Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

27 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 539978,07 гривень, забезпечену договором поруки від 02 квітня 2007 року та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/869-Н від 02 квітня 2007 року відповідачу-1 надано кредит у розмірі 40000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Договором, де останній зобов`язався повернути кредит до 20 березня 2037 року. Станом на дату звернення з позовом відповідач-1 зобовязання за кредитним договором не виконує, а саме не сплачує нараховані відсотки за користування кредитом та \~станом на 18 жовтня 2013 \~року заборгованість за кредитним договором складає 67\~ 556,37 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 539\~ 978,07 гривень, \~яка \~складається з наступного: заборгованості за сумою кредиту 37\~ 779,08 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 301\~ 968,19 гривень;\~заборгованості по процентам 22\~ 925,53 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 183\~ 243,76 гривень; пені за несвоєчасне погашення заборгованості 2\~ 851,76 доларів США, \~що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 22\~ 794,12 гривень; штрафу за невиконання зобовязань за Кредитним договором 4\~ 000,00 доларів США, \~що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 31\~ 972,00 гривень. Вказує, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/869-Н від 02 квітня 2007 року укладено договір поруки \~від 02 квітня 2007, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Позивачем 10 грудня 2013 року на адресу відповідача-1, відповідача-2 направлено досудові вимоги, згідно яких позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла, а тому вважає за необхідне заявити вимоги про солідарне стягнення боргу з відповідачів. [PERSON], заперечуючи проти задоволення первісного позову звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати договір поруки від 02 квітня 2007 року, укладений між нею та ПАТ «КБ «Надра» припиненим. В обґрунтування зустрічного позову вказала, що з часу порушення основним боржником зобов`язання перед позивачем до моменту пред`явлення позову жодних вимог до неї позивачем не заявлялося. Договір поруки не містить іншого строку закінчення його дії, ніж до повного його виконання. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила відмовити в задоволенні зустрічного позову, вказуючи на наявність підстав для солідарного стягнення з боржника та поручителя суми боргу. У судове засідання 15 березня 2017 року представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що первісну позовні вимоги підтримує \~в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні зустрічного позову та про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову в частині солідарного стягнення з відповідача-2 боргу відповідача-1. У судове засідання 15 березня 2017 року не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що зустрічні позовні вимоги підтримує \~в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні первісного позову в частині солідарного стягнення з відповідача-2 суми боргу та про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши \~матеріали \~справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № 8/2007/840-К/869-Н (надалі - Кредит), згідно якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 40\~000,00 доларів США \~в порядку та на умовах, визначених Договором на цільове використання шляхом проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 02 квітня 2007 року, укладений між відповідачем-1 та [PERSON], згідно якого відповідач-1 придбав у власність нерухоме майно-квартиру № 67, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, буд. 25, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, сплачуючи відсотки за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних з терміном погашення - до 20 березня 2037 року. Виконання обов`язків позивача перед відповідачем-1 за договором підтверджується наданою суду заявою на видачу готівки № 452 від 02 квітня 2007 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/869-Н від \~02 квітня 2007 року \~укладено договір поруки від 02 квітня 2007 між банком та відповідачем-2 згідно з яким відповідач-2 поручилася перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Договором поруки визначено, що Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязання за Кредитним договором. У разі порушення Боржником виконання зобовязання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобовязання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором Поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Дія Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконання Поручителем своїх зобов`язань, згідно умов Договору поруки. В порушення умов кредитного договору, відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого відповідно до розрахунку позивача, станом на 18 жовтня 2013 року за відповідачем-1 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 67\~556,37 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 539\~ 978,07 гривень, яка складається з наступного: \~ -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованості за сумою кредиту 37\~ 779,08 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 301\~ 968,19 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованості по процентам 22\~ 925,53 доларів США, що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 183\~ 243,76 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пені за несвоєчасне погашення заборгованості 2\~ 851,76 доларів США, \~що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 22\~ 794,12 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~штрафу за невиконання зобовязань за Кредитним договором 4\~ 000,00 доларів США, \~що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 31\~ 972,00 гривень. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник \~зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається, що в Кредитному договорі № 8/2007/840-К/869-Н від 02 квітня 2007 року та в договорі поруки від 02 квітня 2007 року строк виконання основного зобов'язання визначений - до 20 березня 2037 року. Водночас, пунктом 4.2.3 Кредитного договору передбачено, що банк має право дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Така-ж умова передбачена і в п.2.8 Договору поруки від 02 квітня 2007 року. За таких обставин, з урахуванням доказів на підтвердження невиконання відповідачем-1 своїх обов`язків за договором, реалізації позивачем права на дострокове повернення кредиту, з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача-1 на користь позивача заборгованості за договором по кредиту, процентам та пені на сумі 508 006,07 грн. Водночас, суд вважає необґрунтованим позивачем нарахування штрафу за невиконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 4\~000,00 доларів США, \~що\~ у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 31\~972,00 гривень, з наступних підстав. Відповідно до\~ ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 5.2. Кредитного договору, у разі прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У відповідності до п. 5.3. Кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок. Однак, позивач не зазначає та з матеріалів справи не вбачається у чому саме виявилося порушення відповідачем вимог п. 4.3. Кредитного договору та чи мало воно місце. До того ж, позивач вказує лише на єдине порушення відповідачем вимог кредитного договору несвоєчасне погашення кредиту та процентів за ним, а вказаний пункт 4.3. Договору (окрім п.п. 4.3.3., який згідно п. 5.3. Договору не застосовується при нарахуванні штрафних санкцій за цим пунктом), взагалі цього не стосується. Що ж до п.п. 4.3.2. Кредитного договору, який зобов'язує відповідача «Суворо дотримуватися положень цього Договору, а також Договору іпотеки, визначеного п. 2.1. цього Договору»», то вказаний пункт, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також на те, що позивачем не доведено інше, може поширюватися лише на порушення відповідачем вимог щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за ним. Але ж цивільно-правова відповідальність за вказане порушення передбачена п. 5.2. Кредитного договору у вигляді стягнення пені за прострочення Позичальником строку сплати платежів з погашення кредиту та процентів. Отже, позивач фактично просить стягнути як пеню, так і штраф за одне і те ж порушення умов Договору. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає вимоги щодо визначення (нарахування) позивачем заборгованості у вигляді штрафу у розмірі 4\~000,00 доларів США, що\~у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 31\~ 972,00 гривень, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи позов в частині солідарного стягнення з відповідача-2 суми заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У відповідності до п.2.2 Договору Поруки, поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по Договору не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання Позичальником Зобов`язань і необхідності їх виконання поручителем. Повідомлення, що направляється Кредитором Поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана в договору) чи надано особисто поручителю.(п.2.4 Договору поруки). Матеріали справи містять копії належним чином складених досудових вимог, адресованих відповідачам від 10 грудня 2013 року, згідно з якими позивач повідомляв відповідачів про наявність заборгованості, порушення умов договору та просив сплатити суму заборгованості, що виникла. Водночас, належних доказів направлення та вручення означених вимог відповідачам суду на відповідний запит не надано. Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення або вручення поручителю вимог про сплату боргу, строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором не настав, суд вважає позовні вимоги, заявлені до поручителя такими, що заявлені передчасно, і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Також не підлягають задоволенню і вимоги зустрічного позову про припинення поруки, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати, з якої відповідачу-2 стало відомо про порушення позичальником-відповідачем-2 зобов`язань за договором, а отже і дати, яка б давала суду можливість дійти висновку про початок строку виконання зобов`язань поручителя за договором поруки, а тому і підстав для визнання договору припиненим через положення частини четвертої статті 559 ЦК України суд не вбачає. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору \~в сумі \~3441,00 \~гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 \~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню відповідача-1 на користь позивача. З урахуванням викладено,

Outcome: partial