Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] у серпні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, 19 серпня 2019 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. В обгрунтування позову позивач вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] (онука позивачки) зареєстрована у вказаній квартирі, однак, протягом тривалого часу (більше двох років) у квартирі не проживає, нею не цікавиться, не бере участі у витратах на утримання квартири, її речі у вказаному житлі відсутні. Позивач вважає, що реєстація відповідача у належній їй квартирі створює перешкоди у розпорядженні своєю власністю та збільшує витрати зі сплати комунальних послуг, тому, з цих підстав, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою. В останнє судове засідання позивач не з"явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просив його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 32). Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 23, 27). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] , сусідки позивачки, в судовому засіданні підтвердили, що знають [PERSON] , вона разом із матір"ю жила у позивачки, однак, протягом останніх років трьох вони її не бачили, її речей в квартирі немає. Наскільки їм відомо, позивачка не могла чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира №2-4306 від 13.12.2006 належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). В цій же квартирі зареєстрована онука позивачки - [PERSON] , [INFO] , яка протягом тривалого часу (більше двох років) в спірному житлі не проживає, її особистих речей в ньому немає, будь-яких витрат з утримання квартири, сплати комунальних послуг відповідач не несе. Реєстрація онуки створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своєю власністю - квартирою [ADDRESS] . Факт непроживання відповідача у спірному житлі підверджується копіями Актів №1443 від 02 серпня 2019 року та №970а від 14 травня 2019 року (а.с. 14, 15) та свідченнями сусідів, наданих у судовому засіданні. У відповідності до вимог ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved