Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі, але не проживає в ній з 2010 року, після. Місце знаходження відповідача, позивачу не відоме. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача, як власника, оскільки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг та оформленням субсидії. В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява від 22.01.2020 р. про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява від 15.01.2020 р. про розгляд справи ща його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.09.2015 р., що зареєстровано в реєстрі за №5-457 та свідоцтвом про право власності від 28.09.2015 р. що зареєстровано в реєстрі за №5-456. (а.с.6,7) Та відповідно витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.09.2015 р. №44673461 (а.с.8) Реєстрація відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України від 24.10.2019 року (а.с.21), та довідкою про склад сім`ї № 81053 від 15.06.2018 р. (а.с.12) 31.01.2019 р. та 08.07.2019 р. складено акти, які завірені представником ОСББ «Небесна сотня 24» про те, що в квартирі [ADDRESS] - [PERSON] , зареєстрований, але не проживає. (а.с.10,11) Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в квартирі позивача створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад один рік. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України. У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved