Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У травні 2018 року Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання дійсним договору про надання юридичних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2013 року фізична особа-підприємець [PERSON] та громадянин України [PERSON] уклали договір №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Відповідно до п. 2.3. Договору наданням юридичних послуг за цим Договором є фактичні та юридичні дії Виконавця, спрямовані на стягнення з боржника 1 та/або з Боржника 2 зазначеної в пунктах 2.1.,2.2. цього договору заборгованості, при цьому сторони погоджуються з тим, що погашення заборгованості боржником 1 та/або боржником 2 перед замовником внаслідок проведених виконавцем фактичних та/або юридичних дій може відбуватися як в добровільному, так і в передбаченому чинним законодавством України примусовому порядку. Згідно п. 5.1. договору за надані юридичні послуги замовник зобов'язується сплатити виконавцю суму, що складає: 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД» згідно даних балансу ТОВ «Сканді ЛТД» на 08.10.2007р., що пропорційна частці [PERSON] розміром 20 відсотків у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником суми інфляційних втрат Замовника, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати Замовнику належної йому вищезазначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником суми процентів річних за користування боржниками коштами замовника. Відповідно до п. 5.2. договору визначені в п.5.1. договору складові частини суми вартості послуг підлягають сумуванню та разом складають загальну вартість послуг, що підлягає сплаті замовником. Позивач зазначає, що в день підписання Договору та у період його виконання відповідачу пропонувалося здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору, але відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на відсутність коштів для сплати його частини витрат на передбачене законодавством державне мито та нотаріальні послуги, які повинні бути сплачені сторонами при нотаріальному посвідченні договору. Разом з тим, відповідач та його дружина - [PERSON], зазначили, що умови договору будуть виконані відповідачем без нотаріального посвідчення договору, а належні платежі будуть своєчасно здійснені відповідно до умов договору на вказаний у договорі банківський рахунок позивача. Зазначена відсутність коштів на сплату державного мита та нотаріальних послу пояснювалася невеликими доходами відповідача та наявністю значних витрат, які родин відповідача здійснювала на лікування [PERSON], який батьком відповідача. Обставини щодо скрутного матеріального становища відповідача підтверджується довідками ТОВ «Максібуд» від 11.04.2011р. про доходи [PERSON], де працював останній, змістом заяви [PERSON] від 04.05.2011 року до прокуратури міста Києва, змістом звернення [PERSON] від 30.04.2014р. стосовно протиправної бездіяльності директора ТОВ «Сканді ЛТД» [PERSON] Вказані у зазначених зверненнях обставини пояснюють мотиви ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, яке мало відбутися після підписання договору. Разом з тим, жодна із сторін договору не заперечує, що позивач представляв інтереси [PERSON] із 2008 року, що підтверджується змістом п.1.1 договору та виданими позивачу відповідачем нотаріально посвідченими довіреностями, а саме: довіреністю від 14.05.2008 року, довіреністю від 14.05.2011 року, довіреністю від 15.11.2012 року. У п. 6.2. договору замовник, якій є відповідачем у даній справі, підтвердив, що внаслідок фактичних та юридичних дій, здійснених Виконавцем до укладання цього договору, замовником вже отримано 600000, 00 грн. вартості майна ТОВ «Сканді ЛТД», пропорційної частці (20%) [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД». Відповідно до п. 6.3. договору із вказаної в п. 6.2. договору суми 600000,00 грн. фактично стягненої заборгованості замовник зобов'язався сплатити виконавцю 20 відсотків, в якості оплати за юридичні послуги, які були надані виконавцем задля стягнення зазначеної суми заборгованості. Вказану суму у 600000,00 грн. 19 грудня 2011 року в примусовому порядку було стягнуто з ТОВ «Сканрок» на користь [PERSON] 20 відсотків від 600000,00 грн. становить суму 120000,00 грн. З урахуванням обумовленого у п. 6.7 Договору авансу в 40000,00 грн., заборгованість [PERSON] перед ФОП [PERSON] за стягнуту в примусовому порядку суму 600000,00 грн. становить 80000,00 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2014р. у справі №17/343-66/113- 2012 затверджено мирову угоду між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) - позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» (код ЄДРПОУ 21505431) - відповідачем-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканрок» (код ЄДРПОУ 35965995) - відповідачем -2, у справі №17/343-66/113-2012 за позовними вимогами в частині солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» суми у розмірі 2 772 900,00 грн., солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» 3% річних в розмірі 266 198,40 грн. та солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» інфляційних витрат в розмірі 970 515,00 грн. на відповідних умовах. Відповідно до листа ТОВ «Сканді ЛТД» від 09,07.2015р. вих.№24/15 на запит ФОП [PERSON] від 30.06.2015р. генеральний директор ТОВ «Сканді ЛТД» підтвердив повне виконання розрахунків за мировою угодою між [PERSON], ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок», затвердженою ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2014р. у справі №17/343-66/113-2012, а також підтвердив відсутність будь-яких судових спорів з приводу виконання умов зазначеної мирової угоди від 28.10.2014р. Копія листа ТОВ «Сканді ЛТД» від 09.07.2015р. вих.№24/15 та копія запиту ФОП [PERSON] від 30.06.2015р. 03.11.2014р. [PERSON], за мировою угодою від 28.10.2014р. отримано 1000000,00 грн. Станом на 03.11.2014 та 04.11.2014 відповідно до офіційного курсу НБУ один долар США становив 12, 953 грн. Відповідно до п.6.5 договору сторони домовились, що від отриманої [PERSON] суми відраховуються судові витрати [PERSON], які еквівалентні 22000,00 доларів США. 22 000 доларів США х 12, 953 грн. = 284 996 грн. 1000000 грн. - 284 996 грн. = 715004,00 грн. 20% від 715 004 грн. становить 143 000, 80 грн. Таким чином, після отримання [PERSON] за мировою угодою від 28.10.2014р. першого платежу в сумі 1 000 000 грн., [PERSON] мав перерахувати на рахунок ФОП [PERSON] суму в розмірі 143 000,8 грн. Від отриманої [PERSON] за мировою угодою від 28.10.2014р. другого платежу в сумі 725 000 грн. [PERSON] мав перерахувати на рахунок ФОП [PERSON] суму 145 000 грн., що відповідно становить 20% від 725 000 грн. Таким чином, загальна сума оплати за договором становить 368 000,8 грн. (145 000 грн. +143 000,8 грн. + 80 000 грн.) Згідно довідки відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» від 07.05.2015р. вих. №004- 4/124 від [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг на п/р №26002401315143 ФОП [PERSON] надійшли наступні суми: 12.11.2014р. -147 300,00 грн., 17.11.2014р.-98 780,00 грн., разом 147 300,00 грн. Згідно наведеного розрахунку ФОП [PERSON] мав отримати на виконання Договору суму у 368 000,8 грн. -145 000 грн. +143 000,8 грн. + 80 000 грн. Проте, ФОП [PERSON] отримано лише частину від вказаної суми у 368 000,8 грн., а саме - 246 080 грн. Різниця становить 121 920,8 грн. = 368 000,8 грн. - 246 080 грн. Таким чином, недоплачена за Договором сума становить 121 920,8 грн. Позивач звертався до [PERSON] із заявою-попередженням від 12.12.2014р. про наслідки несвоєчасного виконання зобов'язань за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Жодної відповіді на вказану заяву-попередження від 12.12.2014р. [PERSON] не було надано. 22 жовтня 2015 року через приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» [PERSON] було повідомлено про необхідність погашення заборгованості [PERSON] в сумі 121 920 гривень 00 коп. за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, укладеним між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]. У відповідь на заяву ФОП [PERSON] від 22.10.2015р., [PERSON] в адресу ФОП [PERSON] було направлено заяву від 28.10.2015р. із проханням надати розрахунок суми заборгованості за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. 05 січня 2016 року на заяву [PERSON] від 28.10.2015р. позивачем було направлено відповідь, яка містила розрахунок заборгованості [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг та пропозицію перерахувати на р/р 26002401315134 ФОП [PERSON] у АТ «ОТП Банк» м. Києва 121 920 грн. 00 коп. заборгованості [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Заявою від 18.01.2016р. [PERSON] повідомив ФОП [PERSON] про відсутність у [PERSON] заборгованості, яка б ґрунтувалась на договорі №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Позивач обґрунтовано вважає, що відповідач своїми фактичними конклюдентними діями із здійснення перерахування коштів на оплату послуг за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг підтвердив факт наявності зобов'язань за вказаними договором, а відтак нотаріальне посвідчення договору №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг не є обов'язковою дією для здійснення відповідачем остаточних розрахунків за Договором. Відсутність нотаріального посвідчення договору №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг не перешкоджає відповідачу здійснити остаточні розрахунки за Договором. 03 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із електронним повідомленням (телеграмою), в якому запропонував відповідачу 04 березня 2017 року о 12.00 з'явитися разом із його дружиною [PERSON] до нотаріальної контори за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 21, прим.21 для нотаріального посвідчення договору №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Однак, відповідач та його дружина [PERSON] не прибули у зазначені день, час та місце для нотаріального посвідчення договору №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Листом від 05.03.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача щодо нотаріального посвідчення Договору та запропонував відповідачу 11 березня 2017 року о 12.00 з'явитися разом з його дружиною [PERSON] до нотаріальної контори за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 21, прим. 21 для нотаріального посвідчення договору №1 /ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг та надав пояснення щодо орієнтовної суми коштів та переліку документів, які відповідач та його дружина повинні мати при собі для вчинення зазначеної нотаріальної дії. Однак відповідач та його дружина [PERSON] не прибули у зазначені день, час та місце для нотаріального посвідчення договору №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, та ніяким чином не повідомили позивача щодо їх пропозицій стосовно дати, часу та місця нотаріального посвідчення Договору. Договір №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг підписаний фізичною особою - підприємцем [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка як дружина [PERSON] ознайомилася із змістом договору, підтвердила що Договір укладений в інтересах сім'ї та в порядку ст. 65 Сімейного кодексу України надала свою письмову згоду на підписання Договору. Договір №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг скріплений печаткою фізичної особи - підприємця [PERSON]. Разом з тим, має місце часткове виконання відповідачем договору №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, оскільки згідно довідки відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» від 07.05.2015р. вих. №004-4/124 від [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг на п/р №26002401315143 фізичної особи - підприємця [PERSON] двома платежами надійшла оплата у розмірі 246080 грн. , зокрема 12.11.2014р. - 147 300,00 грн. та 17.11.2014р. - 98 780,00 грн. Тому, позивач просив суд визнати дійсним підписаний між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір №1 ЮП-ФО від 02.10.2013 року про надання юридичних послуг. Ухвалою судді [PERSON] від 12.05.2017 року відкрито провадження у справі. Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2017 року здійснено перерозподіл даної справи у зв'язку із звільненням судді [PERSON] у відставку. Ухвалою судді Піхур О.В. від 23.11.2017 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 03.04.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, підтримав пояснення зазначені у письмовому відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із таких підстав. 02 жовтня 2013 року фізична особа-підприємець [PERSON] та громадянин України [PERSON] уклали договір №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг (т. 1 а.с. 11-18). Відповідно до п. 2.1. договору замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручає Виконавцю, а Виконавець погоджується представляти інтереси Замовника в судових органах України, органах державної виконавчої служби України з метою стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» (надалі - «Боржник 1») та з ТОВ «Сканрок» (надалі - «Боржник 2») заборгованості перед [PERSON], яка утворилась внаслідок прийняття 08 жовтня 2007 року Загальними зборами учасників ТОВ «Сканді ЛТД» рішення про виключення [PERSON] із складу учасників ТОВ «Сканді ЛТД». Згідно п. 2.2. договору під заборгованістю сторони розуміють невиплачену Замовнику вартість частини майна ТОВ «Сканді ЛТД» згідно даних балансу ТОВ «Сканді ЛТД» на 08.10.2007р., що пропорційна частці [PERSON] розміром 20 відсотків у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД», інфляційні втрати Замовника, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати Замовнику належної йому вищезазначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД», та проценти річних за користування Боржником 1 та Боржником 2 (разом надалі - «Боржники») коштами Замовника (надалі - «Заборгованість»). Відповідно до п. 2.3. договору наданням юридичних послуг за цим Договором є фактичні та юридичні дії Виконавця, спрямовані на стягнення з Боржника 1 та/або з Боржника 2 зазначеної в пунктах 2.1.,2.2. цього Договору Заборгованості, при цьому сторони погоджуються з тим, що погашення заборгованості Боржником 1 та/або Боржником 2 перед Замовником внаслідок проведених Виконавцем фактичних та/або юридичних дій може відбуватися як в добровільному, так і в передбаченому чинним законодавством України примусовому порядку. Згідно п. 5.1. договору за надані юридичні послуги замовник зобов'язується сплатити виконавцю суму, що складає: 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД» згідно даних балансу ТОВ «Сканді ЛТД» на 08.10.2007р., що пропорційна частці [PERSON] розміром 20 відсотків у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником суми інфляційних втрат Замовника, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати Замовнику належної йому вищезазначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 (двадцять) відсотків від визначеної остаточним судовим рішенням у справі №17/343-66/113-2012 та фактично отриманої Замовником суми процентів річних за користування боржниками коштами замовника. Відповідно до п. 5.2. Договору визначені в п.5.1. Договору складові частини суми вартості послуг підлягають сумуванню та разом складають загальну вартість послуг, що підлягає сплаті Замовником. Згідно п. 5.3. договору у разі досягнення домовленості та/або укладення мирової угоди між Боржниками та Замовником про добровільну сплату Замовнику Заборгованості, Замовник сплачує Виконавцю 20 (двадцять) відсотків від суми, визначеної такою домовленістю чи мировою угодою та фактично отриманою Замовником. Порядок оплати надаваних за договором юридичних послуг сторони договору врегулювали в п.п.6.1.-6.11 договору. Відповідно до п. 6.1. договору у зв'язку з тим, що погашення Заборгованості може відбуватися достатньо довгий період часу, а надходження коштів при стягненні або погашенні Заборгованості в добровільному порядку може відбуватися декількома платежами, сторони прийшли до згоди, що розрахунки Замовника з Виконавцем будуть здійснюватися при кожному отриманні Замовником чергового платежу в погашення Заборгованості. День проведення чергового розрахунку з Виконавцем має бути не пізніше трьох днів з дня отримання Замовником чергового платежу в погашення Заборгованості. Згідно п. 6.2. договору замовник підтверджує, що внаслідок фактичних та юридичних дій, здійснених Виконавцем до укладання цього Договору, Замовником вже отримано 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 копійок вартості майна ТОВ «Сканді ЛТД», пропорційної частці (20%) [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД». Відповідно до п. 6.3. договору із вказаної в п. 6.2. Договору суми у розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 копійок фактично стягненої Заборгованості Замовник зобов'язався сплатити Виконавцю 20 відсотків, в якості оплати за юридичні послуги, які були надані Виконавцем задля стягнення зазначеної суми Заборгованості. Згідно п. 6.4. договору сторони домовились про те, що фактичною подією, яка зумовлює початок проведення розрахунків за Договором, є отримання Замовником будь- якого наступного за вказаним в п.6.2. Договору платежу, тобто, отримання Замовником кожного часткового платежу в погашення Заборгованості передбачає сплату Виконавцю 20 відсотків від суми кожного такого платежу. Відповідно до п. 6.5. договору з врахуванням того, що під час розгляду господарської справи №17/343 та інших судових справ, пов'язаних з спірними корпоративними відносинами Замовника та Боржника 1, Замовником вже були понесені юридичні витрати, що еквівалентні 22 000 (двадцять двом тисячам) доларів США (надалі - «понесені юридичні витрати»), Виконавець погоджується з тим, що сума фактично отриманої Заборгованості, з якої Замовник сплачує Виконавцю 20 (двадцять) відсотків, відповідно зменшується на зазначену суму понесених юридичних витрат. Тобто, від фактично отриманої Заборгованості Замовник спочатку відраховує суму понесених ним вищезазначених юридичних витрат, після чого сплачує Виконавцю 20 (двадцять) відсотків від суми, що залишилася після такого відрахування. Компенсація понесених юридичних витрат Замовника здійснюється в першу чергу відповідно до офіційного курсу Національного банку Україна, який буде установлений на дату проведення розрахунків Згідно п. 6.6. Договору оплата юридичних послуг за договором здійснюється в національній валюті України. Відповідно до п. 6.7. Договору замовник, враховуючи надані виконавцем юридичні послуги під час виконання усного договору про представництво інтересів Замовника у господарській справі №17/343, яка розглядалася в протягом 2008-2012 років в господарських судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, сплачує Виконавцю 40 000 (сорок тисяч) гривень. Згідно п. 6.8. Договору зазначена в п. 6.7. Договору сума поверненню не підлягає та вважається авансовою оплатою надаваних юридичних послуг, що враховується під час остаточних розрахунків сторін Договору. Відповідно до ц. 6.9. Договору оплата наданих за Договором юридичних послуг здійснюється за вибором Виконавця або в безготівковій формі на вказаний в Договорі банківській рахунок Виконавця, або внесенням Замовником готівки в касу Виконавця. Згідно п.6.10. Договору кожна з сторін Договору несе самостійну відповідальність за сплату передбачених чинним законодавством податків з отриманих доходів. Замовник не відповідає за сплату податків Виконавцем, Виконавець не відповідає за сплату податків Замовником. Відповідно до п.10.1 Договору Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печаткою Виконавця та нотаріального посвідчення. Згідно п. 10.2 Договору Договір діє при представлені інтересів Замовника під час розгляду справи №17/343-66/113-2012 в Господарському суді м. Києва, при проведені переговорів стосовно досягнення домовленості та/або укладення мирової угоди між Боржником та Замовником про добровільну сплату Замовнику Заборгованості, при апеляційному перегляді справи №17/32343-66/113-2012, касаційному перегляді справи №17/32343-66/113-2012, та при представленні інтересів Замовника в органах державної виконавчої служби України під час примусового виконання судових рішень на користь Замовника, якщо такі рішення будуть прийняті відповідними судовими інстанціями та вступлять в законну силу. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2014р. у справі №17/343-66/113- 2012 затверджено мирову угоду між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) - позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» (код ЄДРПОУ 21505431) - відповідачем-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканрок» (код ЄДРПОУ 35965995) - відповідачем -2, у справі №17/343-66/113-2012 за позовними вимогами в частині солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» суми у розмірі 2 772 900,00 грн., солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» 3% річних в розмірі 266 198,40 грн. та солідарного стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» інфляційних витрат в розмірі 970 515,00 грн. на наступних умовах: «1. [PERSON] з метою мирного врегулювання спору погоджується прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та/або Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок»в рахунок погашення своїх позовних вимог у справі №17/343-66/113-2012 гроршові кошти в загальному розмірі 1 725 000,00 грн. [PERSON] підтверджує, що вказана сума була визначена шляхом переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканрок» з урахуванням грошових коштів, що були стягнуті відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» в загальному розмірі 46 992,13 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» в загальному розмірі 667 194,04 грн. в процесі виконання наказів Господарського суду міста Києва №17/343 від 07.11.2011р. про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011р. та про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011р., зміненого постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011р. 2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сканрок», що створене шляхом виділу із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД», які є солідарними боржниками перед [PERSON] за грошовими зобов'язаннями, що виникли у зв'язку із виключенням [PERSON] зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД», з метою мирного врегулювання спору зобов'язуються солідарно сплатити [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 1 725 000,00 грн. шляхом перерахування вказаних грошових коштів на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 згідно нижченаведеного графіку оплат: 1) 1 000 000,00 грн. після набрання чинності ухвалою Господарського суду міста Києва про затвердження даної мирової угоди та припинення провадження у справі №17/343-66/113-2012, але не пізніше 04 листопада 2014 року включно. 2) 725 000,00 грн. у строк до 25 листопада 2014 року включно. 3. З врахуванням зазначеної у п. 2 мирової угоди заборгованості в сумі 1 725 000,00 грн. та встановленого у п. 2 даної мирової угоди графіку оплат, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сканрок», за необхідності, самостійно узгоджують між собою розподіл сум, які підлягають сплаті ними як солідарними боржниками, на виконання п. 2 даної мирової угоди. 4. У разі виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та/або Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканрок» умов п. 2 даної мирової угоди у відповідності до визначеного у п. 2 мирової угоди графіку оплат, дана мирова угода буде вважатись виконаною і жодна зі сторін мирової угоди не матиме одна до іншої будь-яких претензій з предмету позову, включаючи претензії з відшкодування понесених сторонами судових витрат. 5. Жоден пункт даної мирової угоди не може тлумачитись як такий, що у разі порушення відповідачами зобов'язань, взятих на себе за даною мировою угодою, позбавляє [PERSON] права на спонукання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді ЛТД» та/або Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» до солідарного виконання таких зобов'язань.». Відповідно до листа ТОВ «Сканді ЛТД» від 09,07.2015р. вих.№24/15 на запит ФОП [PERSON] від 30.06.2015р. генеральний директор ТОВ «Сканді ЛТД» підтвердив повне виконання розрахунків за мировою угодою між [PERSON], ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок», затвердженою ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2014р. у справі №17/343-66/113-2012, а також підтвердив відсутність будь-яких судових спорів з приводу виконання умов зазначеної мирової угоди від 28.10.2014р. (т. 1 а.с. 26-27). Позивач зазначає, що відповідно до п.6.5 договору сторони домовились, що від отриманої [PERSON] суми відраховуються судові витрати [PERSON], які еквівалентні 22000,00 доларів США. 22 000 доларів США х 12, 953 грн. = 284 996 грн. 1000000 грн. - 284 996 грн. = 715004,00 грн. 20% від 715 004 грн. становить 143 000, 80 грн. Таким чином, після отримання [PERSON] за мировою угодою від 28.10.2014р. першого платежу в сумі 1 000 000 грн., [PERSON] мав перерахувати на рахунок ФОП [PERSON] суму в розмірі 143 000,8 грн. Від отриманої [PERSON] за мировою угодою від 28.10.2014р. другого платежу в сумі 725 000 грн. [PERSON] мав перерахувати на рахунок ФОП [PERSON] суму 145 000 грн., що відповідно становить 20% від 725 000 грн. Таким чином, загальна сума оплати за договором становить 368 000,8 грн. (145 000 грн. +143 000,8 грн. + 80 000 грн.). Згідно довідки відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» від 07.05.2015р. вих. №004- 4/124 від [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг на п/р №26002401315143 ФОП [PERSON] надійшли наступні суми: 12.11.2014р. -147 300,00 грн., 17.11.2014р.-98 780,00 грн., разом 246 080 грн. (т.1 а.с. 28). Згідно наведеного розрахунку ФОП [PERSON] мав отримати на виконання Договору суму у 368 000,8 грн. -145 000 грн. +143 000,8 грн. + 80 000 грн. Проте, ФОП [PERSON] отримано лише частину від вказаної суми у 368 000,8 грн., а саме - 246 080 грн., різниця становить 121 920,8 грн. = 368 000,8 грн. - 246 080 грн. Таким чином, недоплачена за Договором сума становить 121 920,8 грн. Та має бути сплачена відповідачем. Позивач звертався до [PERSON] із заявою-попередженням від 12.12.2014р. про наслідки несвоєчасного виконання зобов'язань за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг. Жодної відповіді на вказану заяву-попередження від 12.12.2014р. [PERSON] не було надано (т. 1 а.с. 29). 22 жовтня 2015 року через приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» [PERSON] було повідомлено про необхідність погашення заборгованості [PERSON] в сумі 121 920 гривень 00 коп. за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, укладеним між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (т. 1 а.с. 32-35). У відповідь на заяву ФОП [PERSON] від 22.10.2015р., [PERSON] в адресу ФОП [PERSON] було направлено заяву від 28.10.2015р. із проханням надати розрахунок суми заборгованості за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг (т. 1 а.с. 36). 05 січня 2016 року на заяву [PERSON] від 28.10.2015р. позивачем було направлено відповідь, яка містила розрахунок заборгованості [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг та пропозицію перерахувати на р/р 26002401315134 ФОП [PERSON] у АТ «ОТП Банк» м. Києва 121 920 грн. 00 коп. заборгованості [PERSON] за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг (т. 1 а.с. 37-38). Заявою від 18.01.2016р. [PERSON] повідомив ФОП [PERSON] про відсутність у [PERSON] заборгованості, яка б ґрунтувалась на договорі №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг (т. 1 а.с. 40). Позивач вважає, що відповідач своїми фактичними конклюдентними діями із здійснення перерахування коштів на оплату послуг за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг підтвердив факт наявності зобов'язань за вказаними договором, а відтак нотаріальне посвідчення договору №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, на яке посилається відповідач, не є обов'язковою дією для здійснення відповідачем остаточних розрахунків за Договором. Відсутність нотаріального посвідчення договору №1 ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг не перешкоджає відповідачу здійснити остаточні розрахунки за Договором. Крім того, позивач зазначає, що в день підписання Договору та у період його виконання відповідачу пропонувалося здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору, але відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на відсутність коштів для сплати його частини витрат на передбачене законодавством державне мито та нотаріальні послуги, які повинні бути сплачені сторонами при нотаріальному посвідченні договору. Разом з тим, відповідач та його дружина - [PERSON], зазначили, що умови договору будуть виконані відповідачем без нотаріального посвідчення договору, а належні платежі будуть своєчасно здійснені відповідно до умов договору на вказаний у договорі банківський рахунок позивача. Зазначена відсутність коштів на сплату державного мита та нотаріальних послу пояснювалася невеликими доходами відповідача та наявністю значних витрат, які родина відповідача здійснювала на лікування [PERSON], який батьком відповідача. Крім того, на підтвердження ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, позивач підтверджує обставини щодо скрутного матеріального становища відповідача, а саме: довідками ТОВ «Максібуд» від 11.04.2011р. про доходи [PERSON], де працював останній, змістом заяви [PERSON] від 04.05.2011 року до прокуратури міста Києва, змістом звернення [PERSON] від 30.04.2014р. стосовно протиправної бездіяльності директора ТОВ «Сканді ЛТД» [PERSON] (т. 1 а.с. 41-49). Разом з тим, позивач на підтвердження представництва інтересів [PERSON] із 2008 року, надає видані позивачу відповідачем нотаріально посвідченіи довіреності, а саме: довіреність від 14.05.2008 року, довіреність від 14.05.2011 року, довіреність від 15.11.2012 року (т. 1 а.с. 50-53). 03 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із електронним повідомленням (телеграмою), в якому запропонував відповідачу 04 березня 2017 року о 12.00 з'явитися разом із його дружиною [PERSON] до нотаріальної контори за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 21, прим.21 для нотаріального посвідчення договору №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг (т. 1 а.с. 54). Листом від 05.03.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача щодо нотаріального посвідчення Договору та запропонував відповідачу 11 березня 2017 року о 12.00 з'явитися разом з його дружиною [PERSON] до нотаріальної контори за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 21, прим. 21 для нотаріального посвідчення договору №1 /ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг та надав пояснення щодо орієнтовної суми коштів та переліку документів, які відповідач та його дружина повинні мати при собі для вчинення зазначеної нотаріальної дії (т. 1 а.с. 56). Однак відповідач та його дружина [PERSON] не прибули у зазначені день, час та місце для нотаріального посвідчення договору №1/ЮП-ФО від 02.10.2013р. про надання юридичних послуг, та ніяким чином не повідомили позивача щодо їх пропозицій стосовно дати, часу та місця нотаріального посвідчення Договору, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Водночас, відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання правочину (угоди) недійсним є одним зі способів захисту цивільного права, відповідно до ст. 16 ЦК України. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка визначає форму та зміст договору про надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Виходячи зі змісту положень ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Цивільний кодекс України у ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Згідно ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України забовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора )певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання забов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такийдоговір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вим Згідно з положеннями Постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» та Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначення договору як неукладеного може бути на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. До того ж позовна вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та охоронюваних законом інтересів, і тому в задоволенні відповідної вимоги має бути відмовлено; у такому разі можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 ЦКУ. У постанові ВСУ від 10.02.2009 у справі №10/33/08 суд дійшов висновку, що, якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, то це не дає підстав вважати цей договір неукладеним. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, судом досовірно встановлено, що позивач свої зобовязання за договором №1 ЮП-ФО від 02.10.2013 року про надання юридичних послуг від 02.10.2013 року виконав у повному обсязі, що підтверджується ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2014 року. Договір сторонами підписаний, скріплений печаткою фізичної особи - підприємця [PERSON], довідка відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» від 07.05.2015 року підтверджує часткове виконання договору відповідачем, тому судом встановивлено факт, що договір є укладеним, виконаний позивачем та частково відповідачем, а тому є підстави, в силу вимог ст.ст. 220 ЦК України, визнати його дійсним та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved