Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача в відшкодування матеріальної шкоди 23 652,1 гривень, судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля «Фольксваген» р.н. [NUMBER]. 02.05.2018 року о 14-10 годин третя особа [PERSON], будучи посадовою особою Комунального ремонтно-будівельного підприємства «Зеленбуд», відповідальною за виконання робіт, пов'язаних з утриманням вулиць, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, не прийняла своєчасні заходи для заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху, а саме : не вжила заходів щодо огородження попереджувальними дорожніми знаками місця проведення робіт із кронування дерев по вул. Магістральній 88 в м. Запоріжжі, внаслідок чого частина дерева впала на проїзну частину та пошкодила транспортний засіб «Фольксваген» р.н. [NUMBER] під його керуванням та транспортний засіб «Фольксваген» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яким була заподіяна матеріальна шкода, чим порушила вимоги п.1.5 ПДР України та ст.12 ЗУ «Про дорожній рух». Оскільки третя особа під час завдання йому шкоди працювала у відповідача , внаслідок порушення нею ПДР України під час виконання трудових (службових) обов'язків була спричинена шкода його автомобілю, вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2018 року по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . 22 жовтня 2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково в сумі 20 067,64 гривень згідно звіту дослідження автотовароведа [PERSON] за № 286 від 08.06.2018р.. У вступному слові позивач позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов визнала частково в сумі 20 067,64 гривень з підстав викладених у відзиві. Третя особа позов визнала частково, підтримавши позицію представника відповідача. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль VOLKSWAGEN, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2018 року у справі 337/1930/18 встановлено , що 02.05.2018 р.о 14.10 год. [PERSON]. ,будучи посадовою особою, відповідальною за виконання робіт,пов"язаних з утриманням вулиць,що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, не прийняла своєчасні заходи для заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху, а саме не вжила заходів щодо огородження попереджувальними дорожніми знаками місця проведення робіт із кронування дерев по вул. Магістральній 88 в м.Запоріжжі, внаслідок чого частина дерева впала на проїзну частину та пошкодила транспортний засіб «Фольксваген» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортний засіб «Фольксваген» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ,яким заподіяна матеріальна шкода, чим порушила вимоги п.1.5 ПДР України та ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух». Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] як посадова особа КРБП «Зеленбуд», яка згідно посадових інструкцій відповідає за належне виконання виробничих завдань та несе відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди,не вжила усіх необхідних та своєчасних заходів щодо огородження небезпечної ділянки проїзної частини або обмеження руху під час виникнення перешкоди для руху у вигляді падіння на проїзну частину спиляних дерев, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини заподіяння шкоди позивачу падінням дерева на автомобіль , зокрема щодо винуватості [PERSON] , як посадової особи Комунального ремонтно-будівельного підприємства «Зеленбуд», під час виконання трудових обов»язків, не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Відповідно до ч.3 ст.12 Закон України«Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт,експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані:забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виконанні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; виявляти аварійно - небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначити дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. За загальними правилами відшкодування шкоди, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.3 ст.12 Закон України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт,експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд,зобов'язані:забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виконанні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; виявляти аварійно - небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначити дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Таким чином встановлені судом фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини, дають суду підстави дійти до висновку, що саме на Комунальне ремонтно-будівельне підприємство «Зеленбуд» покладено обов"язок відшкодувати матеріальну шкоду [PERSON] завдану [PERSON] під час виконання нею своїх трудових обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В матеріалах справи наявний звіт автотоварознавчого дослідження № 71 від 23 травня 2018 року, у відповідності до якого матеріальний збиток, заподіяний [PERSON] пошкодженням автомобіля, становить : 11 426,05 гривень вартість відновлювального ремонту, 11 426,05 гривень величина втрати товарної вартості, а всього 22 852,1 гривень. В свою чергу відповідачем надано суду звіт автотоварознавчого дослідження за № 286 від 08.06.2018 року, у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] VOLKSWAGEN, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] складає -10 033,82 гривень , величина втрати товарної вартості - 10 033,82 гривень, а загальна сума матеріального збитку складає 20 067,64 гривень. З наданих висновків вбачається, що різниця визначення суми матеріальної шкоди , зазначеної у звітах, виникла через те, що у протоколі огляду транспортного засобу від 15.05.2018 року наданому позивачем зазначено, що деформація капоту складає 30 Х 10 см. В свою чергу, при проведенні огляду 07.06.2018 року оцінювачем встановлено, що деформація капоту складає 10 Х 10 см. Обидва протоколи огляду від 15.05.2018 року та 07.06.2018 року підписані [PERSON] та представником відповідача , які до них не внесли жодних зауважень . При цьому, в судовому засіданні позивач пояснив, що після первинного огляду він транспортний засіб не ремонтував, у зв"язку з чим зазначений різний розмір деформації капоту, йому невідомо, однак він був присутній при огляді 07.06.2018 року, і погодився з даними зазначеними в протоколі огляду. Враховуючи вищевикладене , оскільки позивачем не надано допустимих доказів на спростування позиції відповідача щодо меншого розміру деформації капоту транспортного засобу , суд вважає, що після пошкодження транспортного засобу , на ньому дійсно виникли механічні пошкодження, і вважає доведеним, що деформація капоту складає 10Х10 см, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума матеріального збитку 20 067,64 гривень, яка визначена у звіті автотоварознавчого дослідження за № 286 від 08.06.2018 року. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень 00 копійок , витрати на проведення оцінки транспортного засобу 800 гривень 00 копійок , судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial