Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07 лютого 2017 між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області зроблений актовий запис №1 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає, позивач виховує сина від першого шлюбу, який відповідачем не усиновлювався. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2020 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Також зазначає, що відповідач зловживає алкоголем, практично не працює, не цікавиться справами сім`ї. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги сім`я фактично розпалась, через що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.08.2021 року справу номер 466/7807/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позові, просить позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач в судове засідання не з"явився - 06.10.2021 року на адресу суду повернулась судова повістка для вручення відповідачу, причини повернення - інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення ( адресат відсутній за вказаною адресою), таким чином відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подавав, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, з"ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 лютого 2017, який зареєстрований виконавчим комітетом Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про що зроблений актовий запис №1, що підтерджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Більше 1,5 років позивач і відповідач проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, спільних дітей у них немає, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved