Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в порядку субсидіарної відповідальності з ПАТ «Вібросепаратор» 263 573, 61 грн. заборгованості по заробітній платі, розмір та складові якої встановлені рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2016 року по справі № 295/1211/16-ц, яка виникла під час роботи у ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер». В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що наказом № 61-К від 21.07.2014 року на підставах, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України його було звільнено з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» у зв'язку зі скороченням штату. Вищевказані обставини підтверджуються копією трудової книжки. Оскільки на момент звільнення позивача з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» утворилась заборгованість по заробітній платі, на початку 2016 року позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовом про стягнення з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» невиплаченої заробітної плати та компенсаційних виплат. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2016 року стягнут з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» заборгованість в сумі 263 573,61 грн. Проте, оскільки на рахунках боржника відсутні грошові кошти та відсутнє майно, виконання рішення суду за рахунок безпосереднього боржника не представляється можливим. За таких обставин позивач змушений звернутись з даним позовом до засновника ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», яким є відповідач - ПАТ «Вібросепаратор», який в силу закону несе субсидіарну відповідальність. ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» та ПАТ «Вібросепаратор» є юридичними особами, пов'язаними між собою відносинами економічної та організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та управлінні. При цьому, оскільки за рахунок 100 % участі контролюючого підприємства, яким є ПАТ «Вібросепаратор» в статутному капіталі ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», між підприємствами встановлені відносини контролю-підпорядкування. 24.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі та зазначив наступне. ПАТ «Вібросепаратор» не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач був прийнятий на роботу на посаду інженер - технолога та на підставі наказу №61-к від 21.07.2014 року, був звільнений із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату ДП «ВС-Партнер» ПАТ «Вібросепаратор», який виплачував йому заробітну плату, а тому і останній повинен нести відповідальність за невиконання обов'язку щодо оплати праці перед працівником. Крім того, у розумінні Закону України «Про холдингові компанії в Україні» та ст. 126 ГК України дочірнє підприємство не є корпоративним підприємством, а ПАТ «Вібросепаратор» як товариство-засновник не є холдинговою компанією, а тому відсутні підстави для стягнення боргу по заробітній платі та інших виплат із останнього за зобов'язаннями дочірнього підприємства, так як ці підприємства є відокремленими та зовсім різними юридичними особами. ДП «ВС-Партнер», як відокремлена юридична особа, повинна нести відповідальність у спірних правовідносинах, а ПАТ «Вібросепаратор» є лише контролюючим та засновницьким органом. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове зачідання не з"явився, письмові пояснення щодо позовних вимог не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту трудової книжки [PERSON] вбачається, що наказом № 61-К від 21.07.2014 року на підставах, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України його було звільнено з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» (а.с. 6). Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2016 року ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор», дочірнє підприємство «ВС-Партнер» на користь [PERSON] заборгованість в сумі 263573,61 грн., яка складається з проіндексованого боргу із невиплдаченої зарплати - 11850,15 грн.; компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з грудня 2010 р. по по липень 2014р. в розмірі -7647,24 грн.; компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів згідно постанови № 159 за період з 22.07.2014р. по листопад 2015 р. в розмірі -175028,05 грн.; компенсована станом на листопад 2015 р. не нарахована та не сплачена вихідна допомога - 4549,97 грн.; та розміру щомісячної компенсації за період з грудня 2015 р. по березень 2016 р. в сумі 64268,25 грн. (а.с. 7-9). Згідно ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Згідно ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 107 ЦК України юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно. Згідно з Класифікацією організаційно-правових форм господарювання, затвердженою наказом Держспоживстандарту від 28.05.2004 р. № 97, дочірнє підприємство - підприємство, єдиним засновником якого є інше підприємство (підприємство, залежне від іншого). Питання створення, реорганізації та ліквідації, затвердження статуту дочірнього підприємства належать до компетенції вищих органів юридичної особи, яка є його засновником. Юридична природа дочірнього підприємства полягає в тому, що воно у відносинах стосовно підприємства-засновника щодо власника коштів і майна виступає як самостійний суб'єкт підприємницької діяльності та є відокремленою юридичною особою, яка підлягає державній реєстрації за процедурою, передбаченою ст. 23-27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Виходячи з положень ст. 5 цього Закону державна реєстрація ДП провадиться за його місцезнаходженням. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє підприємство Публічне акціонерне товариство «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» є юридичною особою (а.с. 14-17). Відповідно до п. 1.2 Статуту Дочірнього підприємства Публічне акціонерне товариство «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», підприємство є юридичною особою з моменту реєстрації, має, зоеркма, самостійний баланс (а.с. 54). Таким чином, ДП «ВС Партнер» як відокремлена юридична особа, повинне нести відповідальність у спірних правовідносинах, а ПАТ «Вібросепаратор» є лише контролюючим та засновницьким органом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За наведених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, з огляду на відсутність правових підстав для стягнення субсидіарної заборгованості із відповідача ПАТ "Вібросепаратор". На підставі чого, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed