Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 26 липня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]., який було розірвано 8 серпня 2012 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачкою ними на ім'я відповідачки було придбано п'ять земельних ділянок: за договором купівлі-продажу від 9 червня 2010 року - земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]; за договорами купівлі-продажу від 11 вересня 2008 року - земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS]; за договорами купівлі-продажу від 4 листопада 2009 року - земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області та земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області. Спільне проживання та ведення спільного господарства сторони припинили з 1 вересня 2010 року, а 26 січня 2012 року відповідачка продала дві земельні ділянки площею кожна по 1 га, з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], отримавши за них кошти в сумі 86 200 грн., які використала на власні потреби. Вважав, що оскільки зазначені земельні ділянки були придбані у період перебування їх з відповідачкою у шлюбі, то це майно належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а так як відповідачка продала дві земельні ділянки після припинення сторонами спільного проживання та ведення спільного господарства, то вона має відшкодувати йому (позивачу) ? частину вартості цих ділянок. Тому просив поділити майно, що є спільною сумісною власністю сторін, виділити йому (позивачу) ? частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] та 66/100 частин земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER]; відповідачці виділити ? частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] та 34/100 частин земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER]; стягнути з відповідачки на його (позивача) користь на відшкодування вартості ? частини проданих відповідачкою земельних ділянок 43 100 грн. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON]. позов підтримав та викладене підтвердив. Представники відповідачки [PERSON]. і [PERSON]. в судовому засіданні позов визнали частково, вважали за необхідне в порядку поділу майна подружжя сторін виділити позивачу земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], а відповідачці, відступивши від рівності часток, з врахуванням інтересів малолітніх дітей сторін, які проживають з відповідачкою, - земельну ділянку 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], так як на ній знаходиться належний відповідачці жилий будинок, та земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER], оскільки позивач як іноземець не може мати у власності землю для особистого селянського господарства. В частині компенсації ? частини вартості інших земельних ділянок позов не визнали, так як дані ділянки були продані під час шлюбу та за взаємною згодою сторін, до того ж, позивачем пропущено строк позовної давності по даних вимогах, який просили застосувати. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 26 липня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Печерського районного суду м.Києва від 8 серпня 2012 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8-9) та визнається сторонами. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.130-131), які, як визнають сторони, проживають з матір'ю - відповідачкою по справі [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, за час шлюбу сторони на ім'я відповідачки [PERSON]. придбали п'ять земельних ділянок: за договорами купівлі-продажу від 11 вересня 2008 року - земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], за ціною 90 950 грн., та земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], за ціною 29 105 грн.; за договорами купівлі-продажу від 4 листопада 2009 року - земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області та земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області; за договором купівлі-продажу від 9 червня 2010 року - земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], за ціною 53 000 грн. (а.с.28-31,79-104,125-126,132-134). За договорами купівлі-продажу від 26 січня 2012 року відповідачка [PERSON]. продала ТОВ "Бельведер", в особі позивача [PERSON], дві земельні ділянки площею по 1,00 га кожна, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, за 43 100 грн. кожна (а.с.125-126). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, так як вищезазначене майно було придбане сторонами в період шлюбу, то дане майно є їх спільною сумісною власністю. Так як дві земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] на даний час продані, то поділу підлягають лише земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER], вартість яких становить 173 055 грн. (90 950 грн. + 29 105 грн. + 53 000 грн.), а ідеальні частки сторін в спільному майні складуть 86 527,50 грн. Оскільки суд не вбачає підстав для збільшення частки відповідачки, то частки сторін у їх спільному майні є рівними. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, в порядку розділу спільного майна подружжя сторін, визнати за позивачкою та відповідачем право власності, по ? частині за кожним, на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та право власності, по ? частині за кожним, на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. При цьому суд не вбачає за можливе виділити кожному із сторін по одній земельній ділянці, як того просить відповідачка, оскільки їх вартість значно різниться (90 950 грн. та 53 000 грн.), що призвело б до стягнення грошової компенсації, до того ж, як вбачається з матеріалів справи (а.с.106-107) та визнається сторонами, на земельній ділянці, кадастровий номер [NUMBER], знаходиться жилий будинок, який також був придбаний сторонами в період їх шлюбу. Так як позивач є громадянином Франції, про що він сам заявляє в позовній заяві, а відповідно до вимог ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, то суд визнає за необхідне земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] виділити відповідачці, стягнувши з неї на користь позивача компенсацію ? частину її вартості в сумі 14 552,50 грн. В частині вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача компенсації вартості двох проданих земельних ділянок суд вважає за необхідне в позові відмовити, так як дані ділянки були відчужені під час перебування сторін у шлюбі, за їх взаємною згодою і позивач сам приймав участь в укладенні договорів купівлі-продажу від імені покупця. При цьому суд вважає, що позов заявлено в межах строків позовної давності, так як позовна заява здана на відправлення згідно поштового штемпеля на конверті 26 січня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з [PERSON]. на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 865,27 грн. (86 527,50 грн. х 1%).

Outcome: partial