overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 29.08.1998 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач з 24 лютого 2014 року з сім'єю не проживає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини, а також судові витрати. В судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, який на даний час не розірвано. Дочка знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання . Дані про те, що відповідач має інші аліментні зобов»язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, в матеріалах справи відсутні. Згідно наданої довідки про доходи, [PERSON] працює в ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат» налагоджувальником устаткування у виробництві харчової продукції 5 розряду, його середній заробіток складає 3934 грн. 95 коп. грн., а тому він має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, що за надану правову допомогу сплатила 200 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

11.03.2014 року позивач звернувся з позовом в якому просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" ( далі ВАТ «НАСК «Оранта») 4593,36 грн. страхової виплати, 611,46 грн. - пені, а всього 5204,82 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.01.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль ВАЗ 21113 державний номерний знак [NUMBER]. 24.01.2013 року ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Працівником страховика було проведено огляд та фотографування автомобіля, після чого йому було видано проект страхового акту та повідомлено що сума страхової виплати складає 4593,36 грн. Згідно ст. ст. 22, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ВАТ «НАСК «Оранта» повинна відшкодувати позивачу страхову виплату, однак не дивлячись на його неодноразові звернення, погоджуючись з необхідністю виплати, таку не проводила. Враховуючи, що заява про страхове відшкодування була подана страховику 26.01.2013 року, то останній був зобов'язаний до 26.04.2013 року прийняти рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та виплатити його, чи відмовитись у здійсненні сплати. А так як це не зроблено,то він просить стягнути ще пеню за період з 26.04.2013 року по 07.03.2014 року, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що складає 611,46 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, а справу розглядати без нього. В судове засідання представник ВАТ «НАСК «Оранта» надав заяву в якій позов визнав, а розгляд справи просив проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач повністю визнав позовні вимоги про стягнення 4593,36 грн. страхової виплати, 611,46 грн. - пені, а всього 5204,82 грн. та не заперечував проти їх задоволення, то суд знаходить позов доведеним і підлягаючим задоволенню згідно ст. ст. 990, 992, 1188 ЦК України та ст. ст. 22, 27, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

11.03.2015 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.04.2012 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.5. Донька проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою п № 234 від 05.03.2015 року - а.с. 6. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні". Таким чином, оплата послуг адвоката Мельник Л.Г., яка надала правову допомогу позивачу, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи - 1218,00 грн., з урахуванням відсутності розрахунку вартості послуг за складання позову, може складати 150,00 грн., яку слід стягнути з відповідача, відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

11.03. 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 08.11.2012 року відділом ДРАЦС Любашівського районного управління юстиції Одеської області, оскільки у вересні 2015 року припинили сімейні стосунки по причині постійних суперечок із-за неумісності характерів. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов і пояснила, що 08.11.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем.Від шлюбу 04.06.2013 року народився син, який на даний час проживає з нею. Біля року тому припинила сімейні стосунки з відповідачем, оскільки в сім"ї постійно виникали конфлікти, суперечки. Проживати спільно не можуть і не бажають.Миритися з відповідачем не бажає.На даний час спору за поділ майна, за місце проживання та утримання сина немає.Просить задоволити позов.Після розірвання шлюбу бажає носити прізвище [PERSON]. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 6) сторони зареєстрували шлюб 08.11.2012 року у відділі ДРАЦС Любашівського районного управління юстиції Одеської області. Актовий запис № 71. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та з пояснень позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам, миритися сторони не бажають. Їхня сім"я, не встигши зміцніти, фактично розпалась. Сторони біля року не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритися. Крім того,сторонам судом було надано строк для примирення два місяці, але, як вбачається з пояснення позивача, сторони не помирились. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно, про місце проживання сина на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції ( а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивач сплатила 551.20 гривень судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що між сторонами 28.12.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 17 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини у листопада 2013 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачці присвоєне прізвище відповідача, то відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу сторони мають право іменуватися вказаним прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилась [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина проживає з нею, матеріальну допомогу на утримання якої відповідач надає нерегулярно та у незначному розмірі. Посилаючись на те, що має значні витрати на утримання дочки, які крім повсякденних викликані ще й тим, що має потребу у додаткових витратах пов»язаний з переїздом до місця проживання її батьків, а також необхідністю періодичного лікування дитини в умовах стаціонару, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 його частки від доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з»явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Одночасно повідомила суд, що заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. З огляду на викладене, врахувавши клопотання сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за їх відсутності, ухвалити рішення на підставі наявних у ній даних. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року по 23.12.2011 року і є батьками малолітньої [PERSON], що народилася [INFO] (а.с.4-5). Малолітня дочка проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні (а.с.6). Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на те, що позивач у справі самостійно утримує дитину, а відповідач не регулярно приймає участь у вихованні дочки та її забезпеченні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 13 частини з усіх видів доходу останнього на утримання дочки до її повноліття.. За таких обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

11.08.2012р. сторони у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю і на утримання якої відповідач буде надавати матеріальну допомогу добровільно. Майновий спір між сторонами не виник. 01.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сім"ї постійно виникали сварки, лайки і це привело до того, що з січня 2014 року спільно не проживають. Позивачка у судове засідання не з"явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 29151 грн. 49 коп. В обґрунтування позову вказує, що 27 листопада 2012 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-22030-271112 згідно якого позивачем було відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на ім'я відповідача та відкрито кредитну лінію і на день укладення кредитного договору встановлено її ліміт на рахунку в сумі 15000 грн. Банк здійснює обслуговування на умовах викладених в тарифному пакеті, що міститься в додатку № 1 до Договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитні та власні кошти відповідачем використовуються для розрахунків за товари чи послуги. Відповідно до вимог договору держатель картки, тобто відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму відсотків, нарахованих за користування кредитною лінією. [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 20.05.2014 року в сумі 29151 грн. 49 коп., з яких: тіло кредиту - 10789.64 грн., прострочене тіло кредиту - 4210.36 грн., заборгованість за відсотками - 3196.75 грн., заборгованість за комісіями - 10954.74 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено по закінченню терміну зберігання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. ст. 526, 536 ЦК України. Встановлено, що 27 листопада 2012 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-22030-271112 згідно якого позивачем було відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на ім'я відповідача та відкрито кредитну лінію і на день укладення кредитного договору встановлено її ліміт на рахунку в сумі 15000 грн. Взяті на себе зобов'язання згідно укладеного договору [PERSON] не виконує. Заборгованість станом на 20.05.2014 року складає - 29151 грн. 49 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

11.08.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007 р. у розмірі 24978,93 грн. та судових витрат - 249,79 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 16.08.2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 13500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.05.2014 р. має заборгованість 40127,62 грн. Наказом, який був виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 23.04.2010 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто 16814,35 грн., різниця становить 23313,27 грн., а також штраф - 500 грн. та штраф 1165,66 грн., разом - 24978,93 грн. У відповідності зі ст.ст. 509, 525-527, 530 ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст.ст. 629, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що заборгованість є, але її сума - 11000 грн.; доказів про це немає. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про місце та час слухання справи був повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує. Суд розглядає справу у його відсутність. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з ЗАТ КБ „ПриватБанк"(правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк") від 29.12.2006 р. та отримав кредит у розмірі 13500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.15-28;35), але зобов'язання згідно даного договору не виконує, станом на 30.05.2014 р., відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-14) має заборгованість 40127,62 грн.. Деснянським районним судом м. Чернігова 23.04.2010 р. був видано судовий наказ, який набув законної сили, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вказаним вище кредитним договором у розмірі 16814,35 грн. (а.с.8). Різниця суми боргу, яку [PERSON] повинен сплатити позивачу становить 23313,27 грн.. Враховуючи штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: фіксована частина - 500 грн.; процентна складова - 1165,66 грн., заборгованість до стягнення становить 24978,93(а.с.9-14), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача дана сума. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 249,79 грн.(а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved