Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5176грн. збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 420,00грн. витрат за проведення експертного дослідження, а також понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 серпня 2013 року о 07.25год. на вулиці Демнянській, 6А у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «ГАЗ 2752», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER]. Відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2752», д.н.з. [NUMBER], порушив правила маневрування, не вжив заходів для недопущення самовільного руху автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим ліворуч автомобілем марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], спричинивши транспортним засобам технічні пошкодження. Цього ж дня учасниками дорожньо-транспортної пригоди був складений Європротокол у відповідності до вимог п.33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Із змісту зазначеного протоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень та відповідно до висновку спеціаліста №21/14 від 18.02.2014 року вартість відновлювального ремонту в результаті його пошкодження становить 11713,46грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» йому було виплачене страхове відшкодування в розмірі 6537,46грн., з врахуванням коефіціенту фізичного зносу деталей, що потребують заміни. Таким чином, страховик ПрАТ «СК «Провідна» частково відшкодував йому завдану матеріальну шкоду в межах умов договору, тоді як різниця між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою становить 5176,00грн.. Окрім цього, ним понесено витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 420грн. А відтак, сума заподіяного йому матеріального збитку становить 5596грн., які і просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Пояснив, що пошкоджений автомобіль марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], зареєстрований за польською компанією «Romacuk», однак є його службовим транспортним засобом та згідно довіреності він має право на отримання страхового відшкодування. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, вважає такий безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» з франшизою 0грн., а тому відповідати за заподіяну шкоду в межах ліміту 50000грн. повинна страхова компанія, а не відповідач. Крім того, згідно польського свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], його власником є польська компанія «Romacuk». Позивач [PERSON] керував зазначеним автомобілем, як працівник компанії в службових цілях, на підставі довіреності виданої директором «Romacuk», а тому вважає, що не має права на відшкодування шкоди. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.З ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 20 серпня 2013 року о 07.25год. на вул. Демнянській, 6А у м.Львові керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2752», д.н.з. [NUMBER], порушив правила маневрування, не вжив заходів для недопущення самовільного руху автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим ліворуч автомобілем марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], спричинивши транспортним засобам технічні пошкодження, що стверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду - Європротоколом (а.с.5), складеним у відповідності до вимог п.33.2 ст.33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно полісу №АС/1444247 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.05.2013 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] під час керування автомобілем марки «ГАЗ 2752», д.н.з. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», в якому визначений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у сумі 50000грн. та франшиза у сумі 0грн. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з наведеним, як вбачається з пояснень позивача та стверджується листом ПрАТ «СК «Провідна» №17-05/20751 від 31.12.2013р., остання провела виплату суми страхового відшкодування за договором страхування №АС/1444247 від 07.05.2013 року, в сумі 6537,46грн. В подальшому, вже після виплати страхової суми ПрАТ «СК «Провідна», на замовлення позивача [PERSON] проведене експертне автотоварознавче дослідження на вирішення якого поставлене питання вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу на момент проведення дослідження. Згідно висновку №21/14 від 18 лютого 2014 року, вартість матеріального збитку, що заподіяна власнику автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], станом на момент проведення дослідження становить 6703,88грн. Як ж вбачається з пункту 1.3 описової частини висновку експертного автотоварознавчого дослідження №21/14 від 18 лютого 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 11713,46грн. (а.с.11-21). Частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А відтак, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, вона відповідає за заподіяну нею шкоду тільки у розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика. З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що матеріальна шкода, яку просить стягнути позивач не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Провідна», суд вважає, що вказана шкода не підлягає стягненню із відповідача, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність за завдану ним шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Однак, в процесі розгляду справи позивач жодних вимог до ПрАТ «СК «Провідна» не заявляв, оскільки така провела на його користь страхову виплату в розмірі 6537,46грн. Окрім цього, експертне автотоварознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу, на яке покликається позивач, проведене вже після виплати ПрАТ «СК «Провідна» страхового відшкодування. У відповідності ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER], являється польська компанія «Romacuk SP 200», яка надала такий автомобіль позивачу [PERSON], як службовий, згідно доручення службового виїзду №978/03/2013 (а.с.7-10). Зі змісту вищезазначених положень ч. 1 ст.22, ч.1 ст.1166 ЦК України, вбачається, що право вимоги на стягнення матеріальної шкоди, заподіяної майну, має лише власник майна. Що стосується наданої позивачем копії довіреності від 11.03.2013р. (а.с.6), то така не є правовстановлюючим документом на автомобіль. Згідно цієї довіреності, директор ТзОВ «Romacuk» уповноважив позивача [PERSON] бути його представником при вирішенні будь-яких питань експлуатації закріпленого за ним службового автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER]. Незважаючи на правомірність використання позивачем автомобіля, це не надає йому право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому транспортному засобу. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.22, 1166, 1187, 1188, 1992, 1994 ЦК України, ст.ст.22, 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та

Outcome: dismissed