Позивач [PERSON] на час отримання КСП «ім. Енгельса» Державного акту на право колективної власності на землю був членом КСП, а тому набув право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «ім. Енгельса». При розпаюванні земель та внесенні позивача до списку-додатку пайовиків було допущено описку, а саме: помилково внесено по батькові [PERSON] як «Олексійович», замість «Олександрович». Тривалий час позивач не здійснював оформлення свого права власності на земельну ділянку, через наявність особистих обставин: брак часу та грошових коштів для оформлення документів. В червні 2018 року [PERSON] звернувся до Зайцівської сільської ради з метою оформлення права власності на земельну частку (пай), але йому було відмовлено в звязку із відсутністю його в додатку, яким є Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса». Звернувшись до Відділу у Синельниківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області з метою зясування причини відсутності [PERSON] в списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю, отримав довідку №994/114-18 від 12.06.2018 року про те, що в списку-додатку під №37 значиться [PERSON]. Позивач не знав до 12.06.2018 року про наявність розбіжностей у вказаному вище списку-додатку. Вважає, що строк для подання позовної заяви пропущений ним з поважних причин, оскільки весь час з моменту розпаювання землі він не знав, що його цивільне право, а саме право на отримання земельної частки (паю) порушене. В звязку із викладеним, [PERSON] просить суд визнати причини пропуску строку для подання позовної заяви поважними та поновити строк для звернення до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай); визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) із земель колективного сільського господарського підприємства «ім. Енгельса», відповідно до державного акту на право колективної власності на землю від 23 березня 1995 року за №14. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до початку проведення судового засідання надали суду заяви про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без їх присутності. Відповідачем, в особі виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської, надано заяву про відсутність заперечень проти позову. Представник третьої особи - Відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно копії трудової книжки встановлено, що [INFO], [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу ім. Енгельса на посаду шофера та звільнений за власним бажанням 30.01.1996 року (а.с.11). Наданою суду копією Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП СВ №000014 від 23 березня 1995 року, зареєстрованого в Книзі державних актів на право колективної власності на землю за №14, підтверджено належність на праві колективної власності колективному сільськогосподарському підприємству ім. Енгельса, розташованому у с. Зайцево Синельниківського району Дніпропетровської області землі розміром 6185,1 гектарів, в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення Зайцівської сільської Ради народних депутатів. З довідки відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.06.2018 року (а.с.12), а також Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса Синельниківського району Дніпропетровської області, вбачається, що за №34 членом вказаного підприємства є [PERSON], проживаючий у с. Зайцево. Судом встановлено, що список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса, який є додатком до вищевказаного Державного акту, містить 508 осіб членів, з яких тільки один є [PERSON], але його по батькові помилково записано як «Олексійович», замість вірного «Олександрович». Дана обставина відповідачем не заперечується. Пунктом 1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 5 Земельного кодексу України\~в редакції 1990 року суб'єктами права колективної власності на землю є КСП, розпорядження земельними ділянками, переданими у колективну власність здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Згідно ст.\~1\~Закону України\~"Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, громадяни, які\~\~відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ст.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно з п.4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України чинного з 01 січня 2004 року, цивільні відносини які виникли до набрання чинності ЦК України\~2004\~року застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності з 01 січня 2004 року. Отже, на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Енгельса, тобто станом на 23 березня 1995 року, позивач [PERSON] був членом КСП і відповідно отримав право на земельну частку (пай). У відповідності до вимог\~ст. 116 Земельного кодексу України\~набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved