Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент» нерухоме майно, а саме: плодоовочеву базу, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Бурхана В.М., буд. 12, що належить йому на підставі договору дарування 1/2 частини від 30.09.2016 року, зареєстрованого за № 605, і договору дарування ? частини від 30.09.2016 року, зареєстрованого за № 606), та 3/5 Торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське, проспект Перемоги, 29-А, що належить йому на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-1453/11 від 01.08.2012 року, та передати це майно йому, [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником плодоовочевої бази, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Бурхана В.М., буд. 12, та Торговельно розважального комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, проспект Перемоги, 29-А. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року, яке ухвалено у справі № 202/5789/17, його право власності на вказане вище нерухоме майно було припинено. 03 листопада 2017 року група осіб в камуфляжній формі здійснила силове захоплення спірного нерухомого майна, і майно вибуло з володіння [PERSON] поза його волею. 03 листопада 2017 року за даним фактом Дніпровським ВП Камянського ВП ГНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017040790001923 за правовою кваліфікацією - ст. 356 КК України, а 13 листопада 2017 року правова кваліфікація змінена на ч.4 ст.190 КК України. 21 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 1201704070002036 про вчинене кримінальне правопорушення за правою кваліфікацією ч.2 ст. 185 КК України про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12017040790001923 було зясовано, що в приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Камянське, проспект Перемоги, 29-А, були викрадені особисті речі [PERSON] 28 листопада 2017 року вказані кримінальні провадження були обєднані та їм присвоєний номер № 12017040790001923 за правою кваліфікацією ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року заочне рішення цього суду від 29 вересня 2017 року скасовано. Таким чином, відпала правова підстава, згідно якої відбувся перехід права власності на вказане вище нерухоме майно від нього, [PERSON] до [PERSON] Проте, до скасування заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, а саме 18 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестмент» укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] зі строком виконання зобовязання до 17 листопада 2017 року. При тому, що строк виконання зобовязання за іпотечним договором ще не настав, вже 06 листопада 2017 року право власності на спірні обєкти нерухомого майна перейшло до відповідача на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06 листопада 2017 року, і в цей же день було обтяжене іпотечним договором, згідно якого права іпотекодержателя набуло ТОВ «Тарджет Трейдінг». На підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року про скасування заочного рішення записи про реєстрацію прав власності та обтяжень за [PERSON], ТОВ «Інвестмент», ТОВ «Тарджет Трейдінг» були скасовані та 17 листопада 2017 року державним реєстратором поновлено запис про реєстрацію за [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно. Проте, 18 листопада 2017 року близько 02.00 години знову внесено запис про право власності ТОВ «Інвестмент» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06 листопада 2017 року, не зважаючи на те, що в реєстрі заборон були наявні записи реєстратора та заборону виконання таких дій та на те, що нерухоме майно було обтяжено ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року. В теперішній час спірне нерухоме майно, що вибуло з володіння [PERSON] поза його волею, знаходиться у володінні ТОВ «Інвестмент». Посилаючись на ст. 41 Конституції України, на статті 317, 319, 387, 388 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15 та від 17 грудня 2014 року № 6-140цс14, вважає, що спірне нерухоме майно повинно бути витребувано з незаконного володіння відповідача та передано йому, [PERSON] Представник відповідача - ТОВ «Інвестмент» в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив та не подав відзив на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник позивача [PERSON] у вступному слові 19 червня 2018 року стило виклала зміст на підстави позовних вимог [PERSON] та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Також пояснила, що позивачу не було відомо про заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року, тому він у встановлений строк не подав заяву про його перегляд та скасування і рішення набрало законної сили. Потім з цим рішенням прийшов представник [PERSON] і 03 листопада 2017 року група озброєних людей захопила належні позивачу обєкти нерухомого майна. Після того, як за [PERSON], на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року, було визнано право власності на плодоовочеву базу, розташовану в м. Камянське по вул. Бурхана В.М., буд. 12, та на Торговельно-розважальний комплекс, розташований в м. Камянське, по проспекту Перемоги, 29-А, [PERSON] передав це майно в іпотеку ТОВ «Інсетмент», начебто, в забезпечення позики від 18 жовтня 2017 року в розмірі 5000000 грн. Проте, [PERSON] є малозабезпеченою особою, 19 травня 2017 року він був засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме: за викрадення [PERSON] пляшки горілки в супермаркеті. Він не міг позичити будь кому таку суму коштів. Дізнавшись про існування заочного рішення, позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд та скасування цього рішення. 14 листопада 2017 року заочне рішення суду від 29 вересня 2017 року було скасовано. Після скасування заочного рішення державним реєстратором 17 листопада 2018 року за [PERSON] була поновлена реєстрація права власності на вказане нерухоме майно, а вночі 18 листопада 2017 року державним реєстратором знову внесений запис про реєстрацію права власності на належне позивачу нерухоме майно за ТОВ «Інвестмент». Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора, і рішенням суду дії державного реєстратора про реєстрацію 18 листопада 2017 року права власності на нерухоме майно за відповідачем визнано протиправним. На теперішній час належне позивачу нерухоме майно перебуває у третіх осіб, ТОВ «Інвестмент» є титульним володільцем на підставі рішення державного реєстратора від 18 листопада 2017 року, а позивач [PERSON] є власником цього майна і звернувся до суду з цим віндикаційним позовом. Представник позивача - [PERSON], яка вступила у справу замість представника [PERSON], 20 червня 2018 року стило виклала зміст на підстави позовних вимог [PERSON] та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Також надала пояснення про те, що реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, здійснена на підставі протиправних рішень державного реєстратора [PERSON] від 18 листопада 2017 року тому є незаконною та такою, що не відповідає вимогам законодавчих норм, що регулюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивач \~[PERSON] у вступному слові позов підтримував, просив його задовольнити, підтвердив правильність пояснень його представників та правильність обґрунтування позову. Вислухавши вступне слово позивача та його представників, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач\~[PERSON]\~30\~вересня 2016\~року набув\~право власності\~на плодоовочеву базу, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Бурхана В.М., буд. 12, що підтверджується договорами дарування часток плодоовочевої бази, укладеними між [PERSON] та позивачем, посвідченими 30 вересня 2016 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованими в реєстрі за № 605 та №606 (а.с. 36, 39). 30 вересня 2016 року право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 37, 40 -43). Крім того, позивач [PERSON], на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2012 року про визнання мирової угоди у цивільній справі № 2-1453/11, яка набрала чинності 06 серпня 2012 року, набув право власності на торговельно-розважальний комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, проспект Перемоги, 29-А ( а.с. 47-50). 29 вересня 2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 202/5789/17, провадження № 2/202/2615/2017, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності (а.с. 22). Цим рішенням в рахунок погашення грошового зобовязання в розмірі 5000000 грн., відповідно до договору позики від 01 жовтня 2015 року, звернуто стягнення на 13/20 приміщення торгівельно-розважального комплексу розташованого в м. Камянське по проспекту Перемоги, 29-А, на плодоовочеву базу, розташовану в м. Камянське по вулиці Бурхана В.М., буд. 12, що належать [PERSON], на користь [PERSON] в рахунок погашення боргу; визнано за [PERSON] право власності та припинено право власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно (а.с. 22). Як вбачається із [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 46, 121, ), 11 жовтня 2017 року, на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/5 частини торгівельно-розважального комплексу, розташованого в м. Камянське по проспекту Перемоги, буд. 29-А та на плодоовочеву базу, розташовану в м. Камянське по вулиці Бурхана В.М., буд. 12 (а.с. 132 оберт). 17 та 18 жовтня 2017 року між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Інвестмент» укладені нотаріально посвідчені договори іпотеки, де обєктами іпотеки значиться спірне нерухоме майно зі строком виконання зобовязання до 17 листопада 2017 року, про що внесена інформація про державну реєстрацію обтяжень (а.с 126 оберт, а.с. 135 оберт). 03 листопада 2017 року плодоовочева база та торговельно-розважальний комплекс вибули з володіння [PERSON] поза його волею, шляхом силового захоплення групою осіб, що підтверджується Витягом із кримінального провадження № 12017040790001923 від 03 листопада 2017 року, у фабулі якого зазначено, що невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, за попередньою змовою, шляхом обману заволоділи нерухомим майном [PERSON], а саме: 3/5 частками торгівельно-розважального комплексу, розташованого по проспекту Перемоги, 29-А в м. Камянське, та плодово-овочевою базою, яка розташована по вул. Бурхана, 12 в м. Камянське, спричинивши [PERSON] майнової шкоди в особливо великих розмірах (а.с. 24). Судом встановлено, що 06 листопада 2017 року право власності на спірні обєкти нерухомого майна перейшло від [PERSON] до ТОВ «Інвестмент» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06 листопада 2017 року, і в цей же день було обтяжене іпотечним договором, згідно якого права іпотекодержателя набуло ТОВ «Тарджет Трейдінг», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16 травня 2018 року ( а.с. 116-139). 06 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення від 29 вересня 2017 року (а.с. 29), Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року заява [PERSON] задоволена і заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року скасоване з призначенням справи для розгляду в загальному порядку на 04 грудня 2017 року (а.с. 23). 17\~листопада 2017\~року,\~ в\~звязку із\~скасуванням заочного\~рішення від\~29\~вересня 2017\~року,\~ за\~заявою [PERSON],\~державним реєстратором\~[PERSON]\~було скасовано\~записи в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно про реєстрацію права власності на плодоовочеву базу та торговельно-розважальний комплекс за [PERSON], а також були скасовані записи про подальший перехід права власності до ТОВ «Інвестмент» та обтяження такого права іпотекою. Таким чином, 17 листопада 2017 року право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за позивачем [PERSON] (а.с. 45-46). Крім того, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 12017040790001923 від 03 листопада 2017 року накладено арешт, із позбавленням права відчуження, на спірне нерухоме майно: плодоовочеву базу по вул. Бурхана, буд. 12 в м. Камянське, та 3/5 частини торгівельно-розважального комплексу по проспекту Перемоги, буд. 29-А в м. Камянське ( а.с. 25-28). Проте, 18 листопада 2017 року о 01 годині 56 хвилин та о 02 годині 06 хвилин державним реєстратором Комунального підприємства "Центр реєстрації бізнесу і нерухомості" Дібровської сільської ради Синельниківського району" Дніпропетровської області [PERSON] прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно плодоовочевої бази та 3/5 частин торгівельно-розважального комплексу за ТОВ «Інвестмент» та внесено відповідні записи про право власності № 23439646 та № 23439647 на підставі заяв ТОВ «Інвестмент» про реєстрацію права власності на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 138 та 139, виданих та вже зареєстрованих раніше - 06 листопада 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу МНО [PERSON], що підтверджується Інформацією про зміни права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності (а.с. 119, 131 оберт). Вказані реєстраційні дії вчинені державним реєстратором на задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ «Інвестмент», де іпотекодавцем значився [PERSON], в той час, як в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 18 листопада 2017 року, право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за позивачем [PERSON], що свідчить про недопустимі суперечності між заявленими речовими правами про задоволення вимог іпотекодержателя та вже зареєстрованими речовими правами. Крім того,\~ державний реєстратор\~[PERSON]\~ здійснив\~державну реєстрацію\~за ТОВ\~«Інвестмент» 18\~листопада \~2017\~року на\~ підставі документів на речове право, які вже були заявлені раніше, тобто 06 листопада 2017 року, при реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав, що свідчить про те, що відповідачем були подані ті ж самі документи, на підставі яких заявлене речове право та обтяження вже було зареєстровано у Державному реєстрі прав, та в подальшому скасовано. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави для обовязкової відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, пунктом 5 частини 1 вказаної статті передбачена відмова в державній реєстрації в разі наявності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Крім того, згідно з\~пунктом 11\~частини 1\~тієї ж\~статті відмова в державній реєстрації обовязкова в разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Частина 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Враховуючи, що заявником ТОВ\~«Інвестмент» були\~надані для\~реєстрації ті\~ ж\~самі документи,\~на підставі\~яких \~ним вже\~було раніше\~заявлене речове\~право,\~яке \~06\~листопада 2017\~року \~зареєстроване у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~ а\~також враховуючи\~наявність \~суперечностей \~між заявленими\~та вже\~зареєстрованими речовими\~правами на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяженнями,\~ державний\~реєстратор [PERSON]\~ повинний\~ був,\~на підставі\~ст.\~24 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень», прийняти рішення про відмову державної реєстрації прав ТОВ «Інвестмент» на спірне нерухоме майно. Проте, державний реєстратор проігнорував вимоги закону та протиправно прийняв рішення про реєстрацію прав власності на спірне майно за відповідачем ТОВ «Інвестмент». У Постанові Верховного Суду України від 11.02.2015р у справі №6-1цс15 зазначено, що у відповідності до вимог статей 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане у звязку із виконанням іпотечного договору та відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Також в правовому висновку Постанови Верховного суду України у справі № 6-2776цс16 від 18 січня 2017 року, вказано, що згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. В судовому засіданні встановлено, що спірне нерухоме майно вибуло із володіння позивача поза його волею, внаслідок заочного судового рішення, помилково ухваленого 29 вересня 2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, яке в подальшому було скасоване тим же судом, а також внаслідок подальших неправомірних дій державного реєстратора, що призвели до незаконної державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Інвестмент». Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право\~\~вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 330 ЦК України, якщо\~майно\~відчужене\~особою,\~яка\~не мала на це права, добросовісний набувач\~набуває\~право\~власності\~на\~нього,\~якщо відповідно\~до\~статті\~388\~ЦК України\~майно\~не\~може\~бути витребуване у нього. Відповідно\~ст. 387\~\~ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно Інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 16 травня 2018 право власності на спірне нерухоме майно залишається зареєстрованим за відповідачем ТОВ «Інвестмент». Таким чином, останнім набувачем спірного нерухомого майна: плодоовочевої бази за адресою: м. Камянське, вул. Бурхана В.М., буд. 12 та торговельно розважального комплексу за адресою: м. Камянське, проспект, 29-А є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент», право власності за яким зареєстровано на підставі договору від 06 листопада 2017 року про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного з [PERSON] Оскільки ТОВ «Інвестмент» фактично заволоділо спірним нерухомим майном незаконно та без відповідної правової підстави, воно не отримало права розпоряджатись спірним нерухомим майном. В той же час, позивач, як власник майна, не лише позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, але фактично ним не володіє. Враховуючи, що відповідач продовжує утримувати у своєму володінні та користуванні спірне нерухоме майно, права позивача, як власника майна, підлягають захисту в судовому порядку шляхом витребування спірного нерухомого майна від останнього добросовісного набувача, оскільки майно вибуло із законного володіння [PERSON] не з його волі іншим шляхом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеній у постанові у справі № 6-95цс13, де вказано, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст.\~215,\~216 ЦК України. Норма ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача\~з підстав, передбачених ч. 1\~ст. 388 ЦК України. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved