Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Млинівського району Рівненської області, [PERSON], в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила скасувати рішення [PERSON] сільської ради № 9 від 25 лютого 2010 року про оформлення права приватної власності в частині 3/7 на житловий будинок за [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності в частині 3/7 на житловий будинок по вул. Молодіжна,10 в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради на ім'я [PERSON]; визнати за нею право власності на 3/7 частки вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що є спадкоємицею двоюрідного брата [PERSON], який помер 9 жовтня 2014 року, оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, що залишилось після смерті брата, а саме на частку [PERSON] в житловому будинку по вул. Молодіжна,10 в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, їй було відмовлено у видачі свідоцтва на вказане майно по причині відсутності правовстановлюючих документів. Зазначає, що [PERSON] був інвалідом дитинства 2-ї групи. Доки були жива його мати, то вона доглядала брата. Після смерті матері деякий час брат знаходився у спецбудинку для осіб з обмеженими можливостями, а саме в психо-неврологічному диспансері. З 20 листопада 2013 року над ним було встановлено опіку, а її призначено опікуном. 26 лютого 2014 року в інтересах [PERSON], вона, як опікун, подала заяву про прийняття спадщини після смерті його матері для оформлення спадщини на житловий будинок, в якому проживали [PERSON] та [PERSON]. Однак, після подання вказаної заяви, їй стало відомо, що право власності на житловий будинок в с. Боремець по вул. Молодіжній № 10, зареєстровано 17.03.2010 року за [PERSON] - рідним братом [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.03.2010 року виконкомом [PERSON] сільської ради Млинівського району Рівненської області. Позивач вважає, що дане свідоцтво видано без наявних на те правових підстав, оскільки будинок був власністю колгоспного двору. У 1982 році відбувся поділ колгоспного двору з присвоєнням нових особових рахунків. Зокрема, [PERSON] була головою одного колгоспного двору, а членами двору були її діти - непрацездатний [PERSON] і непрацездатна [PERSON]. Головою іншого колгоспного двору за іншим особовим рахунком був [PERSON], а членами двору були члени його сім'ї - [PERSON], неповнолітня [PERSON], неповнолітня [PERSON]. Таким чином, після поділу колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена при поділі, частка кожного з членів колгоспного двору, складала 1/7 частину нерухомого майна. 19 листопада 1992 року [PERSON] померла, а тому відповідно до діючого на той час ЦК УРСР ( ст. ст. 549, 529) мати [PERSON] успадкувала частку після смерті дочки, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. [PERSON] також зазначає, що 28 вересня 1995 року померла [PERSON]. На момент смерті [PERSON] з нею проживав її син [PERSON], [INFO]. Отже, останній прийняв спадщину після смерті матері, як такий що проживав з нею на час смерті. Будь-які інші спадкоємці, крім [PERSON] з померлою [PERSON] не проживали і спадщини не приймали. Таким чином, вважає, що [PERSON] є власником 3/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а свідоцтво, видане 25.02.2010 року про право власності на весь спірний будинок на ім'я [PERSON] видано безпідставно. Після смерті [PERSON] вона- Саверська В.Й. прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву. Вважає, що в порядку спадкування набула право власності на частку будинку, належну її двоюрідному брату [PERSON] та просить визнати за нею право власності на 3/7 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Боремець Млинівського району Рівненської області по вул. Молодіжна,10. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Млинівського району Рівненської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомленна про час і дату судового засідання. Будучи присутньою в судовому засіданні 28.12.2015 року, позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що дійсно при вивченні погосподарських книг сільської ради, з'ясувалось, що рішення сільської ради про оформлення права власності на спірний житловий будинок та видача свідоцтва про це, приймалось на основі даних погосподарських книг, згідно яких головою господарства був зазначений [PERSON]. Проте, не було враховано, що згідно погосподарського обліку рахувався ще один погосподарський рахунок по будинку в с. Боремець Млинівського району, головою якого була [PERSON]. Тому, вважає, що рішення сільської ради про оформлення права власності на спірний будинок за [PERSON], було видано без врахування цих обставин, а тому погоджується, що воно є незаконним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомленя про час і дату слухання справи, заяви про розгляд справи у її відсутності чи заперечень проти позову або будь- яких письмових пояснень, не надала. ( а.с.60) . Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника [PERSON] сільської ради та проаналізувавши досліджені в суді докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] був інвалідом дитинства та проживав з народження зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, №10. ( а.с. 25, 26) Згідно записів у погосподарських книгах [PERSON] сільської ради Млинівського району Рівненської області, житловий будинок за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна,10. був власністю колгоспного двору. Пізніше відбувся поділ колгоспного двору з присвоєнням окремих номерів погосподарського обліку. Так, [PERSON] до 1983 року була головою колгоспного двору за особовим рахунком № 849, а членами двору були її діти - непрацездатний [PERSON] і непрацездатна [PERSON], син [PERSON], його дружина [PERSON] з дітьми ( онуками) [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджується записами в погосподарській книзі за 1980-1982 роки ( а.с. 71) Починаючи з 1983 року колгоспний двір було розділено. Зокрема, згідно особового рахунку № 847 головою колгоспного двору була [PERSON], а членами двору її діти - непрацездатний [PERSON] і непрацездатна [PERSON]. Згідно особового рахунку № 848 головою колгоспного двору став [PERSON] , а членами двору стали члени його сім'ї - дружина [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON]. До поділу, у власності колгоспного двору знаходився житловий будинок 1974 року забудови з надвірними будівлями і спорудами, а саме хлівом, льохом і колодязем. Зазначені обставини підтверджуються записами в погосподарській книзі за 1983-1985 роки. ( а.с. 72) Відповідно до ст. 125 ЦК УРСР ( 1963р.), яка підлягає застосуванню до правовідносин, що існували на той час, при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, враховуючи, що на час поділу колгоспного двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних, нараховувалось сім членів колгоспного двору, то після поділу колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена при поділі, частка кожного з членів колгоспного двору, складала 1/7 ч. нерухомого майна. Отже, сумарна частка [PERSON] та її дітей [PERSON] і непрацездатної [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами після поділу колгоспного двору становила 3/7 частин від 1/1 цілої житлового будинку в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, №10. Такаж частка кожного члена колгоспного двору існувала і на час припинення колгоспного двору у 1991 році у відповідності до закону "Про власність", прийнятого 15 квітня 1991 року, а відтак [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали власниками по 1/7 ч. житлового будинку з надвірними будівлями в силу закону, так-як колгоспний двір було припинено. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 19 листопада 1992 року [PERSON] померла. Її мати [PERSON] успадкувала 1/7 частку дочки за правилами ст.ст. 529, 649 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Після цього, 28 вересня 1995 року [PERSON] померла і єдиним, хто залишився проживати у цій частині будинку, був [PERSON], що підтверджується даними з погосподарської книги, а також відомостями сільської ради ( а.с. 31 ) . Таким чином, на час смерті матері [PERSON], [PERSON] був єдиним спадкоємцем майна померлої за окремо відкритим особовим рахунком в спірному житловому будинку, загальна частка якого становила 3/7. З наведеного видно, що [PERSON] відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті матері, яка на той час складалася з 2/7 частин у спірному житловому будинку і , таким чином, став власником 3/7 частин спірного будинку. В той же час, як видно з рішення [PERSON] сільської ради № 9 від 25.02.2010 року оформлення права власності на спірний будинок, проводилось [PERSON] без врахуванням того, що [PERSON] є власником 3/7 частин будинку. Отже, таке рішення [PERSON] сільскої ради та видане на його підставі свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] в частині 3/7 ч. будинку порушує право власності [PERSON] на будинок і в цій частині є незаконним, а тому відповідно до ст.16 ЦК України підлягає скасуванню. З цих підстав свідоцтво про право власності в частині 3/7 ч. житлового будинку, видане на ім'я [PERSON] є недійсним. Судом також встановлено, що 09.10.2014 року [PERSON] помер. ( а.с.9) [PERSON] є його двоюрідною сестрою і прийняла спадщину після його смерті, оскільки подала заяву про це до нотаріальної контори. Факт родинних стосунків та прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану,а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.10-16, 23). Прийняття спадщини після його смерті іншими спадкоємцями, судом не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Проте оформити право на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], [PERSON] не змогла з об'єктивних причин, а саме через те, що право на 3/7 ч. спірного житлового будинку з надвірними будівлями не було зареєстровано за спадкодавцем, так-як весь будинок був зареєстрований за [PERSON]. Вказане випливає з обставин, встановлених судом в судовому засіданні та підтверджується документально. Зокрема, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ( а.с.34-38) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], на законних підставах набула право власності на спадкове майно за законом, зокрема на 3/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, 10. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач на законних підставах набула право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] і знаходиться на території [PERSON] сільської ради Млинівського району Рівненської області, однак це право [PERSON] є невизнаним, а тому підлягає захисту. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 125, 529, 649 ЦК УРСР, ст. ст. 16,\~328,\~1216,\~1225,\~1233,\~1269 ЦК України,

Outcome: approved