Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 27.09.2004 року до 10.07.2017 року, працюючи гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, звільнений на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з переходом на пенсію. \~ \~ \~ \~12.06.2019 року складений акт розслідування хронічного професійного захворювання, затверджений 12.06.2019 року Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] , яким йому встановлено професійні захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, середньо частковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ; хронічна двобічна попереково-крижова радикулопатія L5S1 у стадії загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язо-тонічним і больовим синдромами. 13.07.2019 року він був вперше оглянутий на МСЕК за професійними захворюваннями. Йому було встановлено первинно за сукупністю 65% втрати професійної працездатності, з 19.07.2019 року безстроково: 40% - за хронічною попереково-крижовою радикулопатією; 20% - за хронічним бронхітом, 5 % - за хронічною приглуховатістю, визнано інвалідом 3 групи за професійними захворюваннями з 19.07.2019 року безстроково, визначена потреба у медикаментозному лікуванні за професійними захворюваннями, санаторно-курортне лікування за хронічною поперково-крижовою радикулопатією. Вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зав`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяна моральна шкода, яку позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 90 000 грн. У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» позов визнає частково в розмірі 26 000 грн. (із умовного розрахунку 400 грн. за кожний відсоток втрати працездатності). Позивач [PERSON] працював на підприємстві з 27.09.2004 року по 10.07.2017 рік з повним робочим днем у шахті. За час роботи позивач по справі отримав професійне захворювання. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з підприємства суму моральної шкоди у розмірі 90 000 грн., але вказана сума на їх думку є значно завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості з таких підстав. Відповідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимог розумності і справедливості. На їх думку іншими обставинами, які мають істотне значення та які повинні бути враховані судом при визначенні моральної шкоди є те, що позивач або не проходив обов`язкові періодичні медогляди або приховував наявність хвороб у нього. Позивач, знаючи про ризик виникнення професійного захворювання, тривали час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або на менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Саме приховуванням погіршення стану здоров`я у позивача та недбалим ставленням до стану свого здоров`я позивач сприяв розвитку у нього професійного захворювання. В свою чергу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» звертає увагу на те, що кожен рік позивач був зобов`язаний проходити обов`язкові медичні огляди як працівник, що працює в шкідливих та важких умовах. Згідно з даними пройдених медоглядів за 2015-2017p.p., які за кошти ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» проведено лікарями Покровської ЦГБ, зазначений громадян був визнаний такий, який може працювати у підземних умовах. Зазначені обставини позивач не може не визнати. В іншому разі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» буде просити про витребування доказів з медичних закладів. Законодавством, зокрема ст.ст.169, 170 КЗпП України, ст.17 Закону України «Про охорону праці», наказом МОЗ від 21.05.2007 \~ \~ \~ \~р. № 246 «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», передбачено, що при прийняті на роботу та під час трудового періоду працівники повинні проходити обов`язкові попередні та періодичні огляди. Із змісту цих нормативних актів також витікає, що медичні огляди проводяться з метою визначення стану здоров`я працівника і можливості виконання без погіршення стану здоров`я при виконанні професійних обов`язків в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу; виявлення професійних захворювань, що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах, та попередження виробничо зумовлених і професійних захворювань; своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних професійних захворювань, загальних та виробничо зумовлених захворювань у працівників;вирішення питання щодо можливості працівника продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу. Відповідно до вищевказаних норм законодавства у разі виявлення ознак захворювань працівнику повинен бути виданий лікарнею медичний висновок, який виключає можливість продовження можливість продовження роботи за професією, та який буде мати наслідком виникнення у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» обов`язку перевести працівника на іншу менш важку роботу або звільнити його за станом здоров`я із наданням встановлених законодавством пільг та гарантій. Якщо внаслідок недбалості медичних працівників та внаслідок свідомого приховування позивачем фактів погіршення свого здоров`я у [PERSON] під час медичних оглядів не було виявлено ознак професійних захворювань і якщо з цих причин зазначена вище особа не була своєчасно усунута ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від дії шкідливих факторів виробничого середовища, то це є такими іншими обставинами, про які йдеться у ст.23 ЦК України і які повинен враховувати суд при визначені розміру моральної шкоди. Прошу суд взяти до уваги такий довід, що при прийняті на роботу працівники усвідомлюють, що, працюючи у підземних умовах, будуть піддаватися впливу шкідливих факторів. Згідно аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, встановлено, що за інформацією судів Донецької області, якими враховано правову позицію Верховного Суду України, розмір моральної шкоди визначався відповідно до відсотків втрати працездатності, встановлених МСЕК: при 10% дорівнював - З 00 грн., при 30% - 9 000 грн., при 80% - 24 000 грн. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 також передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди також просив врахувати, що позивачу виплачуються значні страхові виплати від Фонду соціального страхування, пенсія за віком та пенсія за інвалідністю. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Позивач працював в ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" в якості гірника очисного забою 4, 5 розрядів підземного з повним робочим днем в шахті з 27.09.2004 року до 10.07.2017 року, звільнений на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з переходом на пенсію (а.с.8-12). Згідно медичного\~висновку центральної\~лікарсько-експертної\~комісії спеціалізованого\~лікувально профілактичного\~закладу про\~наявність (відсутність)\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~від 13\~березня 2019\~року №\~9/213\~позивачу встановлено\~професійні захворювання\~ хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення; середньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого) ст.; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією В.Є. Остапович і Н.І. Пономарьової; хронічна двобічна попереково-крижова радикулопатія L5,S1 у стадії загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язо-тонічним і больовим синдромами. Захворювання професійні, встановлене вперше (а.с.26). Як зазначене в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 червня 2019 року, затвердженого 12 червня 2019 року Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] , професійні захворювання у позивача виникли у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактора пил переважно фіброгенної дії, шум, фізичне перенавантаження, вимушена робоча поза та нахили корпусу (а.с.17, 18). За висновком МСЕК серія 12ААА № 086257 від 23.07.2019р. позивачу вперше встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю з 19.07.2019р. безстроково (40% - хронічна попереково-крижова радикулопатія; 20% - пневмоконіоз, 5% - приглуховатість). У зв`язку із встановленням професійних захворювань позивачу рекомендовано медикаментозне лікування за професійними\~захворюваннями,\~санаторно-курортне\~лікування -\~за хронічною\~поперково-крижовою\~радикулопатією (а.с.14). Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 062915 від 23.07.2019р. позивачу встановлено 3 група інвалідності за профзахворюванням з 19.07.2019р. безстроково, визначена потреба в спостереженні у «Д» невролога, терапевта, лора (а.с.13). \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що позивач працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок професійних захворювань, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, медичного висновку про встановлення професійних захворювань, довідками МСЕК, консультаційними висновками спеціалістів, виписками з медичної карти стаціонарного хворого, протоколом магнітно-резонансного дослідження. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в медикаментозному та санітарно-курортному лікуванні. \~ \~ \~ \~З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 47\~000 грн. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.23 ЦК України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial