Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1970 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживали [PERSON] та вона, які набули права на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] року в с. Розумниця Ставищенського району Київської області помер [PERSON] Спадкоємицею після смерті останнього, яка прийнята спадщину є вона, оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та отримала в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадкоємцем, який вважається таким, що не прийняв спадщину є син спадкодавця [PERSON] Вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього. Житловий будинок загальною площею 82,3 кв. метри, житловою площею 50,9 кв. метри, вартістю 101436 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS] та право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а в цілому на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 82,3 кв. метри, житловою площею 50,9 кв. метри, вартістю 101436 гривень. В судове засідання позивач та її представник не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Розумницької сільської ради в судове засідання не прибув. Розумницька сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1970 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживали [PERSON] та позивач, які набули права на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] року в с. Розумниця помер [PERSON], спадкоємицею після смерті якого є дружина померлого - позивач, яка прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та отримала в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадкоємцем, який вважається таким, що не прийняв спадщину є син спадкодавця [PERSON] Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 82,3 кв. метри, житловою площею 50,9 кв. метри, вартістю 101436 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований даний житловий будинок, не приватизована. У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності Розумницькою сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я [PERSON] не видавалось і сільська рада відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва на ім'я померлого, оскільки первинна видача свідоцтв на право власності вказаним Типовим положенням на ім'я померлих не передбачена. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, і оскільки відповідачем Розумницькою сільською радою позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки, Розумницька сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved