Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив "Суворовський-3" звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що в будинку, який знаходиться на балансі Житлово-будівельного кооперативу «СУВОРОВСЬКИЙ-3» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою - випискою з будинкової книги про склад сім'ї і прописки. Боржники користуються комунальними послугами, але не виконують зобов'язання по сплаті цих послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 4495 (чотири тисячі чотириста дев'ятсот п'ять) гривень, 85 копійок за період з грудня 2013 - по квітень 2016 включно. Позивач раніше вже звертався до суду з приводу несплати боржниками за житлово-комунальні послуги. Так, Суворовським районним судом міста Одеси 11 березня 2014 року було винесено рішення по цивільній справі № 523/14750/13-ц за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-3» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, яким задоволено позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-3» та було видано виконавчі листи про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Однак боржники до цього часу так і не виконали рішення суду, та продовжують невиконання своїх обов'язків щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги. Тому позивач 08.08.2016 р. був змушений звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 10.10.2016р. суддя Суворовського суду міста Одеси Шепітко І.Г., розглянувши заяву ЖБК «Суворовський-3» ухвалив: відкрити наказне провадження та видати судовий наказ по суті заявлених вимог. 10 жовтня 2016 р. Суворовським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу, про виправлення описки, допущеної у Судовому наказі Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2016р., вказавши вірну дату його винесення як «10.10.2016 року» замість помилково зазначеної 10.08.2016 р.. 19.12.2016р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. своєю ухвалою Судовий наказ від 10.10.2016 р. про стягнення заборгованості за житлово-будівельні послуги - скасував. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується копією звернення від 17 травня 2012 року, копією квитанції про сплату поштових послуг, та копією конверту, але відповідачі до цього часу в добровільному порядку відмовляються укласти такий договір, а свою позицію щодо невиконання зобов'язань по сплаті цих послуг відповідачі мотивують відсутністю такого договору. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу в розмірі 4495 (чотири тисячі чотириста дев'ятсот п'ять) гривень, 85 копійок. В процесі судового засідання представник позивача подав заяву щодо зменшення позовних вимог, оскільки в первісний рахунок заборгованості увійшла частина суми заборгованості, що раніше була стягнута судовим рішенням. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також пояснив, що відповідачі регулярно не сплачують за спожиті комунальні послуги, а також не бажають укладати договори на їх надання. Він також пояснив, що ЖБК централізовано укладав договори на постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення, вивіз сміття, та займається організацією прибирання території. Всі тарифи за надані послуги, були розраховані, виходячи з укладених договорів, а також затверджені на загальних зборах членів ЖБК. Представник позивача також пояснив, що керівництву ЖБК відомо, що система опалення в квартирі відповідачів демонтована, проте це їх не звільняє сплачувати частково за приміщення загального користування, а також, враховуючи те, що труби в квартирі не ізольовані, то частково відповідачі користується тепловою енергією. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, а також пояснила, що у них відсутній відповідний договір з ЖБК, а тому вони не повинні сплачувати за комунальні послуги за тарифами, які самостійно розраховує позивач. Вона також пояснила, що зібрання членів ЖБК не проводились, а тому протоколи зібрання на яких затвердились тарифи фальсифіковані. Відповідачка пояснила, що система опалення в квартирі демонтована багато років, що достовірно відомо позивачу, а тому їй незрозуміло вимоги щодо нарахування плати за теплопостачання. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, через відповідачку [PERSON]. В той же час, згідно поданої заяви просили відмовити у задоволенні позовних вимог, а також справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу «СУВОРОВСЬКИЙ-3». В квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою - випискою з будинкової книги про склад сім'ї і прописки. У вищевказану квартиру централізовано постачалися послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання, послуги по вивезенню ТПВ (сміття) та інші послуги для проведення господарської життєдіяльності будинку та прибудинковій території. Відповідно до ст. 13 Закону «Про Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов'язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх гримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що відповідачі у порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, не сплачували в повному обсязі за спожиті комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території в період з грудня 2013 - по травень 2016 включно, що призвело до утворення заборгованості за комунальні послуги за у розмірі 2554 гривні 54 копійки, що підтверджується довідкою від 20.10.2017р. (а.с. 130,139) Споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі 6-59цс13). В зв'язку з чим, посилання відповідачів на відсутність договору між ними та позивачем не звільняє їх від обов'язку сплачувати комунальні послуги. Судом також встановлено, що відповідачі регулярно не сплачують за комунальні послуги. Так рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2014р. по цивільній справі № 523/14750/13-ц за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-3» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги було стягнута з відповідачів заборгованість у розмірі 6180 (шість тисяч сто вісімдесят) грн. 51 коп. Однак відповідачі не сплачувати у повному обсязі за комунальні послуги. Позивач 08.08.2016 р. був змушений звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 10.10.2017р. Суворовський районним судом м. Одеси було задоволено заяву ЖБК «Суворовський-3» та відкрити наказне провадження та видати судовий наказ по суті заявлених вимог. 19.12.2016р. ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси ухвалою скасовано судовий наказ від 10.10.2016 р. про стягнення заборгованості за житлово-будівельні послуги. Судом також встановлено, що всі тарифи за наданні комунальні послуги, затверджувалась на загальних зборах членів ЖБК, що підтверджується наданими протоколами. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON], як член ЖБК за період нарахування заборгованості не зверталася з претензіями та вимогами про не згоду з встановленими тарифами або з невідповідністю якості послуг. Твердження відповідачів про фальсифікацію протоколів не підтверджується належними доказами. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з грудня 2013р. по травень 2016р. у розмірі 2068 гривень 08 копійок, тобто за послуги прибирання території та обслуговування будинку, вивіз сміття, ліфт, холодної води. В той же час, суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідачів сума заборгованості за опалення у розмірі 486 гривень 46 копійок. Так, з матеріалів справи також вбачається, згідно акту від 26.10.2001р., у квартирі [ADDRESS] була демонтована система опалення та нарахування за теплопостачання не нараховуються (а.с. 58-60) В позовних вимогах позивач посилається як на підставу на нарахування плати за теплопостачання на Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року №359 була затверджена «Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Відповідно до п. 3 даної Методики розрахунок плати за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків розраховується відповідно до чинних тарифів на теплову енергію для даної категорії споживачів за формулою П = Q х T, (3.1) МЗК де Q - витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, яка виставляється до сплати власникам споживачами кожного окремого помешкання будинку та визначається за формулою (2.7); Т - тариф на теплову енергію для даної категорії споживачів, грн/ Гкал. Згідно фомулі.2.7, п. 2.2.1 Витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, яка виставляється до сплати споживачами кожного окремого помешкання будинку, споживачами нежилих приміщень, які користуються МЗК, визначається з розрахунку Q = К х Q , (2.7) де К - коефіцієнт, який враховує частку i-того помешкання у МЗК витратах на опалення МЗК. Однак в формулі, які надав представник позивача сума розраховуються з кількості квадратних метрів квартири, якою користуються відповідачі, а не кількість квадратних метрів загального користування у будинку. Таким чином, суд вважає, що надана калькуляція не відповідає встановленим у „Методиці" нормам, а тому така заборгованість не підлягає стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: partial