Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1123. Судові витрати просить покласти на відповідача.. Позивач та відповідач надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 17 серпня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 090276, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1123. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій\~статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України\~закріплено один із головних принципів шлюбу\~його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень\~статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог\~статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved