Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа-Московський ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Департамент реєстрації Харківської міської ради про змінення способу стягнення виконання рішення суду та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона була вимушена звернутись до суду з питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, так як батько дитини - відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, судом з даного приводу було винесено рішення суду про стягнення аліментів, однак, вказане рішення суду не виконано, у звязку з чим за відповідачем по справі утворилась заборгованості по аліментам, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з*явились, позов підтримали, просили його задовольнити, справу розглядати за їхньою відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день слухання по справі був повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. 3-ті особи: Московський ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області та Департамент реєстрації Харківської міської ради надали суду заяву про розгляд справи на розсуд суду. Суд, дослідив надані докази в їх сукупності вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 1987 по 2008 роки, позивач перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON]. Від даного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. 10 квітня 2008 року шлюб між подружжям було розірвано, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 335. Довготривалий час відповідач працює за кордоном, матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надавав. Позивач звернулась до суду щодо стягнення аліментів на утримання сина. Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення суду від 19.08.2008 року, відповідно якого стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.05.2008 р., до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 05.04.2012 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №320677239, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3378, виданого 14.03.2012 Московського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідачем суми заборгованості по аліментам сплачено не було. Державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON], згідно якого, заборгованість боржника по аліментам складає 47593,43 грн. 11.02.2016 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яке набрало законної сили 23.03.2016 року та відповідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню від суми заборгованості несплачених аліментів в розмірі 250000 грн. та суму судового збору у сумі 2500 грн. Позивачкою на примусове виконання рішення від 11.02.2016р, було отримано два виконавчих листа Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2016р про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми заборгованості несплачених аліментів в розмірі 250000 грн. та судового збору у сумі 2500 грн. Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», загальна сума боргу по трьом виконавчим провадженням, які обєднані в зведене виконавче провадження склала 300 093,43 коп. 43 коп. Відповідач на даний час знаходиться за кордоном, борг по виплаті аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів не погашає. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності\~\~ двох\~\~ або\~ більше\~ осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна проводиться звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Єдиним майном відповідача в Україні, за рахунок якого може бути погашена сума боргу є 1/3 частина двокімнатної ізольованої квартири, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (раніше пр.. 50 років ВЛКСМ)[ADDRESS], житловою площею 21,7 кв.м. (14,1 кв.м та 7,6 кв.м.) загальною площею 37,4 кв.м., що належить відповідачу на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 2006 р., виданого Відділом приватизації житлового фонду Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий № П-5-68724. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015 року визначено, що [PERSON], [INFO] (ІПН: [NUMBER]) належить на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] (раніше пр.. 50 років ВЛКСМ) у м. Харків. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.2006 р., співвласниками зазначеної квартири, а саме, 2/3 її частини, є [PERSON] та син - [PERSON] Згідно статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є : 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника певних предметів, зазначених рішенням; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Однак, визначені заходи примусового виконання рішень не є вичерпними. Ними можуть бути також інші заходи в залежності від застосованих у рішенні заходів захисту цивільних прав, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами України. Ці заходи свідчать, що обєктом стягнення в основному виступає майно боржника (в тому числі за рішеннями немайнового характеру). Процесуальний порядок застосування примусових заходів звернення стягнення на майно боржника, на заробітну плату (заробіток, доходи, пенсію, стипендію), порядок вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні, застосування інших заходів, передбачених рішенням, за яким боржник зобовязаний особисто виконати певні дії або утриматися від їх вчинення (про поновлення на роботі, про відібрання дитини, виселення і вселення, примусовий обмін і інші.) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження». У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем. Для визначення вартості майна, що належить [PERSON], ТОВ «Юридична фірма «Юрісперітус» (сертифікат субєкта оціночної діяльності виданий ФДМУ №17234/14 від 27.11.2014р.), визначена оціночна вартість квартири загальною площею 37,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків,, просп. Ювілейний (Пятдесятиріччя ВЛКСМ). Так, оціночна вартість вартості на дату оцінки склала 889571 грн.. 00 коп., без ПДВ, оціночна вартість 1/3 частини квартири на дату оцінку склала 296523 грн.. 67 коп., без ПДВ, відповідно звіту про незалежну оцінку майна від 02.02.2017 року. Згідно ст. 317 ч.\~\~1 ЦК України власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 373 ЦПК, ч. 1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, або самі сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 351 ЦПК зміна способу і порядку виконання рішення допускається у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Outcome: approved