Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ), посилаючись на наступні обставини. 26 жовтня 2018 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «HACK «Оранта, Позивач) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № № АМ/7611683) (далі - Договір), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] . 24 жовтня 2019 року на вул. Сухоліській в с. Чепеліївка сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів за участю: «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] та «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням - [PERSON] (далі - Відповідач). 25 жовтня 2019 року до ПАТ «HACK "Оранта» із заявою звернувся власник транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія автомобіля «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «Оранта» 28.11.2019 р. виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (з врахуванням франшизи) в розмірі - 8 563 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 52 коп. Відповідно до постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справах № 357/12295/19, № 357/12294/19 - дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Крім того, згідно вищезгаданої постанови - Відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до абз. « а » п.1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння...». ПАТ «HACK «Оранта» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 09 грудня 2020 р. ПАТ «HACK «Оранта» звернулась до Відповідача з регресною вимогою (вих. № 08-03-14/11954) та 09.06.2021 р. ПАТ «HACK «Оранта» звернулась до Відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/5407), однак вимога та попередження залишилися поза увагою. Тому, просили суд стягнути з відповідача - [PERSON] - на користь позивача - публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі - 8 563 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят три) гри. 52 коп. та витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача ( а. с. 1-4 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 27 ). Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 06 жовтня 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 32 ). 23 жовтня 2021 року за вх. № 49339 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 33 ). З вказаної інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27.11.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - відповідача. Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ). Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 12 годину 30 хвилин 25 листопада 2021 року ( а. с. 44-35 ). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. В судове засідання позивач свого представника не направив, 17.11.2021 року за вх. № 53843 судом отримано клопотання, в якому ПАТ «НАСК «Оранта» просили провести розгляд даної справи без участі представника позивача. Позов підтримують в повному обсязі та просили його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Так, судом було направлено ухвалу судді від 25.10.2021 року, позовну заяву з додатками та судову повістку відповідачу [PERSON] за адресою її реєстрації, згідно отриманої інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача, якою було зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27.11.2019 року. Однак, на адресу суд повернувся поштовий конверт, де працівниками пошти причина повернення зазначена, як адресат відсутній за вказаною адресою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом була належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Однак, відповідач в судове засідання в призначений час судом не з`явилася, заяв та клопотань з боку останньої на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 25.11.2021 року постановлено проводити заочний розгляд у зазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2018 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № № АМ/7611683), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] ( а. с. 6 ). 24 жовтня 2019 року на вул. Сухоліській в с. Чепеліївка сталася дорожньо-транспортна пригода, зіткнення транспортних засобів за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] та «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 року визнано [PERSON] , [INFO] винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останню стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень ( а. с. 7-8 ). Вказана постанова суду набрала законної сили 22.11.2019 року. З вказаної постанови вбачається, що 24.10.2019 року близько 23 годин 45 хвилин [PERSON] під час керування транспортним засобом`ВАЗ-2101», державний номерний знак [NUMBER] в Білоцерківському районі, с. Чепеліївка по вул. Сухоліська неподалік перехрестя з вул. Молодіжна під час здійснення маневру обгону не врахувала дорожньої обстановки та не обрала безпечного інтервалу в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. [PERSON] в судовому засіданні вину визнала, розкаялася в скоєному. Крім того, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 року визнано [PERSON] , [INFO] визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та останню піддано стягненню в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн. ( а. с. 10-11 ). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що 25 жовтня 2019 року до ПАТ «HACK "Оранта» із заявою звернувся власник транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору ( а. с. 12 ). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «ВАЗ-2101», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «Оранта» 28.11.2019 року виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 8 563, 52 гривень ( а. с. 21, 22 ). Позивачем ПАТ «HACK «Оранта» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. Так, 09 грудня 2020 р. ПАТ «HACK «Оранта» звернулась до відповідача з регресною вимогою (вих. № 08-03-14/11954) ( а. с. 23 ) та 09.06.2021 р. із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/5407) ( а. с. 24 ), однак вимога та попередження залишилися поза увагою. Звертаючись до суду з вказаними вимогами, ПАТ «НАСК «Оранта» просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 8 563,52 гривень, так як у відповідності до вимог ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до абз. « а » п.1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Як зазначено вище, постановами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 року [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 130 ч. 1 КУпАП. Отже, відповідач [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тому, позивач, виплативши страхове відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки матеріалами справи встановлено, що 24.10.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу з вини відповідача [PERSON] , позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 8 563,52 грн., а страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ) є обґрунтованими та доведеними. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача. При зверненні з вищевказаною позовною заявою ПАТ «НАСК «Оранта» сплатила судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжним дорученням № 48764 від 24 вересня 2021 року ( а. с. 5 ). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і понесенні позивачем при зверненні до суду судові витрати у вищевказаному розмірі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved