Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення заборгованості по сплаті аліментів за минулий час. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 28.03.2002 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає разом з позивачем. Протягом останніх трьох років відповідач не підтримує контакту з дитиною та не цікавиться її життям. 14.09.2001 року Рівненським міським судом ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно. Під час звернення позивача до державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, відповідач погодився сплачувати їх добровільно, у зв"язку з чим позивач написала заяву про відкликання виконавчого листа. На даний час неповнолітній [PERSON] навчається за кордоном у гімназії в Польщі, а тому позивач витрачає чималу кількість коштів на його утримання. Відповідач на неодноразові прохання позивача надати кошти на утримання неповнолітнього сина не реагує, як раніше, так і на даний час не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв"язку з тим, що на даний час позивач хворіє, їй важко утримувати сина, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з відповідача, стягнення аліментів за минулий час. Представник позивача [PERSON] в суді позов від 18.12.2013 року підтримала, просить задоволити його повністю та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також стягнути заборгованість по сплаті аліментів за останні три роки на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 11634,92 грн. В суді відповідач та його представник [PERSON] позов визнали частково, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. В решті вимог просить відмовити з підстав, вказаних в письмових заперечень проти позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Рівненського міського суду від 14.09.2001 року, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 28.03.2002р. (серія 1-ГЮ №036943 від 28.03.2002р.). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ №199383 від 18.07.2013р.). Вищевказаним рішенням суду було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи від 11.01.2001 року до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з довідок Відділу ДВС Рівненського МУЮ від 25.11.2013р., виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] завершене, а виконавчий документ повернуто стягувачу. Вказана обставина сторонами визнається. На даний час позивач разом з неповнолітнім [PERSON] проживають в Польщі, де дитина навчається, що сторонами не оспорюється. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Зважаючи на те, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача на утримання сина слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Приймаючи до уваги, що відповідач є здоровою і працездатною особою, на даний час не працює та отримує нерегулярний, мінливий дохід, має на утриманні малолітнього сина [PERSON],[INFO], враховуючи вимоги ст.180 СК України, яка зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, та закріплений у ст.7 СК України принцип паритетності сімейних відносин, рівності прав та обовязків батьків, а також враховуючи встановлений державою розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути аліменти в сумі, що становить 500 грн. на дитину. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що її фактичні позовні вимоги зводяться до зміни способу стягнення аліментів на її неповнолітнього сина - зі стягнення аліментів у часці від заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про що не заперечує відповідач [PERSON] Посилання позивача на ту обставину, що дитина навчається у гімназії та хворіє у зв"язку з чим потребує певних затрат, відповідно до правил ст. 185 СК України може бути самостійною підставою для пред'явлення нового позову до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Доводи позивача щодо наявності додаткових витрат на дитину у зв'язку з її хворобою та навчанням суд не приймає до уваги, оскільки предметом спору не є визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, а саме за останні три роки, то позов у цій частині суд вважає недоведеним та безпідставним. Відповідно до вимог ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак, позивач [PERSON] жодних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не подала. На пiдставi ст.ст.180,182,183,191 Сiмейного кодексу України, кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,223,367 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial