Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

10.08.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.06.2015 року між ним та відповідачкою у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин неможливе, на теперішній час вони проживають окремо один від одного, ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, примирення між ними неможливе. Позивач зазначає, що майнових спорів між ними немає, як не має спору щодо витрат на утримання дитини, що врегульовано Договором між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 22.07.2020 року. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року у цивільній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.10.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 20.06.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 20.06.2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 412 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного життя вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.06.2016 року Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 720. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені. Подружнє життя сторін не склалося, подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин між ними неможливе, на теперішній час вони проживають окремо один від одного, примирення між ними неможливе. Майнових спорів між сторонами немає, як немає спору щодо витрат на утримання дитини, що врегульовано укладеним Договором між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 22.07.2020 року. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, а навпаки сторони надали суду заяви про розірвання між ними шлюбу, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved