Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом померлого [INFO] [PERSON]. Зазначила, що після смерті останнього відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто житловий будинок [ADDRESS], на який відсутній правовстановлюючий документ. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки втрачені оригінали документу, що посвідчували право власності померлого на зазначене спадкове майно, в зв'язку з чим просять суд визнати за нею право власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, в заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач Хорольська міська рада Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб розглядаються в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та свідоцтва про одруження Серія [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер в м. Хорол Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, Серія [NUMBER] від 22.09.1969 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто житловий будинок [ADDRESS], на який відсутній правовстановлюючий документ. З довідки КП Лубенське МБТІ від 26.01.2017 року №8, слідує, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок [ADDRESS] в КП Лубенське МБТІ не зареєстрований. Статтею 529 ЦПК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори за № 477/02-14 від 17.02.2017 року, адресованого [PERSON] слідує, що на підставі її заяви про прийняття спадщини, у держнотконторі 17.02.2017 року заведена спадкова справа № 28/2017 до майна померлого [INFO] батька [PERSON]. Нотаріусом повідомлено про неможливість видати [PERSON] як спадкоємцю за законом на конкретно визначене майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до абз. 2п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦПК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року). Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" слідує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved