Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №009597 від 24.03.2019 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.05.2019 року по справі №128/792/19 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.90 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. з конфіскацією незаконно добутого у зв`язку із тим, що 24.03.2019 року [PERSON] здійснював незаконний збір рослин цибулі ведмежої (черемші) в кількості 280 шт. в лісовому масиві Прибузького лісництва ДП «Вінницьке лісове господарство» біля с. Лука-Мелешківська, на території Лука-Мелешківської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області. Відповідно до розрахунку збитків, здійсненого згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року №1030 «Про розміри компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України», а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання), сума заподіяного [PERSON] збитку становить 8680,00 грн. 15.07.2019 року позивачем направлено [PERSON] претензію №2925/06 для добровільного відшкодування завданих державі збитків, однак відповідачем з того часу шкоду не відшкодовано. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача на користь держави грошові кошти в сумі 8 680,00 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків. Представник позивача за довіреністю Бойчук І.О. до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно із ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 14.05.2020 року о 10 год. 00 хв., 12.06.2020 року о 10 год. 00 хв., 07.07.2020 року о 10 год. 30 хв. не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 24.03.2019 року о 13 год. 00 хв. відповідач по справі [PERSON] у лісовому масиві Прибузького лісництва ДП «Вінницьке лісове господарство» біля с. Лука-Мелешківська, на території Лука-Мелешківської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області зібрав рослини цибулі ведмежої (черемші) у кількості 280 шт. без коріння, про що складено відповідний протокол №009597 від 24.03.2019 року (а.с.5). 24.03.2019 року на підставі вказаного протоколу у [PERSON] вилучено рослини цибулі ведмежої (черемші) у кількості 280 шт. до розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.6). Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.05.2019 року по справі №128/792/19 за вказані дії [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.90 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. в прибуток держави з конфіскацією незаконно добутого. Дана постанова набрала законної сили 28.05.2019 року (а.с.7) Начальником Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Дубовим Ю.В. направлено на адресу [PERSON] претензію від 15.07.2019 року №2925/06 про відшкодування збитків у розмірі 8680 грн. 00 коп. (а.с.9). Вказана претензія була направлена поштовим відправленням без рекомендованого повідомлення про його вручення. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Крім цього, згідно із ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст.3 Закону України «Про Червону книгу України» червона книга України є офіційним державним документом, який містить перелік рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також узагальнені відомості про сучасний стан цих видів тваринного і рослинного світу та заходи щодо їх збереження і відтворення. Відповідно до ст.4 Закону України «Про Червону книгу України» об`єктами Червоної книги України є рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, види тваринного і рослинного світу, які постійно або тимчасово перебувають (зростають) у природних чи штучно створених умовах у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони. Об`єкти Червоної книги України належать до природних ресурсів загальнодержавного значення і підлягають особливій охороні на всій території України, у межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони (ст.5 Закону України «Про Червону книгу України»). Положенням ст.8-1 Закону України «Про Червону книгу України» встановлено, що державний нагляд (контроль) у сфері використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Повноваження органів державної влади, що здійснюють управління, регулювання та контроль у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, визначаються законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про тваринний світ", "Про рослинний світ", "Про природно-заповідний фонд України", "Про захист тварин від жорстокого поводження", цим та іншими законами (ст.9 Закону України «Про Червону книгу України»). Згідно із п.п. ґ) та й) ч.2 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить вживання в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступ позивачем та відповідачем у судах, а також повноваження пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. У підпункті 8 пункту 4 цього положення визначено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення про Державну екологічну інспекцію України). У п.9 розділу ІІ (Функції Інспекції) Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 року за № 350/34633, визначено, що державна екологічна інспекція відповідної області пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Положенням п.7 розділу ІІ (Функції Інспекції) Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року № 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за № 1080/30948, яка була чинна на момент звернення до суду із даним позовом, встановлено повноваження територіальних органів Держекоінспекції вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Червону книгу України» відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, несуть особи, винні у: погіршенні, знищенні середовища перебування (зростання) видів тваринного та рослинного світу, занесених до Червоної книги України; незаконному, в тому числі з порушенням вимог виданих дозволів, використанні об`єктів Червоної книги України або їх знищенні; порушенні умов утримання видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, в ботанічних садах, дендрологічних та зоологічних парках, інших штучно створених умовах, що призвело до їх загибелі, каліцтва (пошкодження); невиконанні законних вимог посадових осіб органів державної влади, що здійснюють управління, регулювання та контроль у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України; вчиненні інших дій, що завдали шкоди тваринам і рослинам, види яких занесені до Червоної книги України. За порушення законодавства у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, особи притягаються до відповідальності згідно з законом. Шкода, завдана незаконним добуванням, знищенням або пошкодженням видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, погіршенням середовища їх перебування (зростання), відшкодовується відповідно до закону. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання) та методика її розрахунку встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч.2 ст.40 Закону України «Про рослинний світ»). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів (ч.ч.4-5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Згідно із ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п.2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.1 ст. 90 КУпАП погіршення, знищення середовища перебування (зростання) тварин і рослин, види яких занесені до Червоної книги України, знищення, незаконне або з порушенням встановленого порядку вилучення їх з природного середовища, а також порушення умов утримання (вирощування) тварин і рослин цих видів у ботанічних садах, дендрологічних та зоологічних парках, інших спеціально створених штучних умовах, що призвело до їх загибелі, каліцтва (пошкодження) тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно добутого і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно добутого. Неправомірність дій [PERSON] щодо збирання 280 одиниць рослин без коріння цибулі ведмежої (черемші) 24.03.2019 року біля с. Лука-Мелешківська, на території Лука-Мелешківської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області встановлено у постанові Вінницького районного суду Вінницької області від 15.05.2019 року, яка набрала законної сили 28.05.2019 року і якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.90 КУпАП. Відповідно до додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» розмір компенсації за категоріями видів рослин і грибів, гривень за один екземпляр цибулі ведмежої (черемші) становить 62 грн. Згідно із приміткою 2 до додатку 1 до вказаної вище постанови за збирання бруньок, кори, частин кореня, інших частин рослини, якщо такий збір не призводить до її загибелі, відшкодовується 50 відсотків розміру компенсації за цілу рослину. Таким чином, розмір завданої відповідачем шкоди внаслідок вчинення адміністративного правопорушення становить 8680 грн. 00 коп. (62 грн. х 0,5 х 280 = 8680 грн. 00 коп.). Відповідно до п. б) ч.2 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення на збитків знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак останні підлягають задоволенню. Окрім того, судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., який сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №95 від 19.03.2020 року, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved