Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що він народився [INFO] в м. Грозний Російської Федерації. В червні 1990 року заявник з метою вступу до навчального закладу переїхав на територію Української РСР, де проживав у бабусі в смт. Згурівка Київської області, без реєстрації місця проживання, по січень 1992 року. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідне заявнику для встановлення його належності до громадянська України і можливості реалізації ним своїх громадянських прав щодо отримання паспорту громадянина України. Враховуючи вищевикладене, заявник [PERSON] просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду пояснення, що відповідають обставинам викладеним у заяві, заяву підтримали повністю. Додатково пояснили, що паспорт громадянина СРСР заявник втратив, після того іншого паспорта не отримував. Представник Управління Державної міграційної служби України в Київській області Писаненко С.С. в судове засідання не з'вився, направив до суду відзив на заяву, в якому просив в задоволенні заяви [PERSON] відмовити, виходячи з наступного. Факт постійного проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року не підтверджується жодними доказами. Заявник посилається на те, що в червні 1990 року переїхав до Української РСР з метою вступу до навчального закладу, проте документально законність його перебування на території України нічим не підтверджується. Перебування на території України під час навчання не свідчить про постійне проживання на території України. Станом на 1990 рік заявнику було 20-21 рік, відтак він мав бути документований паспортом СРСР, з відміткою про реєстрацію на території України у випадку приїзду на територію України на законних підставах для постійного проживання. Крім того, заявник повинен був мати відмітку про взяття на військовий облік. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що добре знайома із заявником [PERSON] з 1990 року. Станом на 24 серпня 1991 року заявник проживав в [ADDRESS], в будинку, що належав батькам свідка [PERSON] та [PERSON]. В період з 1990 року по 1992 рік заявник проживав у смт. Згурівка та працював у господарствах на території Згурівського та Яготинського районів. Свідок [PERSON] показала, що народилась в смт. Згурівка та у 1977 році переїхала до м. Києва. ЇЇ батьки проживали по сусідству з батьками свідка [PERSON] Свідок періодично приїздила до батьків та зустрічала заявника [PERSON] Підтвердила, що заявник в період з 1990 року по 1992 рік постійно проживав в смт. Згурівка. Факт постійного проживання заявника [PERSON] в смт. Згурівка Київської області з 1990 року по 1992 рік також підтвердили своїми показами свідки [PERSON] та [PERSON]. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Грозний ЧИАРСР, що встановлено з копії повторного свідоцтва про народження (а.с.31). Заявник з листопада 1984 року був членом Московського райкому ВЛКСМ м. Рязань та з грудня 1984 року по квітень 1989 року сплачував членські внески. У 1986 році заявник вступив до Профспілки робітників просвіти вищої школи і наукових закладів. Профком студентів радіотехнічного інститут. З 1986 року по 1987 рік сплачував членські профспілкові внески. Після квітня 1989 року заявник жодних профспілкових внесків не сплачував (копія комсомольського білету - а.с.35, копія профспілкового квитка - а.с.34). З вересня 1990 року по листопад 1991 року заявник [PERSON] працював в КСП «Жоравське» Яготинського району Київської області (копія довідки - а.с.36). Станом на 23.01.2018 року заявник проживає за адресою [ADDRESS], що встановлено з копії довідки Згурівської селищної ради (а.с.32), копії акту обстеження (а.с.33). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» проживання на території України на законних підставах визначається як проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України. Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Цей Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Зазначений Порядок передбачає особливий порядок вирішення питань громадянства, визначає компетентні органи, які наділені повноваженнями щодо вирішення питань пов"язаних з громадянством, визначає документи, що подаються для встановлення належності до громадянства України, серед яких визначено рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 7 Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 8 Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Згідно п. 89 Порядку управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі. Відповідно до п. 90 Порядку Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] Встановлення або оформлення належності до громадянства України проводиться в позасудовому порядку відповідними державними органами. Заявником перед судом не доведено наявність у нього труднощів чи неможливість оформлення належності до громадянства України шляхом звернення до компетентних органів Державної міграційної служби України, а тому його звернення до суду є передчасним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed