Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померла [PERSON] за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] матері - [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 11 лютого 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 15 лютого 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 березня 2021 року та було відкладено на 24 березня 2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 65/2015, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренком Є. П. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.6). Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 81 від 08 лютого 2021 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 65/2015 вбачається, що за життя [PERSON] залишила заповіт, за яким на випадок смерті житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і все що буде їй належати на час смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла своєму сину - [PERSON] . Заповіт складений 03 січня 1991 року, посвідчений виконкомом Орлівської сільської Ради зареєстрований в реєстрі за № 1 (а.с.37). 16 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON] (а.с.32). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] (а.с.39). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги та за заповітом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.13). Згідно з копією довідки КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 37 від 09.02.2021 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 11). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, сараї в-1, В-1, Г-1, ґанок а1-1, рік побудови - 1955 (а.с. 15-17). У витягах з погосподарських книг Орлівської сільської ради за 2006-2015 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] (а.с.9). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги, прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] , якій фактично належав спірний будинок, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved