Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, в якому просить суд визнати за нею право власності на 3/8 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 26, 8 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до неї, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності - задоволено. Припинено право спільної часткової власності та власності [PERSON] на 3/8 частки у спільному майні, а саме: квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із отриманням компенсації. Припинено право спільної часткової власності та власності [PERSON] на 5403/8000 частки у спільному майні, а саме: квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із отриманням компенсації. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків, у тому числі на спірну в цьому позові частину квартири за відповідачем по цій справі. Згідно із звітами про оцінку майна, вартість квартир станом на момент подання позову складає: квартири [ADDRESS] загальна вартість 419 685 грн, вартість 2597/8000 часток [PERSON] 136240 грн.; квартири [ADDRESS] загальна вартість 503 040 грн, вартість 3/8 часток [PERSON] , - 188 640 грн. Позивачем внесено на судовий депозит суму в розмірі 94805,00 грн. Під час судового розгляду справи встановлено, що частка квартири [ADDRESS] , яка належала позивачу та складає 5403/8000. Згідно Звіту про незалежну оцінку майна, оціночна вартість об`єкта - квартири [ADDRESS] складає 41968 грн., оціночна вартість 2597/8000 часток об`єкта оцінки складає 136240,00 грн. Тобто, вартість її частки у вказаній квартирі складає 283445,00 грн. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, оціночна вартість об' оцінки - квартири [ADDRESS] складає 503040,00 грн., оціночна вартість 3/8 часток об`єкта оцінки складає 188640,00. Вартість частки [PERSON] у вказаній квартирі складає 188640,00 грн. Отже, грошова компенсація вартості належної позивачу 5403/8000 частки квартири [ADDRESS] складає 94805, 00 грн. (283445 грн.- 188640 грн.) Таким чином припинено право спільної часткової власності та власності відповідача за цим позовом на 3/8 частки у спільному майні: квартирі [ADDRESS] у зв`язку з отриманням компенсації. Таким чином ці 3/8 частки зазначеної квартири залишаються за нею, у зв`язку з врахуванням вартості за частку квартири [ADDRESS] при визначенні компенсації. Однак, зареєструвати цю частину квартири передбаченим Законом порядку позивач позбавлена можливості, в зв`язку з відсутністю в рішенні суду зазначення щодо залишення цієї квартири за позивачем. В департаменті реєстрації було повідомлено про можливість реєстрації права власності на частину вищевказаної квартири лише після визнання права власності за рішенням суду. Оскільки за рішенням суду отримана компенсація з врахуванням цієї частки квартири і зазначено припинення права спільної часткової власності та власності відповідача за цим позовом, ця квартира та відповідно вказана її частка залишається за позивачем. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2016 року (справа 645/7037/15ц, провадження 2/645/244/16) частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до Об`єднання житлових кооперативів «ЕКРАН», [PERSON] про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом, 3-тя особа 12-та Харківська державна нотаріальна контора. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 3/8 частин квартири [ADDRESS] , та на 2597/8000 частин квартири [ADDRESS] . Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Об`єднання житлових кооперативів «ЕКРАН» про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом, 3-тя особа 12-та Харківська державна нотаріальна контора, - задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1 / 4 частину квартири [ADDRESS] , та на 1403/4000 частин квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 3 / 8 частин квартири [ADDRESS] , та на 2597/8000 частин квартири [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2019 року (справа 645/3634/19 провадження 2/645/1521/19) задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності. Припинено право спільної часткової власності та власності [PERSON] на 3/8 частки у спільному майні, а саме: квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із отриманням компенсації. Припинено право спільної часткової власності та власності [PERSON] на 5403/8000 частки у спільному майні, а саме: квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із отриманням компенсації. Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 5403/8000 частки квартири [ADDRESS] , присудивши на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості належної їй 5403/8000 частки квартири [ADDRESS] у розмірі 94 805 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот п`ять) гривень, внесені [PERSON] на депозитний рахунок Фрунзенського районного суду м. Харкова № 37318098006674, код отримувача 26281249, код банку отримувача: 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, згідно квитанції від 01.06.2019 року № 0.0.1370076381.1.Стягнуто із [PERSON] , на користь [PERSON] судові витрати: судовий збір в розмірі 4 371,25 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 3 200,00 гривень. Рішення набрало законної сили. Згідно із звітами про оцінку майна, вартість квартир станом на момент подання позову складає: квартири [ADDRESS] загальна вартість 419 685 грн, вартість 2597/8000 часток [PERSON] 136240 грн.; квартири [ADDRESS] загальна вартість 503 040 грн, вартість 3/8 часток [PERSON] , - 188 640 грн. Позивачем внесено на судовий депозит суму в розмірі 94805,00 грн. Під час судового розгляду справи встановлено, що частка квартири [ADDRESS] , яка належала позивачу та складає 5403/8000. Згідно Звіту про незалежну оцінку майна, оціночна вартість об`єкта - квартири [ADDRESS] складає 41968 грн., оціночна вартість 2597/8000 часток об`єкта оцінки складає 136240,00 грн. Тобто, вартість її частки у вказаній квартирі складає 283445,00 грн. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, оціночна вартість об' оцінки - квартири [ADDRESS] складає 503040,00 грн., оціночна вартість 3/8 часток об`єкта оцінки складає 188640,00. Вартість частки [PERSON] у вказаній квартирі складає 188640,00 грн. Отже, грошова компенсація вартості належної позивачу 5403/8000 частки квартири [ADDRESS] складає 94805, 00 грн. (283445 грн.- 188640 грн.). Таким чином припинено право спільної часткової власності та власності відповідача за цим позовом на 3/8 частки у спільному майні: квартирі [ADDRESS] у зв`язку з отриманням компенсації. Таким чином ці 3/8 частки зазначеної квартири залишаються за нею, у зв`язку з врахуванням вартості за частку квартири [ADDRESS] при визначенні компенсації. Однак, зареєструвати цю частину квартири передбаченим Законом порядку позивач позбавлена можливості, в зв`язку з відсутністю в рішенні суду зазначення щодо залишення цієї квартири за позивачем, що підтверджуються відповідними рішеннями державного реєстратора. Оскільки за рішенням суду отримана компенсація з врахуванням частки спірної квартири і зазначено припинення права спільної часткової власності та власності відповідача за цим позовом, ця квартира та відповідно вказана її частка залишається за позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved