Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ», акціонерного комерційного банку «Трансбанк», третьої особи головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та ТзОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» 11.09.2012 року було укладено два договори купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, а саме: будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та комплексу, будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Ці договори було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу. Об'єкти нерухомого майна належали ТОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» на підставі договорів купівлі-продажу від 30 липня 2003 року між двома юридичними особами: продавець - колективне сільськогосподарське підприємство «Птахофабрика «Глибоцька»; покупець - ТОВ «Компанія з управління активами «ВОК ІНВЕСМЕНТ». На виконання договорів купівлі-продажу між нею та відповідачем ТЗОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» була сплачена вартість майна на користь ТЗОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» шляхом перерахування грошових коштів на кореспондентський рахунок Акціонерного Комерційного Банку «Трансбанк». На час укладення цих договорів майно, що було їх предметом, під забороною чи арештом не перебувало. У вересні 2015 року, з огляду на необхідність впорядкування питання реєстрації права власності, вона звернулася для проведення реєстраційної дії до державного реєстратора Реєстраційної служби. При цьому її було повідомлено про наявність арешту, накладеного на об'єкти нерухомого майна, які є предметом договорів купівлі-продажу від 11.09.2012 року Зазначений арешт було накладено постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 21.04.2015 року. Проте накладення арешту згідно постанови державного виконавця на спірне майно як на предмет іпотеки за зобов'язаннями ТОВ "Компанія з управління активами «ВОК Інвестмен» перед АКБ «Трансбанк» є безпідставним, оскільки іпотека на вказане майно була вилучена з реєстру заборон 22.08.2012 р. на підставі заяви іпотекодержателя - АКБ "Трансбанк" згідно листа №33/01-4е від 20.08.2012 р. При укладанні 11.09.2012 р. договорів купівлі - продажу приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. було перевірено цивільну правоздатність та дієздатність сторін, належність ТОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» відчужуваного майна - будівель та споруд, а також перевірено відсутність арештів, заборон та інших обмежень на нерухоме майно, що було предметом договорів. Вважає, що накладення арешту на нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, які були здійснені 21.04.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною, проведено у зв'язку з неповнотою встановлення обставин щодо здійсненого 11.09.2012 р. правомірного відчуження зазначеного нерухомого майна на користь покупця [PERSON] Враховуючи викладене, просить суд звільнити вказане вище майно з-під арешту. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також комплексу, будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Представники відповідача ТзОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ», відповідача АКБ «Трансбанк» та третя особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанська Аліна Леонідівна в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників позивача та дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, відповідно до договорів купівлі-продажу від 11.09.2012 року позивачка придбала у відповідача ТзОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» нерухоме майно, а саме будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також комплекс, будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №37763916 та № 37764140 від 11 вересня 2012 року спірне на сьогодні майно станом на 11 вересня 2012 року під забороною чи арештом не перебувало. Відповідно до витягів з Державного реєстру іпотек №№377639140 та №37764162 спірне на сьогодні нерухоме майно станом на 11 вересня 2012 року в іпотеці не перебувало. Зазначені вище обставини, що мають місце і на момент розгляду справи, підтверджуються також Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №52037547 та №52038626 від 25 січня 2016 року. Разом з тим, постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 21.04.2015 року у виконавчому провадженні № 31908303 на спірне на сьогодні майно накладено арешт на виконання наказу господарського суду м. Києва про стягнення заборгованості з ТзОВ «ВОК ІНВЕСТМЕНТ» на користь АКБ «Трансбанк» виключно шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки-нерухоме майно, а саме будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також комплекс, будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Проте, як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, на момент винесення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. постанов про накладення арешту на спірне майно це майно не було предметом іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. У відповідності до ст. 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йото здійсненні. Відповідно до приписів ст. 114 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до роз'яснення Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. №6 (із наступними змінами), встановлено, що відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки судом достовірно встановлено, що накладення державним виконавцем арешту на спірне нерухоме майно, придбане нею 11 вересня 2012 року, як на предмет іпотеки, яке на момент винесення постанов державним виконавцем в іпотеці вже не перебувало, порушує права [PERSON] як набувача за договором купівлі-продажу та є перешкодою у реалізації нею свого права на набуття права власності на вказане майно. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 334 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved