Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

13.12.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки, розташованої на території Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом ІV-ХС № 005114, виданим Федорівською сільською радою 27.08.2001 року. В поточному році вона вирішила розпорядитися вказаною земельною ділянкою, але виявилося, що в державному акті в графі "прізвище" вказано - [PERSON]", тоді як у відповідності до паспорту громадянина України вона є [PERSON]. Так як вказана помилка перешкоджає їй розпоряджатися вказаною земельною ділянкою, просить встановити факт належності документа. Заявник в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії МР003038 заявник [PERSON], [INFO], а державний акт на право постійного користування землею серії IV-XC № 005114 виданий на ім»я [PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті, допущено помилку у написанні прізвища власника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості розпоряджатися своїм майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~Враховуючи викладене,\~на підставі\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~« Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~та

Outcome: approved