Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] 24.03.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.09.1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, змінивши дівоче прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають двоє дітей, які на даний час повнолітні. Життя з відповідачем не склалося, оскільки він постійно зловживає алкогольними напоями, зневажає її, принижує її людську гідність, мало приділяє їй уваги як жінці, не дає коштів на утримання сім'ї, живе своїм власним життям, були випадки побиття. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вже більше року не підтримують сімейних зв'язків та не ведуть подружнього життя. Втратила до нього почуття поваги та любові. Вважає, що шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 02.09.1989 року у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №8. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, її покази в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 02 вересня 1989 року у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 8 /а.с.4/. Від шлюбу у них є двоє дітей, які є повнолітніми. Будучи допитаною в якості свідка, [PERSON] показала, що відповідач не забезпечував сім"ю фінансово та матеріально, зловживав алкогольними напоями, застосовував до неї рукоприкладство. Із-за негативної поведінки відповідача втратила почуття поваги та любові до нього. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, проживають окремо з квітня-травня 2013 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, понад один рік вже не проживають спільно. Неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім'ї. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а шлюб носить формальний характер. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved