Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] Позивач вказує на те, що у її власності знаходиться 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І. В. 22.07.1994 р. за реєстровим номером № 2-2252, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10862563 від 06.06.2006 року. 06.09.2011 року позивач зареєструвала у своєму житловому будинку [PERSON], проте він жодного дня у ньому не мешкав. У даному будинку мешкає позивач та її донька [PERSON] Відповідач не проживає у даному будинку, особистих речей відповідача не знаходиться. З вини відповідача позивач не може скористатися правом власника. Позивач подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Відповідач до суду не зявився двічі був належним чином повідомлені про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І. В. 22.07.1994 р. за реєстровим номером № 2-2252, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10862563 від 06.06.2006 року є власником 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.9,10). Відповідач в даній квартирі зареєстрований, але з 2011 року фактично не мешкає. (а.с.11-13). Особистих речей відповідача в будинку позивача не має. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування його майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved