Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

25.05.2015 року прокурор Татарбунарського району Одеської області звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 22 серпня 2014 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 30.09.2013 року по 17.10.2013 року, вартість лікування склала, згідно даних КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня», 5 525,64 грн. Відшкодовувати витрати закладу охорони здоровя, фінансування якого проводиться із державного бюджету, має особа винна в скоєнні злочину, а тому, прокурор, виступаючи в даному випадку в інтересах держави, просив стягнути з відповідача вказану суму затрат на лікування потерпілого на користь фінансового управління Татарбунарської районної державної адміністрації, яким проводиться фінансування лікувального закладу. Прокурор позовну заяву підтримав та просив стягнути з відповідача на користь фінансового управління Татарбунарської районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 5 525,64 грн. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.12-13), заяв про причину неявки до суду та можливість розгляду справи у його відсутності суду не надав, тому суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вироку Татарбунарського районного суду від 22.08.2014 року (а.с 3-4), [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Судом встановлено, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Татарбунарської центральної районної лікарні з 30.09.2013 року по 17.10.2013 року, всього знаходився в лікарні 18 ліжко/днів та витрати понесені центральною районною лікарнею на його лікування склали 5525,64 грн., що підтверджується довідкою № 832 від 21.04.2015 року (а.с.5) . Згідно ст.93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину,за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 6, статтями 7, 7-2, 8, 9 і 10 цього Кодексу. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що спричинили збиток. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз.2 п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], фінансове управління Татарбунарської районної державної адміністрації, із бюджету якого проводиться фінансування КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» понесло витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача [PERSON] За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь фінансового управління Татарбунарської районної державної адміністрації витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину на загальну суму 5 525,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved