Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Одеської міської ради, Одеська міська рада, про визнання права власності, встановлення порядку користування, зобов'язання не перешкоджати у користуванні, виселення, вселення, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором дарування від 11 жовтня 2007 p., посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками в рівних частках кожний 166/300 частин домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі, який в цілому складається з одного житлового будинку, житловою площею 44,5 кв.м., та надвірних будівель та споруд: Ж-сарай, №2-4 - огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці 600 кв.м. Право власності позивача на вказане, майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 15.10.2007р. в книзі 166доп-85 за №965. Дарувальником за вказаним договором дарування виступала [PERSON], якій 166/300 частин домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі належалі на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.12.2004р.. Іншими співвласниками згаданого домоволодіння є відповідачі [PERSON], [PERSON], а також був померлий [PERSON]. Так, [PERSON] є власником 134/600 частин згаданого домоволодіння на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. в цивільній справі №2-220/2006 та власником 67/400 частин того ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видано Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 29.09.2010р. після смерті спадкодавця [PERSON]. [PERSON] належить 67/400 частин згаданого домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 29.09.2010р. після смерті спадкодавця [PERSON]. За померлим [PERSON] зареєстроване право власності на 67/2400 цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 17.12.2010р. після смерті [PERSON]. Вказані частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння, які належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в цілому становлять одиницю ((166х8)/(300х8)= 1328/2400; (134х4)/(600х4)=536/2400; (67х6)/(400х6) =402/2400; 1328/2400+536/2400+402/2400+67/2400= 2400/2400=1) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. між [PERSON] та попередніми власниками домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі - [PERSON] та [PERSON] затверджено мирову угоду про розподіл цього домоволодіння та визначення порядку користування належною до нього земельною ділянкою. Вказана ухвала набрала законної сили. Умови вказаної мирової угоди, затвердженої ухвалою суду, в силу вимог ст.14 ЦПК України, є обов'язковими для виконання [PERSON], [PERSON] як для правонаступників [PERSON]. а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] як для правонаступників [PERSON]. За умовами вказаної мирової угоди між співвласниками був визначений порядок користування згаданим домоволодінням, при цьому [PERSON] в користування виділена частина житлового будинку літ. «A», «a», «a-1» під [ADDRESS] в м. Одесі в складі приміщень, 1/2 частина 2-1 коридор пл. 1,8 кв.м., 2-2 житлова пл. 10.3 кв.м, 2-4 веранда пл. 4,3 кв.м., 2-5 житлова пл. 15,3 кв.м., 2-6 комора пл. 1,4 кв.м., загальною площею 33,1 кв.м., в тому числі житлова - 25,6 м ., а також надвірні споруди Ж сарай, 166/300 теплиці «II», частина мостінь та огорожі. Також в користування [PERSON] була виділена земельна ділянка, на якій розташоване згадане домоволодіння, площею 332 м із основної площі, з них: - 278 кв.м. - в особисте користування , що складається з двох частин із сполученням через двір спільного користування; - 54 кв.м. - частка у дворі спільного користування; 8, 71 кв.м. (від правої бокової межі на відстані 8,71 м (від фасадної межі до житлового будинку літ. А довжиною 1,0м) - спільне користування. За надлишками - 86 кв.м. (за місцем прилягання). Межі земельних ділянок, виділеної [PERSON] в користування, та залишених в спільному користуванні детально описані в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. Після укладення договору дарування від 11.10.2007р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]., до останніх перейшло право користування вказаною частиною житлового будинку, надвірних споруд, мостінь та огорожі, а також частиною земельної ділянки. Статтею 364 ЦК України встановлено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач [PERSON] бажає скористатися своїм правом на виділ в натурі частки із домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі. Однак відповідач [PERSON] не бажає домовитись з позивачем [PERSON] про поділ між ними в натурі 166/300 частин домоволодіння, належної їм на праві спільної часткової власності за договором дарування від 11.10.2007р., та визначити порядок користування земельною ділянкою, які були виділені в користування попередній власниці - [PERSON] за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р.. В зв'язку з чим, позивач просить виділити йому частку в натурі за підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №6754/17890/17891/23 від 18.06.2012р.. Крім того, тривалий час відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], вселившись без згоди позивача [PERSON] в кімнати площею 10, 3 м2 та 15,3 м2 житлового будинку літ. А, перешкоджають йому у вселенні до цього житла, взагалі заперечуючи його право на це майно. При цьому відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають інше житло, де постійно зареєстровані -[ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються складеним за участю сусідів актам від 04 листопада 2008р. та 15 жовтня 2010р., якими підтверджується, що відповідачі самовільно вселились в частину домоволодіння, належну позивачу на підставі договору дарування від 11 жовтня 2007р. та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2006р., користуються комунальними послугами, не сплачуючи за них, та перешкоджають [PERSON] у вселенні та користуванні цим майном. Діями відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 15 000 грн., виходячи при розрахунку з наступного. Так, будучи родичами, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушують конституційне право позивача на житло; своїми діями позбавили [PERSON] права володіння та користування належною йому власністю; добровільно не бажають вирішити спір щодо вселення позивача в належне йому житло, частково зруйнувавши його, що підтверджується висновком експертизи №6754/17890/17891 /23 від 18.06.2012р.( т. 1 а.с. 203). В зв'язку з чим, позивач [PERSON] вимушений проживати разом з дідусем [PERSON] та дядею [PERSON] в неналежних умовах - в кімнаті площею 10,8 м2 житлового будинку підліт. А по [ADDRESS] в м. Одесі, що є незручним для нього та його рідних. На підставі викладеного, позивач просить: Перерозподілити ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] в місті Одесі. Визнати за [PERSON] право приватної власності на 29/100 ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] в місті Одесі замість 166/600 часток. Визнати за [PERSON] право приватної власності на 28/100 ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] в місті Одесі замість 166/600 часток. Виділити в натурі у власність [PERSON] 29/100 часток домоволодіння [ADDRESS] в місті Одесі, які складаються з частини жилого будинку літ. А, а, а-1 в складі приміщень: 2-1 коридор пл. 2,0 кв.м, 2-2 жила пл. 10,3 кв.м, 2-2 веранда пл. 4.6 кв.м . 2-6 коридор пл. 1,4 кв.м , - загальною площею 18,3 кв.м., в т.ч. жила - 10.3 кв.; а також з частини надвірних будівель і споруд: 166/600 частин літ. Ж сарай із внутрішніми лінійними розмірами 3.95мХ2,62 м, 166/600 частин теплиці «II», 166/600 частин мостінь і частина огороджень. Визнати за [PERSON] право власності на виділені в натурі 29/100 часток домоволодіння [ADDRESS] в місті Одесі, які складаються з частини жилого будинку літ. А, а, а-1 в складі приміщень:2-1 коридор пл. 2,0 кв.м, 2-2 жила пл. 10,3 кв.м, 2-2 веранда пл. 4.6 кв.м., 2-6 коридор пл. 1,4 кв.м , - загальною площею 18,3 кв.м., в т.ч. жила - 10.3 кв.; а також з частини надвірних будівель і споруд: 166/600 частин літ. Ж сарай із внутрішніми лінійними розмірами 3.95мх2,62 м, 166/600 частин теплиці «II», 166/600 частин мостінь і частина огороджень. Припинити часткову спільну власність [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі. Виселити [PERSON] і [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] в м. Одесі. Вселити [PERSON] в частину жилого будинку жилого будинку літ. А, а, а-1 в складі приміщень:2-1 коридор пл. 2,0 кв.м, 2-2 жила пл. 10,3 кв.м, 2-2 веранда пл. 4.6 кв.м . 2-6 коридор пл. 1,4 кв.м , - загальною площею 18,3 кв.м., в т.ч. жила - 10.3 кв.; Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні житловим будинком літ. А, а, а-1 в складі приміщень: 2-1 коридор пл. 2,0 м2, 2-2 жила пл. 10,3 м2, 2-2 веранда пл. 4,6 м2, 2-6 коридор пл. 1,4 м2, - загальною площею 18,3 м2, в т.ч. жила - 10,3 м2; а також надвірними спорудами та будівлями у складі: 166/600 частин літ. Ж сарай із внутрішніми лінійними розмірами 3,95мх2,62 м, 166/600 частин теплиці «II», 166/600 частин мостінь і частина огороджень. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 332 кв.м. (із основної) і 86 кв.м. (за надлишками), розташованою за адресою: м. Одеса, [ADDRESS] згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №6754/17891/23 від 18.06.2012р.. Стягнути з [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] солідарно на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень. Стягнути з [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] на користь [PERSON] в судові витрати за справою, які складаються з витрат на сплату судового збору, інформаційно-технічне забезпечення і правову допомогу адвоката. В процесі розгляду справи, позивач, а також його представник підтримали позовні вимоги. В останнє судове засідання не з'явились, згідно поданої заяви підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в останнє судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи неодноразово повідомлялись за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою вручити судову повістку не представилось можливим, оскільки відповідачі за місцем реєстрації не перебувають, на повідомлення про отримання повісток не з'являються. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачі в сули ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими про розгляд справи. Представники Виконавчому комітету Одеської міської ради та Одеської міської ради, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що за договором дарування від 11 жовтня 2007 p., посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками в рівних частках кожний 166/300 частин домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі, який в цілому складається з одного житлового будинку, житловою площею 44,5 кв.м., та надвірних будівель та споруд: Ж-сарай, №2-4 - огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці 600 кв.м. (т. 1 а.с.12, 184). Право власності позивача на вказане, майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 15.10.2007р. в книзі 166доп-85 за №965(т. 1 а.с. 13.185). Дарувальником за вказаним договором дарування виступала [PERSON], якій 166/300 частин домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі належала на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.12.2004р. (т. 1 а.с. 12). Іншими співвласниками згаданого домоволодіння є відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 180). Так, [PERSON] є власником 134/600 частин згаданого домоволодіння на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2006р. в цивільній справі №2-220/2006 (т. 1 а,с. 181) та власником 67/400 частин того ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видано Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 29.09.2010р. після смерті спадкодавця [PERSON] (т. 1 а.с. 132,133, 126) [PERSON] належить 67/400 частин згаданого домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 29.09.2010р. після смерті спадкодавця [PERSON] ( т. 1 а.с. 134, 135). За [PERSON] зареєстроване право власності на 67/2400 цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 17.12.2010р. після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 167,168). [PERSON] помер [INFO]., актовий запис № 2467 від 10.03.2012р., зареєстрований відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ. (Т.1, а.с. 221) З листа Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 19.10.2012р. № 4669/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась. (Т.1., а.с. 238) В зв'язку з чим, ухвалою суду від 05.10.2012р. до участі в справі було залучено в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимоги - Одеську міську Раду. (Т.1, а.с. 243) Вказані частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння, які належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в цілому становлять одиницю ((166х8)/(300х8)= 1328/2400; (134х4)/(600х4)=536/2400; (67х6)/(400х6) =402/2400; 1328/2400+536/2400+402/2400+67/2400= 2400/2400=1) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. між [PERSON] та попередніми власниками домоволодіння під [ADDRESS] в м. Одесі - [PERSON] та [PERSON] затверджено мирову угоду про розподіл цього домоволодіння та визначення порядку користування належною до нього земельною ділянкою (т. 1 а.с. 15-16). Вказана ухвала набрала законної сили. Умови вказаної мирової угоди, затвердженої ухвалою суду, в силу вимог ст.14 ЦПК України, є обов'язковими для виконання [PERSON], [PERSON] як для правонаступників [PERSON]. а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] як для правонаступників [PERSON]. За умовами вказаної мирової угоди між співвласниками був визначений порядок користування згаданим домоволодінням, при цьому [PERSON] в користування виділена частина житлового будинку літ A, a,a-1 під [ADDRESS] в м. Одесі в складі приміщень, 1/2 частина 2-1 коридор пл. 1, 8 м2., 2-2 житлова пл. 10.3 м2., 2-4 веранда пл. 4,3 м2., 2-5 житлова пл. 15,3 м2., 2-6 кладова пл. 1,4 кв.м., загальною площею 33,1 м"., в тому числі житлова - 25,6 м ., а також надвірні споруди Ж сарай, 166/300 теплиці «II», частина мостінь та огорожі (копія технічного паспорту -т. 1 а.с. 17-21). Також в користування [PERSON] була виділена земельна ділянка, на якій розташоване згадане домоволодіння, площею 332 м. із основної площі, з них: - 278 кв.м. в особисте користування , що складається з двох частин із сполученням через двір спільного користування; - 54 кв.м. - частка у дворі спільного користування;-8, 71 м2. (від правої бокової межі на відстані 8,71 м (від фасадної межі до житлового будинку літ. А довжиною 1,0м) - спільне користування. За надлишками - 86 кв.м. (за місцем прилягання). Межі земельних ділянок, виділеної [PERSON] в користування, та залишених в спільному користуванні детально описані в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. Після укладення договору дарування від 11.10.2007р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], до останніх перейшло право користування вказаною частиною житлового будинку, надвірних споруд, мостінь та огорожі, а також частиною земельної ділянки. Статтею 364 ЦК України встановлено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач [PERSON] бажає скористатися своїм правом на виділ в натурі частки із домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі. Однак відповідач [PERSON] не бажає домовитись з позивачем [PERSON] про поділ між ними в натурі 166/300 частин домоволодіння, належної їм на праві спільної часткової власності за договором дарування від 11.10.2007р., та визначити порядок користування земельною ділянкою, які були виділені в користування попередній власниці - [PERSON] за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р.. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №6754/17890/17891/23 від 18.06.2012р. було встановлено, що в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. реальні частки співвласників в домоволодінні не зазначені, між тим реальна частка [PERSON] в праві власності на згадане домоволодіння за вказаною ухвалою складає 177/300 або 57/100. При наданні вказаного висновку експерт виходив з того, поділу підлягає 177/300 або 57/100 частин домоволодіння та 166/300 частин земельної ділянки (т. 1 а.с.202). За єдиним варіантом вказаного висновку експертизи, позивачу [PERSON] з часткою 170/600 запропоновано до виділу частина житлового будинку літ. А, а, а-1 в складі приміщень: 2-1 коридор пл. 2,0 м , 2-2 жила пл. 10,3 м., 2-2 веранда пл.. 4,6 м , 2-6 коридор пл.1.4 кв.м. - загальною площею 18.3 м , в т.ч. жила - 10,3 кв.м. Також до виділу експертом запропоновано 166/600 літ. «Ж» сарай із внутрішніми лінійними розмірами 3,95мх2,62 м; 166/600 частини теплиці «II»; 166/600 частин мостінь і частина огороджень. Реальна частка позивача [PERSON] за запропонованим варіантом складає 29/100 з інвентаризаційною вартістю з урахуванням частки огорож та мостіння за висновком експерта - 11 982 грн., що на 116,50 грн. більше вартості ідеальної частки (т. 1а.с.211). Тим же висновком відповідачу [PERSON] з часткою 170/600 експертом запропоновано до виділу частина житлового будинку літ. «А-ж» в складі житлової кімнати 2-5 пл. 15,3 м2, а також надвірні споруди 166/600 літ. Ж сарай з внутрішніми лінійними розмірами 3, 95 м х2,62м; 166/600 частин теплиці «II»; 166/600 частин мостінь і частина огорож. Реальна частка відповідача [PERSON] за запропонованим варіантом складає 28/100 інвентаризаційною вартістю з урахуванням частки огорож і мостінь - 11 749 грн., що на 116,50 грн. менше вартості ідеальної частки (т. 1 а.с.211). Різниця, яка виникла в сумі 116,50 грн., за вказаним висновком експерта істотно не вплинула на реальні частки співвласників [PERSON] та [PERSON] Як зазначив експерт для поділу спірної 57/100 або 170/300 частин домоволодіння на дві ізольовані квартири, необхідно виконати наступні будівельні роботи: для [PERSON] з часткою 29/100 - виконати реконструкцію веранди 2-4 і 2-6 з організацією кухні-коридору з підведенням всіх необхідних інженерних комунікацій, а також облаштувати дворовий туалет з вигрібною ямою на запропонованій до виділу земельній ділянці; для [PERSON] з часткою 28/100 - виконати реконструкцію запропонованої до виділу частки сараю літ. Ж лінійними внутрішніми розмірами 3.95мх2.б2м. з улаштуванням кухні-коридору, сан блоку з перенесенням і установкою санітарних приладів і підведенням всіх необхідних інженерних комунікацій, а також облаштувати дворовий туалет з вигрібною ямою на запропонованій до виділу земельній ділянці. Для обох співвласників вказаним висновком експерта також пропонується влаштувати індивідуальне опалення, провести нові комунікації водопроводу з обладнанням дворового водопровідного крану з підключенням до існуючого водопроводу. Розділ простору горища провести відповідно розділу спірної частини житлового будинку. В наслідок запропонованого переобладнання утворюються дві ізольовані самостійні квартири. Сума грошової компенсації співвласнику [PERSON] з часткою 28/100 становить 679 грн. Графічний варіант розділу 170/300 частин житлового будинку літ. А з прибудовами літ. а, а1, сараю літ. Ж, розташованого по [ADDRESS] в м. Одеса зображений в додатку №3 до висновку експерта №6754/17890/17891/23 від 18.06.2012р. Таким чином, існує технічна можливість виділу позивачу [PERSON] в натурі 29/100 часток у праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння. Під час розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради із проханням надати передбачений ст. 153 ЖК України дозвіл на переобладнання та перепланування підсобних приміщень згідно варіанту, запропонованому висновком експертизи №6754/17890/17891/23 від 18.06.2012р.. Листом від 22.10.2014р. Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради повідомило [PERSON], що згідно зі ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюють інспекції держаного архітектурно-будівельного контролю, в даному випадку - інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області (копія листа - в справі). Вказане обумовлене тим, що на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення державного архітектурно- будівельного контролю та сприяння інвестиційній діяльності у будівництві", який набрав чинності 1 січня 2008р., функції здійснення державно-будівельного контролю передані від органів місцевого самоуправління до Державної архітектурно-будівельної інспекції та її територіальних органів. Оскільки на підставі зазначеного закону відбулося передання функції здійснення державного архітектурно-будівельного контролю від Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області, в травні 2013р. [PERSON] звернувся із заявою до Інспекції державного архітектурного контролю в Одеській області в якій просив роз'яснити, чи потрібно йому для здійснення переобладнання та перепланування підсобних приміщень в житловому будинку за висновком судово - технічної експертизи № 6754 17890/17891/23 від 18.06.2012р. у відповідності з діючим законодавством отримувати від виконавчого комітету Одеської міської ради дозвіл на переобладнання та перепланування, передбачений ст. 152 ЖК України та п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а також просив роз'яснити, в якому передбаченому чинним законодавством порядку можливо здійснити реконструкцію веранди «2-4» і «2-6» з організацією кухні-коридору з підведенням всіх необхідних комунікацій, а також виконати реконструкцію частини сараю під літ. Ж лінійними розмірами 3, 95мх2,62м з улаштуванням кухні-коридору і санблока з перенесенням і установкою санітарних приборів і підведенням всіх необхідних комунікацій, як це пропонується висновком судово-технічної експертизи № 6754 17890/17891/23 від 18.06.2012р., та які дозвільні документи йому необхідно отримати для цього (копія заяви - в справі). Із листа Інспекції ДАБК в Одеській області від 17 травня 2013р., наданого [PERSON] у відповідь, вбачається, що для здійснення реконструкції підсобних приміщень у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» йому необхідно зареєструвати в зазначеній інспекції декларацію про початок виконання будівельних робіт. Прийняття реконструйованих приміщень здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією ДАБК декларації про готовність об'єкта до експлуатації (ст. 39 того ж Закону) (копія листа - в справі). За ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Таким чином, як вбачається з наведених норм права та змісту вказаного листа, інспекцією ДАБК в Одеській області на проведення реконструкції підсобних приміщень у приватному житловому будинку не вимагається надання дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання і перепланування, передбаченого ст. 152 ЖК України. Вказане пов'язане з тим, що з набранням чинності 12 березня 2011р. Закону України від 17 лютого 2011р. «Про регулювання містобудівної діяльності», яким встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності. Згідно п. 2 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, положення цього Закону є спеціальними та підлягають пріоритетному застосуванню до правовідносин містобудування відносно положень раніше прийнятих законів та інших нормативно-правових актів. Зважаючи, що Законом України «Про основи містобудування» не передбачено необхідності отримання дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання і перепланування, вважаю, що вимоги ст. 152 ЖК України у даному випадку суперечать цьому закону, а тому відповідно до п. 2 Розділу V «Прикінцеві положення» того ж Закону не підлягають застосуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Здійснення права спільної часткової власності регулюється статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст. 367 ЦК України, майно, що у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Згідно п. 20 Постанов у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих від 08.08.1975р. №949, за домоволодінням [ADDRESS] в м. Одесі закріплено земельну ділянку площею 600 м2. Отже, земельна ділянка знаходиться в правомірному користування співвласників цього домоволодіння. Беручи до уваги що порядок використання земельної ділянки між власниками домоволодіння було визначено раніше, висновком судової будівельно-технічної експертизи №6754/17890/17891/23 від 18.06.2012р. досліджено частку земельної ділянки пл. 332 м2 (з основної) і 86 м2 (по залишкам), що виділена в користування [PERSON] за ухвалою Суворовського районного суду від 08.12.2006 р. На момент дослідження порядок користування земельної ділянки пл. 332 м (з основної) і 86 м2 (по залишкам) виділена в користування [PERSON] за ухвалою Суворовського районного суду від 08.12.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] не визначений. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, а також згідно з результатами досліджень по другому питанню визначення, в частині запропонованого варіанту розподілу домоволодіння, на розгляд суду експертом запропоновано один варіант порядку користування земельною ділянкою пл.332 м (з основної) и 86 м (по залишкам) між правонаступниками [PERSON] та [PERSON] з урахуванням рівності їх часток в домоволодінні (по 166/600 частини у кожного). Запропонований варіант враховує значну щільність забудови земельної ділянки, пропорціональний розподіл його площі та забезпечує найбільш раціональне використання земельної ділянки усіма власниками домоволодіння. Згаданим висновком експерта також запропонований єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою: територію двору пл. 108 кв.м. запропоновано залишити в загальному користуванні співвласників [PERSON] і [PERSON], [PERSON] для можливості проходу і обслуговування споруд і приміщень в жилому будинку, також пропонується залишити в загальному користуванні всіх співвласників домоволодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також спадкоємцям [PERSON] При цьому частка в ділянці загального користування співвласників [PERSON] та [PERSON] складає 54 кв.м.; в загальному користуванні двох співвласників [PERSON] та [PERSON] для можливості обслуговування споруд і проходу к виділеним частинам огороду запропоновано залишити земельну ділянку пл. 30 кв.м ( із основної площі), яка складається з двох частин: - перша - пл. 10 кв.м, розташована в дворовій частині з приляганням до зовнішніх стін будинку літ. А, прибудови літ. а1, а також споруди літ. Ж; - друга - пл. 20 кв.м., розташована у лівої бокової межі, для можливості проходу до виділеним частинам огороду; в особисте користування [PERSON] з часткою 166/600 пропонується виділити земельну ділянку пл. 124 кв.м. (із основної площі), яких складається із. трьох частин: - перша частина - пл. 28 кв.м., територія, зайнята частиною будинку за запропонованим варіантом поділу і прилягаючою ділянкою; - друга частина - пл. 15 кв.м. територія, зайнята частиною споруди літ. Ж за запропонованим варіантом поділу;. - третя частина - пл. 81 кв.м, частина городу, розташована з приляганням до правої бокової межі: в особисте користування співвласника [PERSON] з часткою 166/600 експертом пропонується виділити земельну ділянку пл. 124 кв.м (із основної площі), яка складається з двох частин: - перша частина - пл. 43 кв.м., територія зайнята частиною будинку і частиною споруди літ. Ж за запропонованим варіантом поділу і прилягаючою (ділянкою; - друга частина - пл. 81 кв.м, частина городу розташована з приляганням до задньої межі. Також в користування співвласників [PERSON] і [PERSON] експертом пропонується виділити частину надлишкової земельної ділянки пл. 86 кв.м, раніше виділену за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2006р. за місцем їх прилягання до діяльного особистого і загального користування, а саме: - в особисте користування [PERSON] 16 кв.м.;-в особисте користування [PERSON] - 47кв.м.; - в загальне користування [PERSON] і [PERSON] - 23 кв.м. Встановити межі, що відокремлюють ділянки особистого та загального користування співвласників описуються наступним чином. Межа, що відокремлює першу частину ділянки загального користування двох співвласників [PERSON] та [PERSON], пл. 10 кв.м., що розташована біля будинку: - з точки розташованої в місці примикання зовнішніх стін будинку літ. «А» і сараю літ. «Ж» по зовнішній межі зовнішніх стін будинку літ. «А» та прибудови літ. «А1» орієнтованих на задню межу земельної ділянки на всю їх довжину; - поворот праворуч у напрямку до задньої межі довжиною 2,80м; - поворот праворуч на зовнішню стіну сараю літ. «Ж», яка орієнтована на ліву бокову межу земельної ділянки довжиною 3,0м; - поворот праворуч довжиною 2,70м. по зовнішній межі зовнішньої стіни сараю літ. «Ж» у вихідну точку. Межа, що відокремлює другу частину ділянки загального користування двох співвласників [PERSON] і [PERSON] пл. 20 кв.м., яка розташовану біля лівої бічної межі, для можливості проходу до виділених частинам городу: - від існуючого огородження, що відділяє частину городу від дворової частини земельної ділянки з відступом 1,50м. від лівої бокової межі по прямій лінії у напрямку до задньої межі довжиною 19,35м (17,50 + 1,85); - поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 1,63м .до перетину з лівою боковою межею земельної ділянки. Межа, що відокремлює першу частину ділянки особистого користування співвласника [PERSON] пл. 28 кв.м, яка включає територію зайняту частиною будинку, за запропонованим варіантом розділу і прилеглу ділянку: - по стіні, що відокремлює прибудови літ. «А1» та літ «а» від приміщення 2-5 в будинку літ. «А» на всю її довжину; - поворот ліворуч по осі міжквартирній перегородки відокремлює приміщення 2-5 і 2-2 в будинку літ. «А» на всю її довжину до перетину з зовнішньою стіною будинку літ. «А», яка орієнтовану на праву бокову межу земельної ділянки; - далі по прямій по лінії продовження до перетину з правої боковою межею земельної ділянки. - межа, що відокремлює другу частину ділянки особистого користування співвласника [PERSON] пл. 15 кв.м. включає територію зайняту частиною будови літ. «Ж», по запропонованому варіанту розділу: - від зовнішньої стіни будови літ. «Ж» з точки розташованої з відступом 4,25м від зовнішнього кута, по прямій лінії до перетину з правої боковою межею земельної ділянки. - межа, що відокремлює третю частину ділянки особистого користування співвласника [PERSON] пл. 81 кв.м., включає частину городу розташовану з приляганням до правої бічної межі: - від правої бокової межі земельної ділянки по межі з ділянкою [PERSON] і [PERSON] в частині городу у напрямку до лівої бічної межі довжиною 9,30м. - поворот праворуч у напрямку до задньої межі довжиною 11,55м. (1,85 + 9,70); - поворот праворуч по прямій лінії до перетину з правою боковою межею; Межа, що відокремлює першу частину ділянки особистого користування співвласника [PERSON] пл. 43 кв.м., що включає територію зайняту частиною будинку і частиною будови літ. «Ж». по запропонованому варіанту розділу і прилеглу ділянку: Від правої бокової межі по прямій лінії на зовнішню стіну будинку літ. «А» орієнтовану на праву бокову межу і далі по осях міжквартирних перегородок і зовнішніх стін, що відокремлює квартири співвласників на всю їх довжину до перетину з зовнішніми стінами будинку літ. «А» та прибудови літ. «а1» орієнтованими на задню межу в місці їх примикання; - поворот праворуч по зовнішньої межі зовнішньої стіни будинку літ. «А» на всю її довжину; - поворот ліворуч по зовнішньої межі зовнішньої стіни будови літ. «Ж» орієнтованої на ліву бокову межу, довжиною 4,25м; - поворот праворуч по прямій лінії до перетину з правої боковою межею земельної ділянки. Межа, що відокремлює другу частину ділянки особистого користування співвласника [PERSON] пл. 81 кв.м., що включає частину городу розташовану з приляганням до задньої межі: - Від лівої бокової межі з точки розташованої з відступом 19,35м (17,50 + 1,85) від існуючої межі, що відокремлює город від дворової частини ділянки по прямій лінії довжиною 1,63м. у напрямку правої бокової межі; - Поворот праворуч по прямій лінії у напрямку до задньої межи довжиною 9,70м; - Поворот праворуч по прямій лінії до перетину з правою боковою межею. Графічний варіант порядку користування земельною ділянкою при домоволодінні [ADDRESS] в м. Одесі відображений експертом в додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №6754/17891/23 від 18.06.2012р. За ст. 120 ЗК України при переході права власності на житловий будинок до власника переходить право користування земельною ділянкою, а у відповідності частини 4 цієї ж статті, при переході права власності на споруди і будівлі до декількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі і споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі та споруди. Позивач також стверджує, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], вселившись без згоди позивача [PERSON] в кімнати площею 10, 3 кв.м та 15,3 кв. м житлового будинку літ. А, перешкоджають йому у вселенні до цього житла, взагалі заперечуючи його право на це майно. При цьому відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають інше житло, де постійно зареєстровані -[ADDRESS]. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 15000 гривень. Згідно ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її задала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних належних доказів на підтвердження зазначених у позові обставин щодо завдання з вини відповідачів моральної шкоди позивач суду не надав, обґрунтування позивача має характер припущення, на яких не може ґрунтуватися рішення суду. Таким чином, позовні вимоги в частини стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: partial