Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочинними діями та стягнення 19 375,98 грн. матеріальної шкоди. Ухвалою суду від 23.07.2012року справу об'єднано в одне провадження із цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 79 327,09 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної злочинними діями. Ухвалою суду від 12.09.2013року провадження в справах в частині позовних вимог щодо [PERSON] закрито в зв'язку із смертю останнього та відсутністю правонаступників. Ухвалою суду від 04.03.2014року позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на користь [PERSON] залишено без розгляду в зв'язку із неявкою позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача заперечила щодо позову, просить в позові відмовити в зв'язку із тим, що в позивача немає доказів передачі грошових коштів її довірителю. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник внаслідок винних дій відповідача внаслідок яких спричинено шкоду. Так, постановою Тлумацького районного суду від 08.12.2011року звільнено від кримінальної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та в частині обвинувачення закрито кримінальну справу внаслідок акта амністії від 12.12.2008року, що усуває застосування покарання за вчинені діяння. Цивільні позови [PERSON], [PERSON] до підсудних [PERSON], [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди залишено без розгляду та роз'яснено потерпілим право звернутися із даними позовами в порядку цивільного судочинства. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.04.2012року постанова Тлумацького районного суду від 08.12.2011р щодо [PERSON] та [PERSON] залишена без змін. Відповідно до описової частини постанови, [PERSON] та [PERSON], діючи за попередньою домовленістю, шляхом обману заволоділи коштами [PERSON], в загальному розмірі 19 375,98 грн, зокрема: 50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 399,50 грн; 1100 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 11 376, 48 грн; 7 600, 00 грн, а також коштами [PERSON], в загальному розмірі 79 327,09 грн, зокрема: 783 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6 256,17 грн; 850 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 8 790,92грн, 8 350,00 грн; 7 000доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 55 930грн. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто позивач повинен довести, що з вини відповідача в нього виникли моральні страждання, він втратив спокій та ділову активність. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить стягнути кошти в тому числі 50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 399,50 грн та 1100Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 11 376,48 грн. Однак, як показує судова практика та цивільне законодавство, що допускає аналогію права, зокрема ст. 533 ЦК України, яка визначає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до роз'яснень, що місяться у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті із правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 192 ЦК України, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрет КМ України від 19.02.1993року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю). Окрім того, як визначено нормами ЦК України (ст. ст. 526, 533, 627, 1049, 1054), якщо у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не на день пред'явлення позову або ухвалення судового рішення. З огляду на викладене, суд вбачає за доцільне не застосовувати грошовий еквівалент по курсу НБУ на момент пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1166,1190 ЦК України, та

Outcome: dismissed