overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

06.03.2018 р. заявник звернувся до Любашівського районного суду з зазначеною заявою, вказавши, що в його трудовій книжці, серії [NUMBER] від 01.02.1984 року, невірно вказано дату його народження, а саме: замість [INFO] року вказано [INFO] року, що перешкоджає йому оформити пенсію. Посилаючись на викладене просив суд встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 01.02.1984 року. Ухвалою суду від 12.03.2018 року провадження у справі було відкрито а справу призначено до судового розгляду на 02.04.2018 року. 02.04.2018 року заявник в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , вказавши , що заяву підтримує. Представник Любашівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з"явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, щов трудовій книжці серії [NUMBER] від 01.02.1984 року, прізвище , ім"я, по батькові заявника було вказано, [PERSON], а дата народження [INFO] р. ( а.с 6-7 ). В паспорті, свідоцтві про народження та військовому квитку заявника його прізвище , ім»я , по батькові вказано [PERSON], а дата народження [INFO] року . ( а.с - 4,8,10). Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому, що трудова книжка , серії [NUMBER] від 01.02.1984 року, видана на ім"я [PERSON], [INFO], належить [PERSON], [INFO], а розбіжність у написанні місяця народження заявника виникла через граматичну помилку. В судовому засіданні безспірно встановлено , що встановлення факту належності заявниці трудової книжки тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді отримання пенсії. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

06.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що між сторонами 14 липня 2000 року був укладений шлюб, зареєстрований Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 52 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей (а.с.9,10). Сторони припинили шлюбні відносини у січні місяці 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дітей сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

06.05.2015р. на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що з 27.08.2004р. по 14.06.2013р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.06.2013 року шлюб було розірвано. Під час перебуванні у шлюбі сторони за спільні кошти 22 листопада 2004 року придбали житловий будинок, який розташований у [ADDRESS], вартість якого складає 12891 грн. Тому будинок являється об"єктом спільної сумісної власності в рівних долях по ? частині кожному, вартістю 6445 грн. 50 коп. В судове засідання позивач не з`явилася, про що до суду подала відповідну заяву, в якій просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про що до суду подав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками житлового будинку, який розташований у [ADDRESS], про що свідчать матеріали справи (а.с. 6-7). Також встановлено, що дійсно між сторонами рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.06.2013 року шлюб було розірвано, після чого позивачці було залишено дівоче прізвище "[PERSON]" (а.с. 8). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК Українидружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно вимог ч. 1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України яка визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

06.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 27.06.2014 року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить стягнути на утримання дитини аліменти в сумі 500 грн. щомісячно, оскільки своїх коштів на утримання дитини не вистачає, а відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач пояснив суду, що зараз він не працює, тому може сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 27.06.2014 року в відділі РАГС Бердянського міьскрайонного управління юстиції , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], актовий запис 336. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №211. Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Директора ООО «УК 2КомЄнерго-Бердянськ» № 39 від 30.04.2015р. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, відповідач має мінливий дохід, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 06.05.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з даної дати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

06.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі суду не надала. Судом встановлено, що між сторонами 11.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецьк по актовому запису №64 було укладено шлюб( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

06.08.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт, що місцем відкриття спадщини [PERSON], яка померла [INFO], є [ADDRESS]. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що вони є доньками [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер їх батько [PERSON]. [INFO] померла їх мати - [PERSON], яка на час смерті постійно проживала в [ADDRESS], без реєстрації. Оскільки, на день смерті матері, вона ніде не була зареєстрована, хоча фактично мешкала в [ADDRESS], тому заявники не можуть підтвердити місце відкриття спадщини, то їм необхідно звернутися до суду з заявою щодо встановлення факту місця відкриття спадщини. Оскільки зазначена обставина заважає заявникам реалізувати свої спадкові права, просять суд встановити факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В судове засіданні заявники не з"явились, надали заяви, в яких заявлені вимоги підтримали та просили справу розглянути без їх участі. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заява про слухання справи за відсутністю її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, встановив наступне. Згідно свідоцтв про народження заявників, їх батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6,8/ [INFO] помер батько заявників [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2014р. /а.с.11/ [INFO] померла мати заявників [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 08.11.2007 року /а.с.12/ На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0183206 [PERSON] належить земельна частка (пай) , яка перебуває в колективній власності КСП "Чепіль" розміром 6,56га /а.с.13/ На день смерті спадкодавець [PERSON] фактично проживала в [ADDRESS] Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявників: вказана обставина заважає заявникам реалізувати свої спадкові права. Враховуючи вищевикладене суд має всі правові підстави задовольнити заяву про встановлення факту місця відкриття спадщини - [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 17.09.2005 року. У шлюбі мають 3-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач недбало ставиться до сімейних обов"язків, агресивно відноситься до неї, зловживає спиртним, з його ініціативи виникали сварки та скандали і, як наслідок, погіршувалися стосунки. Така поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові один до одного та до припинення шлюбних відносин, та на даний час проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дітей залишити на її утриманні. Судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась. В заяві просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві також наполягає на розірванні шлюбу, судове засідання просить провести без його присутності. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 17.09.2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8-10). Як вбачається з довідки Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району № 363 від 04.08.2014 року діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 11). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Сторони в заявах наполягали на розірванні шлюбу, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

06.08.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.08.2005 року він, з дозволу органу місцевого самоврядування, заволодів нежитловим комплексом будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] . Протягом 14 років користування нерухомим майном, він підтримує його в належному стані, за власний рахунок здійснив капітальний ремонт будівель, відновив їх цільове призначення. Тому, просить суд визнати за ним право власності на нежитловий комплекс будівель і споруд в порядку набувальної давності. Позивач в судове засідання не з`явився, представник його надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 15.07.2019 року за № 1083, [PERSON] з 2005 року по даний час постійно і безперервно користується комплексом будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Довідкою щодо наявності (відсутності) інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, перевіркою Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного Реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна та Державного Реєстру реєстрації іншого речового права встановлено, що відомості про нерухоме майно, розташоване в [ADDRESS] , в державному реєстрі відсутні. Згідно висновку обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації", Смолінське БТІ провело технічну інвентаризацію комплексу будівель в [ADDRESS] . По даним архіву БТІ, право власності не зареєстровано. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Отже, враховуючи, що позивач протягом 14 (чотирнадцяти) років добросовісно, відкрито, безперервно володіє вищевказаним комплексом будівель і споруд, тобто майном що може бути об"єктом набувальної давності, не виключено із цивільного обороту, відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, інші особи не претендують на дані будівлі, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

06.10.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14.06.2008 року. У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Відповідач постійно перебуває в роз"їздах, проблемами родини не переймається. Подружжям являються лише на паперах, після народження донечки не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить дитину залишити їй, стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просить справу розглядати без її присутності. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 14.06.2008 року зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю в с. Наталівка Новоград-Волинського району (а.с. 10). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу. Строк на примирення просили не давати. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

06.11.2014р. Конотопська районна державна адміністрація, діюча як орган опіки та піклування, звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав. Відповідач від народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: проживає окремо, вихованням сина не займається, матеріально не підтримує, не бере участі в його фізичному, духовному й моральному розвитку. У судовому засіданні представник позивача Гавриленко А.М. позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківська сільська рада Конотопського району, комунальний лікувально-профілактичний заклад Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований будинок дитини" надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.(а.с.14-15) Суд, заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора, підтримуючого пред"явлений позов, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], а мати [PERSON] на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 09.10.2014р. позбавлена батьківських прав.(а.с.4,7) Згідно висновку органу опіки і піклування Конотопської районної державної адміністрації вважається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав (а.с.3). Суд з вказаним висновком згоден, оскільки він відповідає зібраним по справі доказам. Чинне законодавство (частина 4 статті 174 ЦПК України) дозволяє у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалювати рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункту 11 частини 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких підстав, суд вважає, що в наявності всі підстави для задоволення позову. Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому і вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, і задовольнити позовні вимоги. Водночас, із нього на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved