Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 06.07.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки суми 432584,90 грн. Позивачка зазначала, що 27.02.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі №2602/2662/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] загальну суму боргу - 405411,60 грн.; зазначене рішення набрало законної сили. Оскільки виконавчий лист №2602/2662/12, який було пред»явлено до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, але вже кілька разів повертався без виконання та без стягнення жодної суми з боржника на користь стягувача, відповідачкою добровільно також не сплачено жодної суми по теперішній час, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідачки на її (позивачки) користь інфляційну складову боргу за період з травня 2013 року по травень 2016 року (за три роки) в сумі 394348,40 грн. та 3% річних за цей же період в сумі 38236,50 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] (довіреність від 12.04.2016 року - а.с.11) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно; про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких заяв-клопотань або пояснень по суті позовних вимог від неї не надходило. Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: рішенням Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №2602/2662/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики постановлено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] загальної суми боргу - 405411,60 грн. (а.с.7-8); зазначене рішення набрало законної сили. Як стверджує позивачка, виконавчий лист №2602/2662/12, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 18.12.2013 року по зазначеній справі, позивачкою пред»являвся до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, але кілька разів повертався стягувачу без виконання; боржником на користь стягувача (позивачки) не сплачено жодної суми по теперішній час (а.с.9-10). Згідно ст.ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ствердження позивачки про те, що відповідачка навмисно ухиляється від сплати загальної суми боргу відповідно до рішення суду - у розмірі 405411,60 грн., тобто ухиляється від виконання грошового зобов»язання, чим позивачці завдано додаткових збитків за весь період безпідставного невиконання зобов»язання з 01.05.2013 року по 31.05.2016 року (у межах позовної давності у 3 роки) - відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, відповідачкою не спростовані. Отже, з відповідачки [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] - 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення - за 3 роки (з 01.05.2013 року по 31.05.2016 року), що становить (405411,60 х 0,03 х 3) = 36487,04 грн., а також - інфляційні втрати за весь період невиконання грошового зобов»язання з 01.05.2013 року по 31.05.2016 року (в об»ємі заявлених вимог) - з урахуванням статистичних даних індексу інфляції: у 2013 р. - травень 1,001, жовтень 1,004, листопад 1,002, грудень 1,005; у 2014 р. - 1,249 (за рік); у 2015 р. - 1,433 (за рік); у 2016 році - січень 1,009, березень 1,01, квітень 1,035, травень 1,001; тобто з урахуванням загального індексу інфляції за вказаний період 1,91 - у розмірі (405411,60 х 0,91) = 368924,55 грн., а всього підлягає стягненню (36487,04 + 368924,55) = 405411 грн. 59 коп. Оскільки позивачкою надано розрахунок суми боргу у розмірі 432584,90 грн., тому в задоволенні позову в частині стягнення суми (432584,90 - 405411,59) = 27173,31 грн. має бути відмовлено. Будь-яких заперечень по суті заявлених позивачкою вимог відповідачкою [PERSON] судові не надано. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в сумі 4054,12 грн. (а.с.1-2).

Outcome: partial