overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

27.11.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 14). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с. 15). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.02.2006 виконкомом Дробишевської селищної ради міста Красний Лиман, Донецької області, відповідний актовий запис № 1 (а.с. 6). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2013 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем Ісаченкова, її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

27 квітняня 2015 року\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку №161 по вул. Чкалова у м. Миколаєвів якій з 01.06.2007 року зареєстрована відповідачка, яка більше п"яти років вже не мешкає за даною адресою та не приймає участі в оплаті платежів за даною адрессою. В судовому засіданн іпредставник позивачки [PERSON] позов підтримав,\~ просив його задоволити. В судове засідання відповідачка не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомила, відповідних заяв та документів суду не надала. Суд вважає за можливе\~ ухвалити\~ рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданих позивачкою документів, а саме договору кіпівлв-продажу вона є власником житлового будинку № 161 по вул. Чкалова у м. Миколаєві. Відповідно до довідки форми №3 № 198 від 14.04.2015 року з 01.06.2007 року в вищезазначеному домоволодінні була зареєстрована [PERSON]. На підставі акту (а.с.6) вбачається, що з 2010 року по 2015 рік відповідачка в даному будинку не проживає, даний акт складений 16.04.2015 року та підписаний директором ТОВ "Миколаївдомсервіс" [PERSON], також ці обставини підтвержені поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] Таким чином судом встановлено, що відповідачка фактично не проживає та не користується даним приміщення, для позивачки є необгрунтоване фінансове навантаження яке стосується оплати за комунальні послуги та створює неможливі умови, щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Окільки відповідачка у вказаному будинку не проживає більше року, не несе будь-яких витрат по утриманню, не приймає участь у спільному побуті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

27 серпня 1987 року сторони зареєстрували шлюб у Федоровській сільській раді Сургутського району Тюменської області (актовий запис № 87). Від цього шлюбу мають повнолітніх дітей, які проживають окремо. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що на протязі останнього часу між ними з дружиною немає взаємоповаги і взаєморозуміння, виникають постійні сварки та конфлікти, їх шлюб носить лише формальний характер і подальше його збереження є неможливим. Відповідачка не бажає добровільно розірвати шлюб у відділі РАЦС, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 27 серпня 1987 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Федоровській сільській раді Сургутського району Тюменської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 87, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягав на розірванні шлюбу про що надав суду заяву відповідного змісту, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

27 серпня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 17). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 28, 29), в судове засідання не прибув, позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути без його участі (а.с. 30). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2018 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 254 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини в березні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це, клопотання позивача [PERSON] слід задовольнити та відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-10 00:00:00

27 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 18 липня 2009 року з відповідачем по справі. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з середини 2012 року припинено шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, кожен живе своїм життям , спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, виникають часті сварки, з часом вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння, вважає, що збереження шлюбу не можливо. Перебувати у шлюбі з відповідачем не бажає. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , просив їх задовольнити з підстав, наведених в обгрунтвання. Відповідач в судовому засіданні 27.02.2015 року позовні вимоги позивача не визнала, просила надати місячний термін для можливого примирення. 23 березня 2015 року в судове засідання не з"явилась, 22 квітня 2015 року в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року. Від шлюбу мають дочку- [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин, взаємної поваги, почуття любові та підтримки. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з середини 2012 року, проживають окремо. Позивач сплачує аліменти на утримання дочки. Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довів суду, що остаточно переконаний у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з нею у шлюбі. З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, а також інших обставин, що мають істотне значення, а саме: не примиренням протягом строку, наданого судом за клопотанням відповідача, відсутності згоди позивача на подальше знаходження у шлюбі з відповідачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити інтересам позивача. Відповідач з свого боку не надала суду жодного належного доказу на підтвердження того, що відсутні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

27 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 24 лютого 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис - № 303, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Зазначає, що від шлюбу з відповідачем не мають спільних дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. У судове засідання сторони не з"явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила про підтримання позовних вимог. Відповідач також надав аналогічну заяву із зазначенням про визнання позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 24 лютого 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 24 лютого 2001 року зроблено запис за № 303. (а.с.4) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

28.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживли за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить Зеленодольській міській громаді. В 2011 році відповідачі виїхали з квартири, про що свідчать сусіди, з того часу ніяких відомостей від них не надходило. З комунальних платежів за вказаною адресою зростає велика заборгованість. Квартира знаходиться без нагляду. Відповідачі ніякої участі в утриманні даного житлового приміщення не приймають та ним не користуються, їх особистих речей у квартирі немає, житлове приміщення знаходиться у жахливому стані, двері та вікна відсутні, система опалення відсутня. Відповідачі фактично втратили право на користування житловим приміщенням, оскільки в дійсності відсутні в ньому більше шести місяців без поважних причин і не виконують обов»язки наймачів житла, тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, так як на протязі більше 6 місяців відповідачі не користуються житлом. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] ( а.с.4) Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 19.01.2015 року, підтверджується факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації (а.с.5) Відповідно довідки по заборгованості за комунальні послуги, [PERSON], [PERSON] мають заборгованість перед комунальним підприємством КП «ЗМВ» за житлово - комунальні послуги станом на 01.01.2015 року у розмірі 9854 грн. 89 коп.( а.с.6) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців, тому відповідачі повиненні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

28.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить Зеленодольській міській громаді. В 2011 році відповідачі виїхали з квартири, про що свідчать сусіди, з того часу ніяких відомостей від них не надходило. З комунальних платежів за вказаною адресою зростає велика заборгованість. Квартира знаходиться без нагляду. Відповідачі ніякої участі в утриманні даного житлового приміщення не приймають та ним не користуються, їх особистих речей у квартирі немає, житлове приміщення знаходиться у жахливому стані, двері та вікна відсутні, система опалення відсутня. Зеленодольською міською радою приймалися міри щодо встановлення фактичного місця знаходження відповідачів. Фактичне місце їх знаходження не встановлено. Відповідачі фактично втратили право на користування житловим приміщенням, оскільки в дійсності відсутні в ньому більше шести місяців без поважних причин і не виконують обов»язки наймачів житла, тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, так як на протязі більше 6 місяців відповідачі не користувалися житлом . Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] ( а.с.7) Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 12.11.2013 року, підтверджується факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації (а.с.7-а) Відповідно довідки по заборгованості за комунальні послуги, [PERSON], [PERSON] має заборгованість перед комунальним підприємством КП «ЗМВ» за житлово - комунальні послуги станом на 01.02.2014 року у розмірі 2135 грн. 53 коп.( а.с.4) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців, тому відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

28.02.2014 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалаючись на те, що з відповідачем 18.11.2006 року вступила в зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двух неповнолітніх дітей : [PERSON]-[INFO] народження, доньку [PERSON]-[INFO] народження, які знаходятьсяна її утриманні та відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3частки заробітной плати до повноліття дітей. У зв"язку з тим, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення 3-ох років, тому просить стягнути аліменти і на своє утримання в розмірі 1/6 частини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180. 183 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку/доходу/ матері,батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом. Судом встановлено, що вона з 18.11.2006 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двух неповнолітніх дітей : [PERSON]-[INFO] народження, доньку [PERSON]-[INFO] народження, які знаходятьсяна її утриманні та відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки заробітной плати до повноліття дітей. У зв"язку з тим, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення 3-ох років, тому просить стягнути аліменти і на своє утримання в розмірі 1/6 частини. Відповідно до ст.84 СК України позов в частині стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини, яка доглядає за дитиною підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 243,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України , оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,ст.ст.84,88 ЦПК України,

Outcome: approved