Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

05 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 24 квітня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою 24% річних, строком по 23 квітня 2010 року. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2010 року з відповідача було стягнуто заборгованість нараховану станом на 15 жовтня 2010 року. Вказане рішення суду було остаточно виконане відповідачем 23 травня 2016 року. Умовами кредитного договору було передбачено обов'язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом до повного погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом, пеню та штрафи за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором та комісію, всього заборгованість в розмірі 8298 грн. 30 коп. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивача не визнав, вважав що заборгованість виникла з вини позивача внаслідок неповідомлення про зміну розрахункових рахунків для зарахування здійснених ним платежів. Оскільки від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу на звукозаписувальний технічних пристрій не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 24 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10000 грн. за сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення 23 квітня 2010 року ( а.с.4-7). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором ПАТ "Банк "Демарк" звернулося до суду з позовом. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2010 року з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.10.2010 року становила 18584 грн. 47 коп. ( а.с.32). Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березнегуватського районного управління юстиції в Миколаївській області від 23 травня 2013 року було звернено стягнення на заробітну плату відповідача при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-534 виданого 24 грудня 2010 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за вказаним вище рішенням цього ж суду ( а.с.58). Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Бусахіна О.С. від 25 квітня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-534/2010 року виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області 24.12.2010 року було закінчено у зв'язку з утриманням з відповідача боргу в розмірі 18890 грн. 32 коп. на користь позивача у повному обсязі (а.с.51-52). З платіжного доручення № 207 убачається, що останній платіж в сумі 2375 грн. 22 коп. на вказаним виконавчим листом, було перераховано відділом ДВС Березнегуватського районного управління юстиції 19 травня 2016 року, яке проведено банком 20 травня 2016 року (а.с.79). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплати неустойки (стаття 611 ЦК України). Крім того, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У правовій позиції від 06 липня 2016 року по справі №6-1047цс16 Верховний суд України зазначив - виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України. За розрахунком наданим позивачем заборгованість відповідача станом на 23 травня 2016 року становить 8298 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за відсотками -3443 грн. 55 коп.; штраф за порушення строків сплати відсотків (за період з 15 серпня 2015 року по 13 червня 2016 року) -1000 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (за період з 15 серпня 2015 року по 15 серпня 2016 року) - 1328 грн. 01 коп.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту ( за період з 15 серпня 2015 року по 22 травня 2016 року) - 826 грн. 74 коп.; комісія ( з 15 серпня 2013 року по 22 травня 2016 року) - 1700 грн.(а.с.30). З матеріалів справи слідує, що заборгованість за виконавчим листом № 2-534/10 хоча і була остаточно утримана із заробітної плати відповідача у червні 2015 року, але зарахована відділом ДВС Березнегуватського районного управління юстиції на рахунок позивача лише у травні 2016 року. З огляду на те, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів, суд не вважає слушними доводи відповідача про безпідставне нарахування заборгованості, а позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, оскільки відповідач остаточно сплатив заборгованість за кредитним договором у травні 2016 року, вимоги позивача про нарахування штрафу за порушення сплати відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасну сплату відсотків за межами вказаного строку, а саме по 13 червня 2016 року та по 15 серпня 2016 року суд вважає безпідставним та доходить висновку про їх часткове задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial