Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачем до суду подано позовну заяву до [PERSON], відповідно до якої позивач просила поділити спільне сумісне майно подружжя шляхом виділення їй у власність квартири [ADDRESS] та автомобіль марки «Mitsubishi colt» 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; виділити відповідачу у власність квартиру [ADDRESS], автомобіль марки «Kia Picanto» 2011 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. В позовній заяві зазначає, що з 20.09.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. У зв'язку із тим, що сімейне життя між сторонами не склалося, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року шлюб було розірвано. За час шлюбу за спільні кошти подружжя було набуте наступне майно: - квартира [ADDRESS]; - квартиру [ADDRESS]; - автомобіль марки «Kia Picanto» 2011 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; - автомобіль «Mitsubishi colt» 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Вказане майно було придбано подружжям [PERSON] за спільні кошти в період шлюбу. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку поділити спільне майно подружжя набуте за час шлюбу, позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Надав суду заяву від 24.09.2015 року, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов [PERSON] задовольнити. Також просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно матеріалів справи, 20.09.2003 року сторони уклали шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 20 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстровано в реєстрі за №9100, [PERSON] купив (прийняв у власність) квартиру [ADDRESS] (а.с.12) Згідно реєстраційного посвідчення [NUMBER] Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Русанюком З.З. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.08.2008 р., р.№9100 та записано в реєстрову книгу за №470-254 за реєстровим № 44890 29 серпня 2008 року. (а.с.14) Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстровано в реєстрі за № 6777, [PERSON] купив (прийняв у власність) квартиру [ADDRESS] Зазначена в договорі квартира [ADDRESS] 15 вересня 2005 року зареєстрована в Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної власності за [PERSON], записано в у реєстрову книгу за №290-252, за реєстровим № 9794. (а.с. 15,16) Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Kia Picanto», 2011 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] 11.08.2011 року було зареєстровано на праві власності за [PERSON] (а.с.18) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Mitsubishi Colt», 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], 17.07.2007 було зареєстровано на праві власності за [PERSON] (а.с.18) Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Постановою Пленуму Верхового Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз"яснено судам, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою, до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів, що бути особистою власністю кожного з них. Отже, набуде під час шлюбу майно є спільною сумісною власністю сторін, на яке сторони мають рівні права. Сторони обрали та погодили варіант поділу майна. Зважаючи на викладене, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить вимогам закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість даних вимог.

Outcome: approved