Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У червні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його членом сім'ї [PERSON] та визнати за ним право користування житловою площею кімнати № 2 в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] з 04.09.1971 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. 22.12.1989 р. шлюб між ними було розірвано. Рішенням від 28.05.2008 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, було змінено договір житлового найму та визначено порядок користування трикімнатною квартирою [ADDRESS], загальною площею 63,5 кв.м., житловою 43,20 кв.м., яка мала статус житлового майна. Головним квартиронаймачем був [PERSON]. Згідно вказаного рішення, матері - [PERSON] були виділені дві житлові кімнати площею 13,5 кв.м. та 12,7 кв.м., а батьку - [PERSON], кімната розміром 17,0 кв.м.. Восени 2012 р., батько став дуже хворіти. Мати відмовилася надавати йому будь - яку допомогу. Він на той час перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мешкав і був зареєстрований у її будинку за адресою: [ADDRESS]. У січні 2016 р. він пішов від дружини та переїхав жити до батька, в його кімнату. З батьком вони разом харчувались, несли витрати по утриманню житла. За свої особисті кошти він зробив косметичний ремонт не тільки в кімнаті батька, а і на спільній з матір'ю кухні, змінив частково сантехніку у ванній кімнаті. Також, він забезпечував батька ліками і брав на себе витрати коли батько знаходився в лікарні, а коли [INFO] батько помер, він його за свої кошти поховав. Після смерті батька, він залишився у вказаній квартирі де і мешкає на цей час, оскільки іншого житла в нього не має, так як згідно рішення від 24.02.2017 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Відповідач надав відзив на позов, який фактично визнав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04.09.1971 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням від 22.12.1989 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, шлюб між ними було розірвано. Рішенням від 28.05.2008 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, було змінено договір житлового найму та визначено порядок користування трикімнатною квартирою [ADDRESS], загальною площею 63,5 кв.м., житловою 43,20 кв.м., яка мала статус житлового майна. Головним квартиронаймачем був [PERSON]. Згідно вказаного рішення, [PERSON] були виділені дві житлові кімнати площею 13,5 кв.м. та 12,7 кв.м., а- [PERSON], кімната розміром 17,0 кв.м.. Восени 2012 р., [PERSON] став дуже хворіти. Позивач на той час перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мешкав і був зареєстрований у її будинку за адресою: [ADDRESS]. У січні 2016 р. він пішов від дружини та переїхав жити до батька - [PERSON], в його кімнату за адресою: [ADDRESS]. З батьком вони разом харчувались, несли витрати по утриманню житла. За свої особисті кошти позивач частково зробив косметичний ремонт в квартирі. Також, позивач забезпечував батька ліками і брав на себе витрати коли батько знаходився в лікарні, а коли [INFO] батько помер, він його за свої кошти поховав. Після смерті батька, позивач залишився у вказаній квартирі де і мешкає на цей час, оскільки іншого житла в нього не має, так як згідно рішення від 24.02.2017 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12). Згідно зі ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім"ї наймача, а до таких осіб, згідно зі ст. 64 ЖК України, віднесені і діти наймача, набувають рівного з ним права користування жилим приміщенням, якщо вони постійно проживали з наймачем і вели спільне господарство. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог про визнання членом сім'ї та права користування житловою площею. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати позивача на спірній жилій площі потрібно відмовити, так як на цей час фактично відсутній спір про відмову в реєстрації, так як таке право у позивача виникає лише після набрання рішенням за іншими позовними вимогами законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial