Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

18.02.2021 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] , [PERSON] заборгованості у розмірі 14820,21 грн. за кредитним договором № б/н від 22.09.2008. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2008 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 22.09.2008 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складає між ним та Банком договір про налання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмрі, що виизначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надно у користування кредитну картку. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. Виника заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять в тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. 11.11.2020 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 22.09.2008 року становить 14820,21 грн., з них: 2711,53 грн. - заборгованість за тілом кредита; 4790,69 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 7317,99 грн. нарахована пеня. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів з метою повернення виплачених коштів за договором кредиту, які були отримані [PERSON] та у встановленому договором порядку не повернуті. У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно та своєчасно. Представник позивача клопотав про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі без повідомлення причин, повідомлені належно підтверджено рекомендованим листом про вручення № 1950202727753 ( [PERSON] ), № 1950202727710 ( [PERSON] ), заяв (клопотань) не надходило. Відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду, відповідачі не надали. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи. Розгляд цивільної справи, за відсутності сторін, здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в справі матеріалами. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається [PERSON] 22.09.2008 року отримав кредит від ПАТ КБ "ПриватБанк" у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з запропонованими позивачем "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" складають між ним та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. Свої зобов'язання [PERSON] належним чином не виконав та кредит своєчасно не повернув, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів. Як вбачається з свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис № 06 від 26.02.2018 року, орган державної реєстрації Виконавчий комітет Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області. Станом на день смерті за кредитним договором № б/н від 22.09.2008 року наявна заборгованість в розмірі 14820,21 грн., з них: 2711,53 грн. - заборгованість за тілом кредита; 4790,69 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 7317,99 грн. нарахована пеня. Згідно листа завідуючої Городищенською нотаріальною контрою Бідна М.О. від 18.03.2021 після померлого [PERSON] в Городищенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу за № 110/2018 за заявою дружини померлого [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину на 18.03.2021 року по даній спадковій справі не видавалися. При зверненні спадкоємців до нотаріальної контори їм буде повідомлено про вимогу банку. 18.06.2020 АТ КБ "ПриватБанк" до Городищенської державної нотаріальної контори направив претензію кредитора. 11.11.2020 АТ КБ "ПриватБанк" направив до [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) лист-претензцію, які на час подачі позову до суду залишені без виконання. При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідачі у встановленому законом порядку з повідомленням про прийняття спадщини не звертався, більше того сам позивач направляв відповідачам лист-претензію щодо погашення суми заборгованості, які залишилися проігнорованими, повернення боргу спадкодавця відповідачі не здійснюють, а тому у позивача наявні достатні підстави для звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 18.09.2019 по справі №640/6274/16-ц, відповідно до якої ВС вказує, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця. Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті 1269 ЦК України). За обставин цієї справи позивач звернувся до нотаріуса із претензією до спадкоємців боржника (в даному випадку це відповідачі) у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, а тому відповідачі відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, в разі їх обґрунтованості, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вказані правові висновки зазначено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц. У зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті (ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України). За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Проаналізувавши надані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Outcome: approved