Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (надалі - відповідач), в якому просила зобов'язати відповідача виконати приписи ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме надати відповідну заяву нотаріусу [PERSON],, як спеціальному суб'єкту, який здійснює функції державного реєстратора, щодо виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку по [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,0608 га, кадастровий номер 32109000000:01:135:0047, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2014 року позивачем було направлено відповідачеві письмову вимогу щодо виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку по [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,0608 га, кадастровий номер 32109000000:01:135:0047, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2011 року визнано недійсним договір іпотеки, укладений 15 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Предметом вказаного іпотечного договору є земельна ділянка площею 0,0608 га, кадастровий номер 32109000000:01:135:0047, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як власник вказаного нерухомого майна, у зв'язку із наявністю відомостей щодо обтяження такого нерухомого майна, звернувся із відповідним позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у позові. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2011 року визнано недійсним договір іпотеки, укладений 15 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Предметом вказаного іпотечного договору є земельна ділянка площею 0,0608 га, кадастровий номер 32109000000:01:135:0047, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Факт належності позивачеві вказаного нерухомого майна підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2009 року, яке набрало законної сили. 02 квітня 2014 року позивачем було направлено відповідачеві письмову вимогу щодо виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку по [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,0608 га, кадастровий номер 32109000000:01:135:0047, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Листом ПАТ КБ «Надра» відмовило [PERSON] у задоволенні такої вимоги з посиланням на необхідність проведення дослідження обставин, які призвели до виникнення спірної ситуації і визначення шляхів подолання її наслідків. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Як правило, особа, право якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. У відповідності до положень ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 16 ЦК України не передбачає такого способу захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, як зобов'язання відповідача надати заяву нотаріусу щодо виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна. З урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про зобов'язання відповідача надати заяву нотаріусу щодо виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна. Враховуючи, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed