Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в уточній редакції якого просить суд стягнути солідарно з[PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС - КОМЛЕКТАЦІЯ» на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р [NUMBER] , заборгованість за кредитним договором №136А-08 від 02.09.2008 року у розмірі 114326 грн. 41 коп.(сто чотирнадцять тисяч триста двадцять шість гривень сорок одна копійка), яка складається з наступного 112022 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 1362 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 41 грн. 90 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В обгрунтування позову зазначив, що між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 02.09.2008 року укладено кредитний договір №136/А-08. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4400 дол.США на термін до 25.0.2022 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштам в строки та порядку, встановлених кредитним договором. 13.12.2016 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №136/А-08 від 02.09.2008 року переведено з валюти Долар США в валюту гривня. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 423871 грн. 78 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 423871 грн. 78 коп. В порушення умов кредитного договору, а також вимог діючого законодавства, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлений Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 16.09.2019 року має заборгованість у розмірі 114326 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 112922 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 1362 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом; 41 грн. 90 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором 136/А-08 між АТ КБ «ПриватБанк» було укладено Договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] , в забезпечення виконання [PERSON] : Договір поруки, укладений з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС - КОМЛЕКТАЦІЯ» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором 136А/08-08. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з підтриманням позовних вимог, з проханням розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, зазначив, що у [PERSON] взагалі відсутня заборгованість за кредитним договором, на його думку, позивачем не надано жодних належних доказів існування заборгованості відповідача. Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 02.09.2008 року укладено кредитний договір №136/А-08. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4400 дол.США на термін до 25.0.2022 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштам в строки та порядку, встановлених кредитним договором. 13.12.2016 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №136/А-08 від 02.09.2008 року переведено з валюти Долар США в валюту гривня. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 423871 грн. 78 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 423871 грн. 78 коп. Згідно умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, згідно кредитного договору. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідність ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінене повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення норм закону та умов кредитного договору Відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на16.09.2019 року складає: 114326 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 112922 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 1362 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом; 41 грн. 90 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідачем не надано жодного спростування стосовно даного розрахунку. Окрім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором 136/А-08 між АТ КБ «ПриватБанк» було укладено: Договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] , в забезпечення виконання [PERSON] , Договір поруки, укладений з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС - КОМЛЕКТАЦІЯ» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором 136А/08-08. У випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору Боржник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України в разі солідарного обов`язку відповідачів кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і будь-кого з них окремо. При цьому, відповідно до абз.2 ч.2 ст. 543 ЦК України солідарні відповідачі залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання, останнім свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення обов`язку боржника. Договір кредиту та договір поруки були узгоджені та підписані сторонами відповідно до вимог діючого цивільного законодавства. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2ст.1050ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved