Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивований тим, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 11.11.2004 року розірвано. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач не в повнім мірі виконує своє обов'язки стосовно матеріального утримання дочки, яка навчається в Київському національному університеті технологій та дизайн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], уродженки с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області, громадянки України, проживаючої по [ADDRESS], щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп. (п'ятсот гривень 00 копійок), аліменти на її користь, на утримання доньки: повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з з 05.12.2016 року і до припинення навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну, тобто до 30 червня 2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає в частково, не заперечує проти сплати аліментів, однак просить їх встановити в сумі 500 гривень, оскільки він має іншу сім'ю та малолітню дитину. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі слідуючого. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 02.03.1998 року виданого виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] народилася [INFO] в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області батьками якої є: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів слідує, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки №4/9036 від 18.11.2016 року виданої Київському національним університетом технологій та дизайну [PERSON] дійсно є студентом, ІІ курсу денної (стаціонарної) форми навчання факультету економіки та бізнесу. Термін навчання в університеті з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальний стан дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України .. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює, має іншу сім'ю, та на його утриманні перебуває малолітня дитина. Крім цього, відповідач має задовільний стан здоров'я, а тому має можливість надавати на утримання повнолітньої доньки матеріальну допомогу у зв'язку з навчанням. Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що дочка потребує матеріальної допомоги, а батько може та погоджується її надавати. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує встановленні обставини, та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітньої дочки, взаємний обов'язок батьків по його утриманню, доходи батьків, інші обставини, що встановленні в судовому засіданні та мають значення в їх сукупності, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд вважає справедливим стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп. (п'ятсот гривень 00 копійок), починаючи з 05.12.2016 року і до припинення навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну, тобто до 30 червня 2019 року. В силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial