Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою (згодом уточненої), в якій просить встановити факт народження її онуки [PERSON], 15.08.2018р., в місті [PERSON] від матері громадянки України [PERSON], [INFO], та батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України - [PERSON]. Свою заяву обгрунтовує необхідністю державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження, встановленого законодавством України зразка, що є документом, який посвідчує особу дитини, її належність до громадянства України, з метою набуття та подальшої реалізації дитиною її прав та свобод. Заявник посилається на неможливість реєстрації факту народження її онуки органами РАЦС, оскільки держава, якою видані первинні документи, що є піставою для такої реєстрації, є самопроголошеною та не визнаною іншими країнами світу. Заявник в судове засідання не з'явилась, її представник надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд слухати справу без їхньої участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви не висловив. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 15 серпня 2018 року у м. Гагра народилась [PERSON] та її матірю зазначено [PERSON], відомості про батька дитини відсутні /а.с.8/ Органом РАЦС міста Гагра Республіки Абхазія, яка не визнана Україною, видано свідоцтво про народження 12.09.2018р. [PERSON], серія АБ № 107715, матір'ю дитини вказано - [PERSON], відомості про батька відсутні (а.с. 12). [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта (а.с. 9). За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно з ч.4 ст.13 цього Закону підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.4). На час народження дитини її мати у шлюбі не перебувала. Діючим Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо кола осіб, які мають право звернення до суду з заявою про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Разом з тим, частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, суд вважає, що дана заява правомірно подана [PERSON], з врахуванням того, що остання є матірю [PERSON] та, відповідно, бабою новонародженої дитини останньої. В свою чергу, Республіка Абхазія, на території якої народилась дитина, є самопроголошеною та не визнана Україною, а тому будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність, а також будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами такої є недійсними і\~ не створюють правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту народження, суд бере до уваги відповідну практику Європейського суду України з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах проти Туреччини: "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", а також Молдови та Росії : "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), яка згідно українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін. Висновки ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації її майнових та особистих немайнових прав, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться в м. Гагра самопроголошеної невизнаної Республіки Абхазія. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт народження [PERSON] дитини жіночої статі [PERSON] 15.08.2018р. у м. Гагра, [PERSON]. Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику відмовлено в державній реєстрації народження 15.08.2018р. дитини у громадянки [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території самопроголошеної невизнаної Республіки Абхазія /а.с. 4/. За наведених вище обставин іншим шляхом, ніж шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту народження цієї дитини, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження є неможливою. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт народження [PERSON] 15 серпня 2018 року на території [PERSON] в м. Гагра, для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Outcome: approved