Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

20 травня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі - ПАТ КБ Приватбанк) звернулося до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказувало наступне. 28 серпня 2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №NKSDAN10720021, згідно з яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 7908,84 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за цим договором між ними був укладений договір застави автомобіля Daewoo, модель: Matiz, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A111466, реєстраційний номер: ВЕ 3044 АІ, що належить на праві власності [PERSON] 27 січня 2015 року заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області позов ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] був задоволений частково, в тому числі звернуто стягнення на предмет застави зазначений автомобіль. В той же час, постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 3 червня 2013 року був накладений арешт на майно [PERSON], в тому числі і на цей автомобіль, в зв'язку з чим у ПАТ КБ Приватбанк виникли перешкоди у реалізації заставного автомобіля. Посилаючись на те, що арешт транспортного засобу обмежує банк у його праві звернути стягнення на заставлене майно, просив звільнити з-під арешту вказаний вище автомобіль, що належить [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №NKSDAN10720021, згідно з яким він надав їй кредит у розмірі 7908,84 доларів США строком до 27 серпня 2014 року. В той же день, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ними був укладений також договір застави, за яким [PERSON] надала в заставу автомобіль марки Daewoo Matiz, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий комбі-В, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A111466, реєстраційний номер: ВЕ 3044 АІ. Далі, заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 січня 2015 року у цивільній спарві за позовом ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на зазначений заставний автомобіль марки Daewoo. Однак, 3 червня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції м. Миколаєва був накладений арешт на все майно відповідачки, в тому числі і на вказаний автомобіль, в рахунок стягнення з неї на користь закритого акціонерного товариства Страхова компанія Інгосстарх заборгованості в сумі 59072 грн. 47 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України ,,Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 р. (з наступними змінами) про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно Закону України ,,Про заставу" від 2 жовтня 1992 р. (з наступними змінами) (далі - Закон) застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника\~\~коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право застави виникає з моменту укладання договору застави (ст. 16 указаного Закону). Отже права ПАТ КБ Приватбанк, як заставодержателя заставленого автомобіля, виникли 28 серпня 2007 року. Крім того, Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 р. (з наступними змінами) (далі - Закон №1255-IV) встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором (ст. 3). Відповідно до ст. 54 Закону України Про виконавче провадження заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи, що зазначений вище арешт державного виконавця від 3 червня 2013 року не дає змоги позивачу одержати задоволення з вартості заставного автомобіля для погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору №NKSDAN10720021 від 28 серпня 2008 року, тому авто необхідно звернути з-під арешту для його реалізації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь банку з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді.

Outcome: approved