Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, мотивуючи її тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] в м.Євпаторія, АРК. Отримати свідоцтво про смерть, яке б відповідало встановленому зразку, немає можливості, оскільки зазначене місце смерті, а саме м.Євпаторія, АРК є тимчасово окупованою територією України. В обгрунтування вимог заявник посилається на те, що документами, що підтверджують факт смерті є довідка за №1450 про смерть [PERSON] та свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Євпаторським міським відділом ЗАГС МЮ Республіки Крим, яке не є підставою видачі свідоцтва про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки цей документ не відповідає вимогам законодавства України, був виданий на тимчасово окупованій території України. Враховуючи те, що органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт смерті її бабки, звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. У судове засідання заявник не з'явилась, однак надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій, покладаючись на розсуд суду, просили розглянути справу в їх відсутності. Їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За правилами п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заявник [PERSON] являється онукою [PERSON]([INFO]), що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 28.04.1979 року, де в графі батько записаний [PERSON](а.с.10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON], в якому матір'ю записана [PERSON](а.с.11). В подальшому заявник змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(а.с.9). [INFO] [PERSON], [INFO], померла в м.Євпаторія, Автономної Республіки Крим, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Євпаторійським міським відділом ЗАЦС Департаменту ЗАЦС МЮ Республіки Крим(а.с.4). та довідка про смерть №1450 від 30.11.2017 року (а.с.6). Заявнику [PERSON] Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки свідоцтво видане на тимчасово непідконтрольній території України. Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованій території, в тому числі АРК, тимчасово призупинено. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, згідно практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, зокрема у справах проти Туреччини (а саме, "Lоizidou v. Тиrкеу", "Сурrus v. Тиrкеу"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Моzer v.the Rериblic оf Моldova апd Russia", "Ilascu апd Оthers v. Mоldova апd Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Nатіbiа саsе), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Суд враховує, що м. Євпаторія Автономної Республіки Крим станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України, у відповідності до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на території АРК органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті своєї бабусі у встановленому чинним законодавством України порядку. Оскільки реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт її смерті, який достовірно встановлений судом. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, визначені законодавством України та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, ст.317 ЦПК України, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Згідно ст.315,317 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно п.1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що дійсно [PERSON] померла [INFO] у м.Євпаторія АРК. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, оскільки свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Судом підтверджено, що встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті бабки відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану». На підставі викладеного,

Outcome: approved