Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по платі за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.06.2012 р. по 01.08.2013 р. в сумі 8125,23 грн., 3% річних - 125,68 грн., інфляційні нарахування - 21,42 грн., посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.2011 р. відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідно до рішення суду від 03.03.2005 р. відповідачам було відкрито окремий особовий рахунок на кімнату пллщею 20,1 кв.м. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов"язані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарних місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Незважаючи не неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, боржник борг не сплатив, що завдає збитків. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Солом"янського районного суду м.Києві від 01.03.2005 р. визнано за [PERSON] та [PERSON] право користування кімнатою площею 20,1 кв.м в квартирі [ADDRESS]. Залишено в загальному користування сторонам підсобні приміщення квартири: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вхід в квартиру. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.2011 р. спадкоємцями майна [PERSON] є його: батько [PERSON] на 1/4 частку у спадщині, дружина [PERSON] на 1/4 частку у спадщині, син [PERSON] на 1/4 частку у спадщині, син [PERSON], [INFO] на 1/4 частку у спадщині. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та неповнолітній [PERSON] що підтверджується довідкою форми №3 виданої ВСП «Індустріальний» №1890 від 14.08.2013 р. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов»язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов»язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов»язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Договір між позивачем та відповідачем на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Оскільки відповідачі не виконують покладених на них законом обов'язки, щодо оплати за користування комунальними послугами та в добровільному порядку не сплачують заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. Згідно наданих позивачем та перевірених судом розрахунків, заборгованість відповідачів по платі за комунальні послуги з 01.06.2012 р. по 01.08.2013 р. становить 8272,33 грн., яка обрахована позивачем у відповідності з діючими та затвердженими у встановленому законом порядку тарифами, що діяли на час виникнення заборгованості. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є вірним, вимоги позивача про стягнення в рівних частках з відповідачів заборгованості за комунальні послуги в сумі 8125,23 грн., індексу інфляції 21,42 грн., 3% річних - 125,68 грн., а всього заборгованості в сумі 8272,33 грн., визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229,4 грн.

Outcome: approved