Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 вересня 2015 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду в м. Полтави від 07 квітня 2015 року. Вказувала, що мають трьох дітей, які знаходяться на її утриманні, а відповідач від виконання батьківських обов'язків ухиляється. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 26 лютого 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2015 року. Сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, вважає за можливе визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] виходячи з норм ч. 1 ст. 183 СК України у відповідній частці. При вирішенні питання про розмір аліментів судом враховується, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, в силу норм ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати особи. З цих підстав суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання кожного із дітей в розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial