Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась з вказаним позовом до Центрального районного суду м. Миколаєва та просила суд виключити з акту опису та арешту майна від 12 лютого 2015 року, пральну машинку INDESIT mod/ WISN 100 (csi) S/N 104130297. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що спірна пральна машинка належить їй на праві особистої власності, що підтверджується гарантійним талоном від 05.08.2011р., фіксальним чеком від 05.08.2011р. про придбання цієї речі. 12 лютого 2015 року державним виконавцем на підставі виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", за місцем проживання позивача був проведений опис майна. Державним виконавцем помилково була описана пральна машинка, яка належить позивачу. За таких обставин, посилаючись на те, що вказана пральна машинка належить на праві особистої власності позивачу у справі, а не [PERSON], позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача звернувся до суду з заявою, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив ухвалити рішення відповідно до наявних у справі доказів Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідно до гарантійного талону від 05.08.2011р. та фіксального чеку від 05.08.2011р. [PERSON] придбала пральну машинку INDESIT mod/ WISN 100 (csi) S/N 104130297. /а.с.3-4/ 12 лютого 2015 року Державним виконавцем ЦВ ДВС ММУЮ складено акт опису та арешту майна, до якого включено пральну машинку INDESIT mod/ WISN 100 (csi) S/N 104130297. /а.с.6/ Зазначений акт складено в рамках виконавчого провадження з примусового стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк заборгованості відповідно до рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 листопада 2014 року. Згідно ст.ст.319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved