Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

До суду 26.01.2018 року звернулась [PERSON] з позовом до\~[PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання малолітнього внука [PERSON], [INFO], як з діда та баби, у розмірі 1/4 всіх видів доходів кожного з відповідачів, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] та [PERSON] є бабою та дідом малолітнього [PERSON], [INFO] Батько малолітнього [PERSON] [PERSON], є інвалідом 3 групи та отримує невелику пенсію, крім того сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, у звязку з чим має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON]. Максимальна сума аліментів, яку сплачував батько [PERSON] складала 222.12 грн. За такі гроші дитина існувати не може. Позивач, окрім сина [PERSON], має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що син відповідачів [PERSON], відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області від 01.03.2017 року, не є батьком малолітнього [PERSON], запис про [PERSON], як батька [PERSON], виключено з актового запису від 17.07.2014 року №313 про народження [PERSON] З цього слідує, що відповідачі не мають родинних звязків по відношенню до малолітнього [PERSON], тому відсутні підстави для задоволення позову. Також зазначають у відзиві на позовну заяву, що відповідачі не мають можливості надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідач [PERSON], а також її представник та представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнали у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та зазначили, що малолітній [PERSON] не є внуком відповідачів, а тому жодних зобовязань по його утриманню відповідачі не мають. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. З копій довідки до акту огляду МСЕК серія РВН № 0192461 від 06.09.2011р., посвідчення серія А № 136259 від 28.09.2011р., експертного заключення № 587 від 27.08.2011р., консультативного заключення № 11392 встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала внслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом другої групи довічно з основним діагнозом Са лівої молочної залози. З копій епікризів № 1732, № 739, № 8517 та № 12649 встановлено, що [PERSON] протягом 2015-2017 років неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні. З копії рішення Апеляційного суду Рівненської області від 01.03.2017 року встановлено, що позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, виключено запис про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO], з актового запису №313 про народження [PERSON], зробленого 17 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто 01.03.2017 року. Копією витягу від 04.01.2018 року № 00019332739 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень підтверджується, що з актового запису №313 від 17 липня 2014 року виключено 03.10.2017 року відомості про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 265 СК України передбачено обов"язок баби та діда утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідачі не можуть надавати матеріальну допомогу, оскільки сукупний дохід відповідачів використовується на лікування [PERSON] та на утримання сім"ї відповідачів. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01.03.2017 року встановлено, що син відповідачів [PERSON] не є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] Дана обставина не потребує доказування, а тому позовні вимоги позивача до відповідачів є безпідставними, оскільки [PERSON] та [PERSON] не мають кровного споріднення з малолітнім [PERSON], а тому жодних обовязків щодо його утримання законом на відповідачів не покладено. Судовий збір слід компенсувати за рахунок держави, оскільки рішення ухвалено на користь відповідачів, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи вищевказане,

Outcome: dismissed