Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 травня 2016 року в розмірі 29 853,62 гривень, з яких 7 703,52 гривень заборгованість по кредиту, 7 263,88 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 12 988,43 гривень заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1 397,79 гривень штрафу (процентна складова). Позов мотивує тим, що 19 травня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого станом на 21.06.2018 року виникла заборгованість в розмірі 29 853,62 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Ухвалою судді від 26 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду в судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з розгляду даної справи не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив суд врахувати, що подвійне притягнення до відповідальності через порушення строків сплати кредиту не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони в судове засідання не з'явились, тому фіксування судового процесу 05 листопада 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.2016 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н в розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6% в місяць на залишок заборгованості. Відповідно до п.1.1.7.11 Договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору , він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами» складає між ними та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 2.1.1.12.2.1 договору встановлено, що у разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6 Договору встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+5% від суми позову. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов»язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Зважаючи на вказане положення вказаний вище договір породив між сторонами відповідні права та обов'язки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом із матеріалів справи встановлено, що взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 21червня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 29 853,62 гривень, з яких 7 703,52 гривень заборгованість по кредиту, 7 263,88 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 12 988,43 гривень заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1 397,79 гривень штрафу (процентна складова). При дослідженні наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджує порушення відповідачем обов'язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування цими коштами. При цьому суд враховує, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищенаведене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При застосуванні статті 549 ЦК України суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій у розмірі 1897 грн. 79 коп. (500,00 грн.+ 1 397,79 грн.), який є меншим за розмір заборгованості по пені. Зазначене з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 19.05.2016 року в розмірі 16 865,19 грн., що складається із тіла кредиту в сумі 7 703,52 грн., нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 7 263,88 грн., 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1 397,79 гривень штраф (процентна складова) та відмовити у стягненні пені в розмірі 12 988,43 гривень. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення від 13.08.2018 року, позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. Позов задоволено на 56 %. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою № 433988, виданою Личаківською міжрайонною МСЕК, суд враховує правову позицію ВСУ по справі № 6-152цс17 від 01.03.2017 року та приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 986,72 грн. ( 1762 грн. х 56%/100%) має бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial