Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго», представник якого, уточнивши позововні вимоги, остаточно просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 року по 30.04.2017 року в сумі 21198,78 грн., інфляційні витрати в розмірі 480,71 грн., та 3% річних в розмірі 3362,00 грн. В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.12.2016 року Шевченківським районниим судом м.Львова було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 5806,82 грн., інфляційних витрат 183,80 грн. та 3% річних 41,98 грн., а також про стягнення 689,00 грн. судового збору. 21.02.2017 року Шевченківським районним судом м.Львова судовий наказ скасовано. Представник позивача покликається на те, що [PERSON] не виконала свого зобов»язання щодо сплати послуги з цетралізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов»язана сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. У зв»язку із чим змушений звернутися до суду із позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив такі задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, покликаючись на те, що квартира [ADDRESS] відключена від загальнобудинкової мережі теплопостачання та гарячого постачання, про що ЛМКП «Льівтеплоенерго» достеменно відомо, вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню лише заборгованість за послуги з теплопостачання місць загального користування. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині оплати за послуги з теплопостачання місць загального користування у розмірі 1525,44 грн. за період з 15.10.2015 рок по грудень 2017 року та пояснила, що вона неодноразово зверталася до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про припинення нарахування їй оплати за послуги з теплопостачання із підстав, зазначених в Акті обстеження, за участю балансоутримувача будинку, яким встановлено факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією субєктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно з ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до довідки виданої ЛКП «Тополя-406» №4055 від 11.06.2015 року [PERSON] є власником приватизованої квартири [ADDRESS], загальною площею 101,50 кв.м., зареєстрована та проживає в ній. Для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок №3300085429. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] на початку 2007 році розпочала ремонт помешкання відповідно до проекту, яким було передбачено облаштування квартири автономним опаленням. Відєднання окремо взятого помешкання від мереж централізованого опалення на той час не було заборонено. Проте, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року №630 таке від»єднання було заборонене, про що [PERSON] отримала повідомлення. Однак, на час отримання такого, відповідачем вже було демонтовано батареї у квартирі та проведено частину ремонтних робіт. Ст.162 ЖК України передбачено, що плата за користування житлим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. [PERSON] до жовтня 2015 року, незважаючи на від»єднання квартири від центрального опалення, оплачувала за надання таких послуг відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», що стверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи. Відтак, вимога ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості з [PERSON] починаючи з 01.07.2014 року по 15.10.2015 року не підлягає до задоволення. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості з 15.10.2015 року, судом встановлено наступне. 15.10.2017 року відповідачем було скеровано заяву про направлення на обстеження її квартири працівника ЛМКП «Львівтеплоенерго». Однак, на обстеження працівники ЛМКП не з"явилися та 22.10.2015 року квартира [ADDRESS] була обстежена за участю мешканців будинку та третіх осіб, про що було складено відповідний акт, яким встановлено, що у вищезазначеній квартирі мережеві стояки, через які подається теплова енергія, ізольовані та зашиті коробами, відсутні батареї центрального опалення. Крім того, 17.11.2015 року було проведене наступне обстеження представниками балансоутримувача ЛКП "Варшавське-407", які засвідчили, що помешкання від»єднано від мережі централізованого опалення , наявне автономне опалення, шляхом встановлення електричного котла та бойлера для гарячого водопостачання. Стояки центрального опалення утеплені та зашиті. Даний акт обстеження затверджено керівником балансоутримувача будинку. У грудні 2015 року [PERSON] повторно звернулася до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявою про припинення нарахування їй оплати за послуги з теплопостачання з підстав, зазначених в Акті обстеження, проте позивачем таке звернення було проігноровано. Відповідно до «Проекту на відповідність будівельним нормам влаштованого автономного опалення квартири [ADDRESS] взамін центрального опалення» існуюче автономне опалення відповідає діючим нормам та стандартам. Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення регулюються між власниками окремих житлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги. Згідно таких договорів виконавці, тобто комунальні підприємства, зобов»язані надавати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, а споживачі зобов»язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбаченими договором. У разі порушення умов договору однією із сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача є зникнення потреби в отриманні послуг або відмова споживача від користування послугами або невиконання умов договору виконавцем. Розірвання договору з виконавцем послуг передбачено п.6 ч.2 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від №1875-IV від 24.06.2004 року. Твердження позивача про те, що відєднання окремо взятої квартири від системи центрального опалення не передбачено законодавством спростовується п.2.8 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладення договору з виконавцем комунальної послуги, не звільняє його від обов»язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Отже, судом встановлено, що актами обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що вищевказану квартиру від»єднано від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з 15.10.2015 року не підлягає до задоволення, оскільки фактично такі не були отриманні відповідачем. Крім того, згідно п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення , затверджених КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживачі, які відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується органом виконавчої влади. Відповідно до Методики, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов»язані брати участь у загальних витратах, пов»язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід»ємною частиною. Згідно з п.2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія. Пунктом 2.2.2 Методики зазначено, що розподіл визначених величин витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК між окремими помешканнями будинку, які не мають відокремленого входу, пропорційний до їх загальної опалюваної площі. Для кожного помешкання розраховується і коефіцієнт, який відображає частку загального платежу від опалення місць загального користування, що припадає на дане помешкання. Відповідно до п.4 Проекту на відповідність будівельним нормам влаштованого автономного опалення [ADDRESS], розрахунок теплової енергії, яка витрачається на опалення приміщень загального користування під»їзду, визначено у розмірі 0,123 Гкал/міс. Згідно Довідки балансоутримувача ОСББ «Пан клен» загальна опалювальна площа помешкань у підїзді становить 2722 кв.м. Загальна площа [ADDRESS] складає 101,5 кв.м., що становить 3,73% від загальної площі у під»їзді. Отже, враховуючи вищенаведене, загальна сума заборгованості за опалення місць загального користування [PERSON] за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року складає 1525,44 грн. Такої практики щодо відшкодування витрат надавачу послуг з теплопостачання для мешканців квартир, які користуються автономним опаленням у власних приміщеннях дотримується Верховний Суд України у рішенні у справі №6-1207цс17 від 23.08.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» підлягає стягненню борг за послуги з теплопостачання місць загального користування за період з 15 жовтня 2015 року по грудень 2017 року в розмірі 1525,44 грн. Окрім цього, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 1525,44 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотку від суми задоволених позовних вимог, що складає 156 грн.

Outcome: partial