Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 15 липня 2013 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей. На даний час сторони проживають окремо і відносини між ними припинені. Рішенням Корецького районного суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання старшого сина, коштів на утримання дочки відповідач не надає і ніяк не допомагає. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач змушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Також просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але до суду подала заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Заяв про причини неявки, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю та по справі можливе ухвалення заочного рішення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2013 року між сторонами 15.07.2013 року укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Даничівської сільської ради Корецького району Рівненській області, актовий запис №2. Під час спільного проживання у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.08.2014 року) та дочка - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.01.2017 року). Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст.182 СК України враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ \~Сам факт звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, є доказом того, що відповідач належним чином не виконує свого обов"язку по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оскільки, сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх стосунків, сім`я існує формально, діти проживають разом з матір`ю та потребуть матеріального забезпечення, суд вважає за необхідне позов задоволити.

Outcome: approved