Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частки квартири [ADDRESS], із внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана за час шлюбу. Однак, відповідач не визнає її право власності на частку у спільному майні подружжя. В подальшому відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], зі сплатою останній грошової компенсації її розміру у придбанні даної квартири в сумі 50683 грн. посилаючись на те, що в рахунок погашення заборгованості за придбану квартиру він використав грошові кошти в сумі 17602 грн. та 14000 доларів США, які отримав відповідно від [PERSON] 1 березня 2007 року та від [PERSON] 21 травня 2008 року. А тому вони є його особистою власністю. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 червня 2014 року зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] вимоги первісного позову підтримав, проти вимог зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі; [PERSON] виступала поручителем виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ним 2 квітня 2007 року; ставлячи вимогу про стягнення грошової компенсації в сумі 50683 грн., [PERSON] не внесено на депозитний рахунок суду вказаної суми відповідно до вимог ст. 365 ЦК України; грошові кошти в сумі 14000 доларів США були спрямовані на погашення кредиту, а не на придбання спірної квартири. Також, відсутні докази про використання грошових коштів в сумі 17602 грн. на придбання цієї ж квартири. В судовому засіданні представник відповідача-позивача [PERSON] вимоги зустрічного позову підтримала, проти вимог первісного позову заперечує, посилаючись на те, що [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за придбану квартиру використав грошові кошти в сумі 17602 грн. та 14000 доларів США, які він отримав відповідно від [PERSON] 1 березня 2007 року та від [PERSON] 21 травня 2008 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 11 травня 2002 року по 10 лютого 2014 року. Після одруження із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". 30 березня 2007 року [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], за 230698 грн. 2 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно якого останньому надано кредит в сумі 33750 доларів США строком до 1 квітня 2022 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що, оскільки дана квартира була придбана [PERSON] за час шлюбу, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. І за таких обставин необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? її частини. Крім того, відповідно до вимог ст. 33 ч. 1 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Оскільки вимога [PERSON] про внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно не стосується [PERSON], а тому в цій частині первісного позову необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 57 ч. 7 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до вимог ст. 65 ч. ч. 1 та 4 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи наявні дві розписки від 1 березня 2007 року та від 21 травня 2008 року про отримання [PERSON] грошових коштів відповідно від [PERSON] в сумі 17602 грн. 69 коп. та від [PERSON] в сумі 15000 доларів США (а.с. 34,35). Однак, ні відповідачем-позивачем [PERSON], ні його представником [PERSON] не надано суду доказів, які б вказували про використання вказаних грошових коштів на придбання спірної квартири. Вказані обставини не підтверджуються і показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані судом. Крім того, відповідно до вимог п. 25 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ положення ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, відповідач-позивач [PERSON] не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про стягнення із [PERSON] на його користь ? частину коштів, погашених ним в рахунок отриманого кредиту. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial