Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON], в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є рідною онукою [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк у зв'язку із зупинкою серця через стенокардію. Рідна донька померлого [PERSON] на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому не може звернутися до суду з відповідною заявою. Вважає, що вона, як рідна онука померлого у відповідності до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, відноситься до близьких родичів померлого та за її заявою може бути встановлено відповідний факт смерті її дідуся. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної реєстраційної служби Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від [INFO]. У березні 2016 року вона звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції з заявою щодо державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк. Проте, у реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної реєстраційної служби Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від [INFO] не створює юридичних наслідків, оскільки видано на території, яка не підконтрольна органам державної влади України та роз'яснено право на звернення з відповідною заявою до суду. На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: с. Крутогор'є Липецького району Липецької області Російської Федерації; місце смерті: [ADDRESS], яка настала [INFO]. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справу за їх відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною онукою [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк у зв'язку із зупинкою серця через стенокардію. Рідна донька померлого [PERSON] - мати заявниці, на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому не може звернутися до суду з відповідною заявою, а тому вона, як рідна онука померлого у відповідності до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті дідуся. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної реєстраційної служби Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від [INFO]. У березні 2016 року [PERSON] звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції з заявою щодо державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк. Проте, у реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та видачі відповідного свідоцтва заявниці було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної реєстраційної служби Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від [INFO] не створює юридичних наслідків, оскільки видано на території, яка не підконтрольна органам державної влади України та роз"яснено право на звернення з відповідною заявою до суду. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], місце народження: с. Крутогор'є Липецького району Липецької області Російської Федерації; місце смерті: [ADDRESS], яка настала [INFO], що передбачено ст. 257-1 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved