Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на частку спадкового майна та усунення порушень права власності. В подальшому позов було уточнено. Позивач [PERSON] уточнила позов, а саме звернулася до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення прав осіб на частку в майні, яке належить на праві спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення компенсації. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що після смерті її чоловіка [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, вона успадкувала ? частину домоволодіння, яке в цілому складається з ? частки глинобитного, обкладеного цементною плиткою, ? частки камяного житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37. Після смерті рідного брата її чоловіка [PERSON], право власності (по 1/3 частці від ? частки домоволодіння) на підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, надвірних споруд: літньої кухні В, погрібу Г, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі № 1-2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37. Тривалий час [PERSON] та [PERSON] самостійно використовують вищевказане спадкове майно в особистих цілях, перешкоджають іншим власникам розпоряджатись та користуватись будинком. У зв'язку з відсутністю згоди між спадкоємцями - сторонами по справі, вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Неможливість спільного володіння та користування майном вона обґрунтовує недоброзичливими стосунками між співвласниками, що перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування. Вважає, що право власності на вищевказане домоволодіння є спільною частковою. Вона має право на володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності, а саме ? часткою. У зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не дають їй такої можливості, вважає, що вона має право надати іншим співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідну матеріальну компенсацію та припинити за рішенням суду на підставі позову інших власників від права на частку в спільному майні. Домоволодіння є неподільним, сумісне володіння та користування майном є неможливим, а таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам їх сім'ї. Тому просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, стягнувши з неї компенсацію вартості часток відповідачів. Визнати за нею\~ право приватної власності в цілому на домоволодіння під № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі та стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на її користь сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі та вказала, що нею від позивача [PERSON] отримано суму у розмірі 36 453,34 гривень в рахунок належної їй на праві 1/6 частки будинку 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі, що належить їй на праві спільної часткової власності. Претензій до [PERSON] не має, просить винести рішення, яким припинити її право власності на 1/6 частку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином, причини неявки суду не відомі. У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст.\~169\~ЦПК України та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача та його представника, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності представника відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в процесі розгляду справи уточнила (змінила) свої позовні вимоги. Відповідно до\~ст.31 ЦПК України\~крім прав та обов'язків, визначених у\~ст.27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Згідно ч.2\~ст.32 ЦПК України\~участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обовязки кількох відповідачів; 2) права і обовязки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обовязки. Проаналізувавши зазначені норми ЦПК України, суд вважає, що дана позовна заява правомірно змінена та змінені підстава та розмір позовних вимог, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 31 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи встановлено, що 25 серпня 2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 серпня 2001 року (запис № 1419), виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1-47, спадкоємцем спадкового майна, яке складається з: ? частки глинобитного, обкладеного цементною плиткою, ? частки камяного житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37 є позивач по справі - [PERSON], копія свідоцтва долучена до матеріалів справи. 26 жовтня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 жовтня 2009 року (запис № 1841), виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до заповіту від 17 квітня 2009 року, посвідченого нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2-2864, [PERSON], усе належне майно заповів відповідачам по справі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], копія заповіту долучена до матеріалів справи. За життя померлому [PERSON] належала ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37. Тобто відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] успадкували за заповітом по 1/3 частки від ? належної частки померлому [PERSON] домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37. А саме кожен з них став власником 1/6 частки зазначеного домоволодіння. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: - спільне володіння і користування майном є неможливим; - частка є незначною і не може бути виділена в натурі; - річ є неподільною; - таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON], мовою оригіналу: «…тривалий час [PERSON] та [PERSON] самостійно використовують вищевказане спадкове майно в особисти цілях, перешкоджають іншим власникам розпоряджатись та користуватись будинком. У зв'язку з відсутністю згоди між спадкоємцями - сторонами по справі, я змушена звернутись з даним позовом до суду. Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується недоброзичливими стосунками між співвласниками, що перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування…», тому суд приходить до висновку, що володіти та користуватися своєю частиною майна позивач [PERSON] не має можливості. Цей факт також підтверджується наданим актом від 07.07.2016, завіреного головою квартального комітету № 20 [PERSON], згідно якого, сусід [PERSON] підтвердив, що за адресою вул. Привільна, 37 у м. Кривому Розі переодично проживають [PERSON] та [PERSON], які чинять перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON], акт долучено до матеріалів справи. Зважаючи на той факт, що позивачу по справі [PERSON] належить ? частка домоволодіння, а кожному з відповідачів лише по 1/6 частки домоволодіння, суд вважає, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] є незначними порівняно з [PERSON]. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі і до вирішення спору за даною справою вже отримала грошову компенсацію за належну ії на праві сумісної власності 1/6 частку домоволодіння у розмірі 36\~453,34 гривень, даний факт підтверджується власноруч написаною заявою відповідачки, яка міститься в матеріалах справи. Тобто фактично розмір частки на домоволодіння позивача [PERSON] збільшився на 1/6 частку (1/2+1/6=2/3) Для вирішення питання, щодо можливості виділення часток в натурі кожному співвласнику домоволодіння, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/6 частки, судом була призначена судова будівельна-технічна експертиза, на вирішення якою поставлено ряд питань. Згідно до наданого висновку № 439-22 від 16 червня 2016 року наданого ТОВ «Бюро технічної інвентарізаціїта експертизи» щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: м . Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, встановлено, мовою оригіналу: «згідно державних [PERSON] В.2.2-15:2015, за технічними показниками, та з огляду на те, що житловий будинок не має окремих виходів та розмеженого користування будівлями та спорудами, виділити в натурі співвласникам по 1-6 частині житлового будинку з господарчими побудовами неможливо». Враховуючи наданий висновок, суд приходить до висновку що оспорюване домоволодіння є неподільним та виділ часток в натурі є неможливим. Вирішуючи питання, чи не завдасть припинення права власності на 1/6 частку домоволодіння, належних відповідачам [PERSON] та [PERSON] істотної шкоди їх інтересам та членам їх сім'ї, суд виходив з наступного. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно № 62320415 від 29.06.2016, [PERSON], на праві приватної власності 1/1, належить трикімнатна квартира 36, будинку 13 на м-ні 4 Зарічний у м. Кривому Розі, житловою площею 43, 5 кв.м., загальною площею 62,67 кв.м., копія довідки міститься в матеріалах справи. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно № 62317906 від 29.06.2016, [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3, трикімнатної квартири 68, будинку 27 на м-ні 4 Зарічний у м. Кривому Розі, житловою площею 38,4 кв.м., загальною площею 58,17 кв.м., копія довідки міститься в матеріалах справи. Суд, вважає, що відповідачі забезпечені власним житлом і припинення права власності на 1/6 частку домоволодіння, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, жодним чином не завдасть істотної шкоди ані їм, ані членам їх родин. Згідно з вимогами ч. ч. 4 і 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. У відповідності до приписів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Зміст права власності саме і складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна. У п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Із роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, присуджується грошова компенсація. Відповідно до звіту від 21 червня 2016 року про оцінку майна, а саме житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37 ринкова вартість об"єкта оцінки, визначена порівняльним підходом складає 218\~720,04 гривень. Математичним розрохунком сума грошової компенсації складатиме (1/2частка+1/6частка+1/6частка+1/6частка=218\~720,04гривень), а саме (109360,02гривень+36\~453,34гривень+36\~453,34гривень+36\~453,34гривень=218\~720,04гривень), тобто сплаті грошової компенсації за 1/6 частки домоволодіння підлягає сума в розмірі 36\~453,34 гривень. Позивач [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду № 37312066017442 в ТУ ДСА Дніпропетровської області МФО 820172, кошти в розмірі: -36\~453,34 гривні, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581967234.1 для відшкодування компенсації за 1/6 частині домоволодіння № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі для [PERSON], 09 грудгня [INFO], РНОКПП 266410535, -36\~453,34 гривні, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581972096.1 для відшкодування компенсації за 1/6 частині домоволодіння № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі для [PERSON], [INFO], РНОКПП 291090493, тому при задоволенні позову ці кошти підлягають стягненню на користь відповідачів. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що частка відповідачів в праві спільної власності є незначною, дане майно є неподільним, відносини між сторонами не дають можливості спільно ним користуватись, а в результаті отримання відповідачами компенсації за її частку в спільному з позивачами майні припинення права власності на цю частку не завдасть шкоди їх інтересам. Враховуючи, що відповідач [PERSON] вже отримала грошову компенсації за 1/6 частку домоволодіння, суд вважає, за необхідне в частині вимог щодо стягнення на її користь з позивача [PERSON] цієї компенсації відмовити. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується\~ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів в рівних частинах на користь [PERSON] сплачені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 551,21 гривень - по 183,70 гривень з кожного.

Outcome: partial