Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. Велика Вулига. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах, яке мати отримала за життя при розпаюванні земель КСП «Вулизьке». Право померлої на земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0482121, виданим 09.10.1997 року Тиврівською РДА, який спадкодавець отримав за життя, державним актом на право колективної власності на землю ІІ-ВН №000034 з додатком №1. Спадщину після смерті матері прийняв він, в порядку ст. 549 ЦК УРСР, як спадкоємець першої черги, який фактично до 6 місяців прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. На момент смерті матері він постійно проживав та був зареєстрований з нею за адресою: [ADDRESS] . Однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за законом після смерті матері не має можливості в зв`язку з тим, що не може надати нотаріусу оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Крім того, перешкодою в оформленні спадкових прав є те, що в його свідоцтві про народження матір`ю записана [PERSON] замість [PERSON] . Просить встановити факт, що [PERSON] , померла [INFO] в с.Велика Вулига Тиврівського району була його матір`ю; визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,74 умовних кадастрових гектара (без визначення меж земельної ділянки в натурі) на території Великовулизької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с. Велика Вулига Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Шпиківської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності представника, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.5 ЗК України (1990 року), земля могла належати громадянам на праві колективної власності. Відповідно до ст.17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Згідно з Указом Президента України \~ Про \~порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8.08.1995 р. № 720/95 право на\~земельну частку\~(пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом встановлено, що [INFO] в с. Велика Вулига Тиврівського району померла [PERSON] (а.с.6), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Факт, що померла [INFO] в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області [PERSON] була матір`ю позивача стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.12) та свідоцтвом про смерть (а.с.6), згідно яких прізвище та по батькові особи, записаної матір`ю та померлої особи співпадають; випискою з погосподарської книги Великовулизької сільської ради Тиврівського району за 1993-1998 роки (а.с.11), згідно якої головою сім"ї була [PERSON] (померла [INFO] ), а [PERSON] - її син; довідкою виконкому Великовулизької сільської ради № 126, виданої 11.03.2020 (а.с.10) про те, що на момент смерті [PERSON] з нею проживав її син [PERSON] . Позивач - спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, спадщину прийняв, так як до шести місяців з часу її смерті, вступивши у володіння спадковим майном. На момент смерті матері він постійно проживав та був зареєстрований з нею за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідками Великовулизької сільської ради №126, №127 від 11.03.2020 (а.с.9, 10) Однак належних і допустимих доказів, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Вулизьке», с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, суду не надано. Суд вважає, що посилання позивача та його представника на Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН № 000034 (а.с.13-16), відповідно до Додатку №1 якого [PERSON] була включена до списку громадян - членів даного КСП за № 233, а також на книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.17), відповідно до якої [PERSON] \~видано сертифікат\~ ВН\~№0482121, є безпідставними, оскільки дані документи не доводять права померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах без визначенні її меж в натурі (на місцевості) на території Великовулизької сільської ради Вінницької області Будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло вказане право суду не надано, а тому суд вважає, що підстав для задоволення вказаних вимог немає.

Outcome: dismissed