Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді франшизи в сумі 1000,00 грн. та 1500,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що у травні 2018 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль та завдано матеріальної шкоди на суму 7786,30 грн. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яке сплатило позивачу суму страхового відшкодування, з урахуванням розміру франшизи передбаченого полісом, у сумі 6786,30 грн. Позивач зазначає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу недоплачені кошти у вигляді франшизи та відшкодувати моральну шкоду завдану у зв'язку з пошкодженням належного позивачу майна. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала /а.с. 27/. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року, 02.05.2018 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. А.Ахматової, 14-Б, з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «Ravon-R2» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Smart Fortwo», д.н.з. [NUMBER] /а.с.5/, який належить на праві власності позивачу /а.с.6/. Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 008281894, відповідного до якого ліміт за шкоду завдану майну становить 100 000,00 грн, а франшиза 1 000,00 грн. /а.с. 8/. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнало розмір страхової суми по події від 02.05.2018 року у розмірі 6 786,30 грн. та сплатило вказану суму на рахунок позивача, що підтверджуються направленим на адресу позивача повідомленням про виплату від 16.07.2018 року за № 160718-01087/к/цв /а.с.7/. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а згідно ст. 36.6 цього ж Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Оскільки, страхова компанія відповідача відшкодувала позивачу матеріальні збитки з урахуванням розміру франшизи, то суд вважає, що позивач отримав право регресу до відповідача в розмірі франшизи, а саме в сумі 1000,00 грн. За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved