overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь боргу за договором позики у сумі 3600 дол. США, відсотків у сумі 1260 дол. США та сплаченого судового збору в сумі 1275 грн. в перерахунку на національну валюту на день здійснення платежу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 27 листопада 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей в сумі 3600 дол. США зі сплатою семи відсотків в місяць за користування коштами. На підтвердження укладення договору позики позичальником була надана відповідна розписка та в подальшому нотаріально посвідчена заява щодо підтвердження отримання коштів. Відповідач зобов'язувався повернути кошти до 20 грудня 2017 року. Проте, своє зобов'язання не виконав і кошти не повернув. На даний час основний борг відповідача становить 3600 дол. США, а також 1200 дол. США відсотки за користування коштами. В судове засідання позивач не з'явився. Представником позивача подано суду заяву у якій він просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. Заява про відкладення розгляду справи не надходила. Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 3600 дол. США про, що свідчить написана відповідачем розписка. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору позики відповідач забов"язувався повернути позику до 20 грудня 2017 року. Проте свого зобов"язання він не виконав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану основну суму боргу. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з наданої відповідачем розписки про отримання коштів та нотаріально посвідченої заяви позика надавалася зі сплатою 7 відсотків за користування коштами. З розрахунку поданого позивачем, який суд вважає проведеним вірно, вбачається що відсотки за користування коштами становлять 1260 дол. США. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1275 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме : квартира [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку з даної квартири [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, що стверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченого 20 серпня 2014 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О.. На даний час, в належній йому квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON], реєстрація відповідача перешкоджає йому у повноцінному користуванні своєю власністю. Просить усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку за даною адресою - [PERSON]. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Беручи до уваги заяву представника позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року зареєстрованого в реєстрі за №1898 позивач [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2014 року, індексний номер [NUMBER] власником квартиру [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки виданої "І.Т.В.Сервіс Плюс" за №3-010596 від 17.02.2015 року за в даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.6) Згідно ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.316 ч.1 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі іншихосіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, вимоги позивачів є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5449 грн. 27 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він працював у відповідача з 06.05.2011 року та був звільнений 03.01.2013 року за згодою сторін. Але при звільненні з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату за період з 01.12.2012 року по 03.01.2013 року в розмірі 5449 грн. 27 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікобуд» в судове засідання не з'явився, про день час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином ( а.с. 17). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 06.05.2011 року прийнятий на роботу ТОВ "Юнікобуд" на посаду майстер шляховий та 03.01.2013 року звільнений з роботи за згодою сторін ( а.с. 4). З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікобуд» № 200 від 18.11.2013 року вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати за грудень 2012 року та січень 2013 року складає 5 449 грн. 27 коп. (а.с.5, 18). Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з поовом зазначивши, що 18 вересня 2001 року \~зареєстрував шлюб з відповідачкою \~по справі [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що \~спільне життя \~з відповідачкою не склалося та протягом останніх шести років проживають окремо один від одного, шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року, спільним побутом не пов"язані , спільне посподарство не ведуть та спору про розподіл майна сторони не мають. Позивач вважає, що сім"я розпалася остаточно, тому, просить \~розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, про день слухання справи належним чином повідомлені. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, належним чином повідомлена про день слухання справи, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін - [PERSON]. Суд, проаналізувавши зібрані докази,\~ встановив наступне. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Полтави, актовий запис № 116 ( а.с. 3). Від шлюбу сторони \~мають \~неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та Максима, [INFO] ( а.с. 6,7). Спору про розподіл майна сторони \~не мають. Встановлено, що з 2009 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та з цього часу проживають окремо. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного суд вважає , що \~позов підлягає задоволенню з тих підстав, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, \~взаємоповага \~між ними втрачена і надалі вони не бажають відновляти сімейні відносини, на даний час проживають окремо, \~що \~реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і просить визначити їй додатковий двохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO]. в с.Дептівка Конотопського району [PERSON] Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO]. померла її мати [PERSON] Після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями за законом після померлої є вона, [PERSON] (донька померлої) та [PERSON] (син померлої). Вона бажає прийняти спадщину. При зверненні до районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено, оскільки строк на її прийняття пропущений. Вважає, що пропуск строку мав місце з поважних причин, оскільки на той час хворіла на тяжкі хвороби, в зв"язку з чим з 20.04.2008 р. по 31.08.2008 р. знаходилась на лікуванні в Конотопській центральні районній лікарні ім.ак.М.Давидова. Вказані обставини перешкодили своєчасно звернутися до нотаріуса, що і змусило звернутися з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Дептівської сільської ради Конотопського району Сумської області в судове засідання не з»явився, надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, безумовно визнали позов. Представник Сумського обласного державного нотаірального архіву в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти позовних вимог не заперечують. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO]. померла його мати [PERSON], яка за життя залишила заповіт, де розпорядилася своїм майном. У зв"язку з несприятливими сімейними обставинами, а саме його хворобою та важким матеріальним становищем, був вимушений на протязі року лікуватись, а тому у встановлений законом для прийняття спадщини 6 місячний строк не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки строк на її прийняття пропущений. Вважає, що пропуск строку мав місце з поважних причин, що і змусило звернутися з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, безумовно визнала позов. Приватний нотаріус Конотопського міського нотаірального округу Сумської області Ворона Г.І. в судове засідання не з»явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] в с.Лобківка Конотопського району [PERSON] Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] Після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно. Він єдиний спадкоємець після померлого, бажає прийняти спадщину. При зверненні до районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки строк на її прийняття пропущений. Вважає, що пропуск строку мав місце з поважних причин, оскільки на той час хворів на тяжкі хвороби, в зв"язку з чим з [INFO] по 26.08.2005 р. знаходився на лікуванні в Конотопській міській лікарні. Крім того, через відсутність ряду документів, змушений був встановлювати родинні відносини з братом в судовому порядку. Вказані обставини перешкодили своєчасно звернутися до нотаріуса, що і змусило звернутися з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Гружчанської сільської ради Конотопського району Сумської області в судове засідання не з»явився, надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, безумовно визнали позов. Представник Сумського обласного державного нотаірального архіву в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить постановити рішення, яким визнати його власником трактора марки URSUS-С330, 1974 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] і просить також зобов"язати Державну інспекцію сільського господарства у Львівській області цей трактор зареєструвати. В підтвердження заявлених вимог позивач покликається на те, що даний розкомплектований трактор він разом із [PERSON] придбав у колишньому господарстві села Бунів Яворівського району Львівської області, а окремі запасні частини купляв у господарстві села Калинівка Яворівського району Львівської області, зробивши повністю ремонт, але Державна інспекція сільського господарства у Львівській області відмовила йому в реєстрації цього трактора і він не може використовувати придбаний трактор по призначенню, оскільки це заборонено діючими правилами дорожнього руху України. Позивач [PERSON] до суду направив письмову заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] теж направив до суду письмову заяву, в якій повністю визнає позовні вимоги, не заперечує про визнання [PERSON] власником трактора марки URSUS-С330, 1974 року випуску і просить справу слухати у його відсутності. Представник зацікавленої особи - головний спеціаліст відділу технічного нагляду ДІСГ у Львівській області в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] дійсно законним шляхом придбав розкомплектований трактор марки URSUS-С330, 1974 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER]. В судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] звертався з письмовою заявою до Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про реєстрацію відремонтованого ним трактора, але в реєстрації цього трактора йому було відмовлено по мотиву відсутності документів, які б підтверджували правомірність придбання даного трактора, передбачених в розділі 2 «Правил державної реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки», затверджених наказом Міністерства аграрної політики за №221 від 11.06.2004 року. З акту технічного огляду від 04 вересня 2015 року вбачається, що трактор марки URSUS-С330, 1974 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER], відремонтований [PERSON], відповідає технічним вимогам. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивача [PERSON] слід визнати власником відремонтованого ним трактора марки URSUS-С330 і зобов"язати Державну інспекцію сільського господарства у Львівській області зареєструвати трактор марки Т-25А2, 1974 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить постановити рішення, яким визнати його власником трактора марки Т-25А2, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] і просить також зобов"язати Державну інспекцію сільського господарства у Львівській області цей трактор зареєструвати. В підтвердження заявлених вимог позивач покликається на те, що даний розкомплектований трактор він разом із [PERSON] придбав у колишньому господарстві села Бунів Яворівського району Львівської області, а окремі запасні частини купляв у господарстві села Калинівка Яворівського району Львівської області, зробивши повністю ремонт, але Державна інспекція сільського господарства у Львівській області відмовила йому в реєстрації цього трактора і він не може використовувати придбаний трактор по призначенню, оскільки це заборонено діючими правилами дорожнього руху України. Позивач [PERSON] до суду направив письмову заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] теж направив до суду письмову заяву, в якій повністю визнає позовні вимоги, не заперечує про визнання [PERSON] власником трактора марки Т-25А2, 1988 року випуску і просить справу слухати у його відсутності. Представник ДІСГ - головний спеціаліст відділу технічного нагляду ДІСГ у Львівській області в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] дійсно законним шляхом придбав розкомплектований трактор марки Т-25А2, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER]. В судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] звертався з письмовою заявою до Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про реєстрацію відремонтованого ним трактора, але в реєстрації цього трактора йому було відмовлено по мотиву відсутності документів, які б підтверджували правомірність придбання даного трактора, передбачених в розділі 2 «Правил державної реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки», затверджених наказом Міністерства аграрної політики за №221 від 11.06.2004 року. З акту технічного огляду від 03 вересня 2015 року вбачається, що трактор марки Т-25А2, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], відремонтований [PERSON], відповідає технічним вимогам. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивача [PERSON] слід визнати власником відремонтованого ним трактора марки Т-25А2 і зобов"язати Державну інспекцію сільського господарства у Львівській області зареєструвати трактор марки Т-25А2, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER].

Outcome: approved