Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ( переіменовано в АТ КБ "Приватбанк") (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08 листопада 2013 року у розмірі 87456 грн. 24 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 14200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 04 червня 2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 87456 грн. 24 коп., з яких 10135 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом, 6948 грн. 81 коп. - нараховано заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 65730 грн. 88 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 4140 грн. 77 коп. - процентна складова штрафу. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.08.2018 року призначене судове засідання з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявилася, в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до положень п. 1ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України, ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Як встановлено, 08 листопада 2013 року між ПАТ КБ" «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 14200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач станом на 04.06.2018 року не виконав. Відповідно розрахунку, заборгованість відповідача по кредиту становить 87456 грн. 24 коп., яка складається із заборгованості: 10135 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом, 6948, грн. 81 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 65730,88 грн. - нараховано пені, а також штраф 500 грн. (фіксована частина) та 4140,77 грн. (процентна складова). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 2003цс15). За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3\~ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч. 3\~ст. 551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, так як пеня це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання у подальшому, через що суд дійшов висновку, що сума пені підлягає зменшенню до заборгованості за кредитом 10135 грн. 78 коп. Так, як відповідач належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 27220,37 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 10135,78 грн., заборгованість відсотків за користування кредитом - 6948,81 грн., заборгованість за пенею - 10135,78 грн. В частині стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 4140,77 грн. (процентна складова), пені - 55595,10 грн. відмовити. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 548 грн. 41 коп. (27220 грн. 37 коп. х 1762 грн. 00 коп./87456 грн. 24 коп.).

Outcome: partial