Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Вимоги мотивуються тим, що спадкування здійснюється за заповітом. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності на нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи в її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської [PERSON] не зявилася, подано заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради за №250 від 28 серпня 2017 року та за №138 від 19 лютого 2018 року, згідно погосподарського обліку [PERSON] був зареєстрований та проживав по день смерті у власному житловому будинку, розташованому на земельній ділянці площею 0.19 га, за адресою: с. Ганно-Требинівка вул. Центральна, 24. [PERSON] за власні кошти у 1971 році побудував житловий будинок з господарськими будівлями, розташованому на земельній ділянці площею 0.19 га, за адресою: с. Ганно-Требинівка вул. Центральна, 24. Статтею 100, ч.1 ст.101, ст.150 ЦК України 1963 року передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Права, передбачені статтями 144 149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про правогромадян на купівлю і будівництво індівідуальних житлових будинків", компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З моменту внесення сільською радою народних депутатів запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р.) [PERSON] помер 11 лютого 2017 року. [PERSON] не ввів в експлуатацію побудований житловий будинок з господарським будівлями. Технічний паспорт на нерухоме майно виготовлено позивачем [PERSON] 14 листопада 2017 року після смерті [PERSON]. Згідно технічного паспорта Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації на садибний (індивідуальний) житловий будинок [PERSON] у 1971 році побудовано житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці, площею 0.19 га, за адресою: с. Ганно-Требинівка вул. Центральна, 24. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що суди повинні ураховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за №24 по вулиці Центральна у с. Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області. Згідно постанови приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 29 листопада 2017 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії за відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документу про право власності на спадкове майно, [PERSON] (помер 11 лютого 2017 року) за заповітним розпорядженням призначено спадкоємцем [PERSON] на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями за №24 по вулиці Центральна у с. Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, [PERSON], відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно спадкодавця [PERSON] - на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованому на земельній ділянці площею 0.19 га, за адресою: с. Ганно-Требинівка вул. Центральна, 24. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], відповідно до положень ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», винесено постанову від 29 листопада 2017 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії за відсутності правовстановлюючого документу про право власності на спадкове майно у спадкодавця за заповітом [PERSON], який помер 11 лютого 2017 року. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. У зв'язку з тим, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав на нерухоме майно у нотаріальному порядку, нею подано до суду позов про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. При встановлених обставинах, позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача [PERSON] судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

Outcome: approved