Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

23.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд зобов"язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати йому довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 07.12.1986р. по 20.02.1987р. з урахуванням виплат встановленого зразка. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що він у період з 10.02.1986 року по 18.09.1987 року працював трубоукладником у СБМУ « Спецстрой» комбінату « Миколаївпромбуд». У зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС він, із зазначеного підприємства відповідача, був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року та отримав дозу випромінювання 24,60 рентген. У 2002 році він звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 19.04.2002 року підприємством відповідача була надана довідка про його заробітну плату без врахування нормативно-правових актів відповідних органів державної влади відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії. Згодом, а саме, 11.09.2015 року, після його неодноразових звернень до Пенсійного фонду України за місцем проживання, Управлінням Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Миколаєва на адресу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, на запит останнього, була надана довідка від 02.09.2015 року № 0016 про його заробітну плату за період з лютого 1986 року по листопад 1987 року для обчислення пенсії на загальних умовах. На його заяви від 09.02.2018 року та 15.05.2018 року Зміївське об`єднане управління пенсійного фонду України Харківської області сповістило його про те, що за довідками, які містяться в матеріалах пенсійної справи немає законних підстав для перерахування йому пенсії. За таких обставин, він змушений звертатись до суду за зобов`язанням відповідача провести перерахунок заробітної плати за період виконання мною робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року включно та надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року включно з урахуванням виплат встановленого зразка за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року у зоні відчуження встановленого зразка, з урахуванням вимог Уряду, з яких знято гриф «Таємно», та «Для службового користування», які регламентували порядок оплати праці у 30-ти кілометровій зоні відчуження. Ухвалою судді від 25 жовтня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не поданий. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом достовірно встановлено, що [PERSON] у період з 10.02.1986 року по 18.09.1987 року працював трубоукладником у СБМУ « Спецстрой» комбінату « Миколаївпромбуд», що підтверджується трудовою книжкою, виданою 29.09.1975 року (а.с.10) Згідно довідки ТзДВ "СпецБуд" від 20.08.2015 року назва вказаного будівельного управління на протязі його діяльності неодноразово змінювалась та мала такі назви: -з 05.11.1990 року МП « Спецбуд»; -з 29.12.1991 року МП Орендне підприємство« Спецбуд»; -з 23.12.1992 року Орендне підприємство« Спецбуд»; -з 22.03.1993 року Акціонерне підприємство« Спецбуд»; -з 03.05.2006 року Відкрите акціонерне підприємство« Спецбуд»; -з 20.09.2011 року Товариство з додатковою відповідальністю « Спецбуд», яке залишається таким і на даний час. (а.с.27) У зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС позивача, із зазначеного підприємства відповідача, був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року та отримав дозу випромінювання 24,60 рентген. У довідках, виданих військовою частиною № [NUMBER] , а саме: -від 19.02.1987 року без номеру; -від 26.04.1987 року № 2/813 - зазначені кількість виїздів позивача в зону відчуження та кратність оплати за виконані роботи. Виїзди в зону відчуження позивача також підтверджуються архівною довідкою, наданою Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України від 05.02.1999 року №51/1/1600. Крім того, вказані обставини підтверджуються : -довідкою Зміївського районного військового комісаріата Харківської області № 19 від 27.01.1992 року, якою підтверджується моя участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у якості дезактиватора у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року у 30- ти кілометровій зоні та отримання дози випромінювання 24,60 рентген; -грамотою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виданою 31.12.1986 року командиром військової частини № [NUMBER] ; -подякою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виданою 16.02.1987 року командиром військової частини № [NUMBER] . Таким чином, позивач є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що також підтверджується виданими на його ім`я документами: -військовим квитком [NUMBER] від 06.05.1978 року; -посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] від 04.09.2008 року; -довідкою до акту огляду МСЕК серії ХАР - 07 № 018768 від 29.08.2008 року; -довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії ХАР - 06 № 001965, згідно якої позивачу встановлено 80% втрати професійної працездатності з 21.08.2008 року безстроково; -експертним висновком № 4401 від 27.02.1992 року Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, згідно якого встановлені в мене захворювання пов`язані з впливом іонізуючих і інших шкідливих факторів при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС . У 2002 році позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, у вказаний період до підприємства відповідача також зверталось, на той час, Зміївське районне управління Пенсійного Фонду України з аналогічним запитом про надання довідки про заробітну плату за період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року з розбивкою за роботу на ЧАЕС та за основним місцем роботи з метою проведення перерахунку пенсії. 19.04.2002 року підприємством відповідача була надана довідка про заробітну плату без врахування нормативно-правових актів відповідних органів державної влади відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії. Згодом, а саме, 11.09.2015 року, після його неодноразових звернень до Пенсійного фонду України за місцем проживання, Управлінням Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Миколаєва на адресу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, на запит останнього, була надана довідка від 02.09.2015 року № 0016 про заробітну плату за період з лютого 1986 року по листопад 1987 року для обчислення пенсії на загальних умовах. Крім того, листом № 0021 від 10.09.2015 року відповідач сповістив про неможливість розрахунку середнього заробітку за фактичні дні виїзду в зону Чорнобильської АЕС внаслідок відсутності запису в книзі приказів СБМУ « Спецбуд» щодо відправки позивача в зону Чорнобильської АЕС на військові збори у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року. На заяви позивача від 09.02.2018 року ( вхідний № 254) та 15.05.2018 року ( вхідний № 839) Зміївське об`єднане управління пенсійного фонду України Харківської області сповістило позивача про те, що за довідками, які містяться в матеріалах пенсійної справи немає законних підстав для перерахування моєї пенсії. За таких обставин, він змушений звертатись до суду за зобов`язанням відповідача провести перерахунок заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року включно та надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року включно з урахуванням виплат встановленого зразка за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07.12.1986 року по 20.02.1987 року у зоні відчуження встановленого зразка, з урахуванням вимог Уряду, з яких знято гриф «Таємно», та «Для службового користування», які регламентували порядок оплати праці у 30-ти кілометровій зоні відчуження, а саме: -постанови ЦК КПРС, президії BP СРСР, PM СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, Держкомітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-43, якою збільшувалась тарифна ставка на 100%; -розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 рс, яким встановлена 3-х, 4-х, 5-ти кратна оплата праці; -розпорядження Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 та -розпорядження Ради Міністрів УРСР та УРРПС від 10.06.1986 року № 207-7, якою встановлено премії 60% тарифної ставки; -постанови Держкомпраці СРСР № 95/4-132 від 22.04.1982 та розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 64. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% тарифної ставки (посадового окладу). Виходячи з п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці, підвищеної у два рази. Радою Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031 було поширено у військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зонах відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, порядок оплати праці передбачений для робітників і службовців. Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964-рс у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986року № 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна була бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання. Якщо в зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з п.п. 4 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована в зазначених розмірах. Крім того, запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР, для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. (підпункт 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986року № 207-7). Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року № 523 дозволено виплачену на таких умовах одноразову премію (до 400 крб.) враховувати при призначенні пенсії. Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. У пункті 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09-3751, якщо підприємством була невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30.06.1961 року, Україна прийняла на себе зобов`язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові. З наведених положень вбачається, що невірно видана запитувана довідка породила у позивача невизначеність щодо можливості в подальшому реалізувати право отримання належного розміру пенсійного забезпечення. Частинами 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Так, Управління праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз`яснення, а саме: «...відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації, де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, статей 1 й 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Відповідно до ч. 2 ст. З Конституції України головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 24.12.2004 року № 22-рп/2004). Згідно наказу Управління праці та соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644, якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановленого зразка. Отже, обов`язок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС лежить на підприємстві, установі, організації з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 54\~Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством (аналогічна норма міститься в п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок). П.7 Порядку регламентовано, що пенсії призваних на військові збори військово-зобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходженні служби в запасі, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 року, № 95/4-132, за працівниками, яких було призвано на збори, зберігалися посада (робота) і середній заробіток за весь час зборів, включаючи час у дорозі до військової частини і назад. На час знаходження позивача у зоні відчуження діяло розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 щодо оплати праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, відповідно у двух-, трьох- та чотирьохкратному розмірі, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи. Тобто,\~робота працівників у зонах небезпеки, з прийняттям цього розпорядження, оплачувалася у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи за підвищеними тарифами згідно Постанови ЦК КПРС, Презиції Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів та ВЦСПС від 07.05.1986р. №524-156 (Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986р. №168-5). У Листі від 13.04.2001 N 03-3/1652-018-2 Міністерства праці та соціальної політики України вказано, що відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи. Тобто,\~на час роботи на Чорнобильській АЕС робота позивача оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи. Абзацом 1 п.1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів та ВЦСПС від 07.05.1986р. №524-156 «Про умови оплати праці та метеріальне забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» керівників підприємств і організацій зобов`язано оплачувати працю працівників, що безпосередньо були зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками. На військовозобов`язаних, яких було призвано на збори і які безпосередньо були зайняті на роботах з ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986р. №1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», було поширено порядок оплати праці та виплати одноразової грошової винагороди за місцем постійної роботи, встановлений для робітників та службовців, які виконували такі роботи. Тобто, суд приходить до висновку, що підвищення тарифної ставки (посадового окладу) на 100% було обов`язком керівника підприємства, з якого позивача відправлено у відрядження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке зараз повинен реалізувати відповідача шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період ліквідації позивачем наслідків аварії на ЧАЕС з підвищення тарифної ставки (посадового окладу) на 100%. Тимчасовим порядком оплати праці працівників підприємств, установ і організацій, які приймали участь в роботах з ліквідації аварії на ЧАЕС, було зобов`язано керівників підприємств, розташованих в зоні відчуження, затвердити інструкції по табельному обліку, положення про порядок оплати праці та преміювання робітників, інженерно технічних працівників і службовців, графіки проведення робіт (змінності) та довести зазначені документи до відома всіх працівників. Оплата праці за зонами небезпеки проводилася за фактично відпрацьований час у відповідності з даними табеля обліку робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, які відповідали за виконання конкретних робіт в зоні відчуження, або іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного в рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Для обчислення в табелі чи іншому документі обов`язково повинна бути відображена тривалість робочого дня. Постанова Ради\~Міністрів СРСР\~та ВЦСПС\~від 05.06.1986р.\~№665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986р. №207-7) передбачає: «Встановити, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей).\~\~\~ Розповсюдити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підлеглості (включаючи осіб, що тимчасово переведені та відряджені), а також на військовослужбовців, військових будівельників, що зайняті на вказаних роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) та 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986р. №524- 156.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Надати право керівникам Міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівникам, що зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпеки у розмірах, передбачених Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964.\~\~\~\~\~\~ Оплата праці робітників, що зайняті на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, провадиться відповідно у чотирьох, трьох, та двох кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (посадового окладу), встановленої по основному місцю роботи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановити робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дозволити підприємствам, організаціям та установам залучати робітників на роботи, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Пільги, що передбачені цією Постановою, встановлюються з моменту аварії на ЧАЕС».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, Постановою Держкомпраці\~СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986р. №153/10-43 передбачено, що для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: шестигодинний робочий день.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Постановою Ради\~Міністрів СРСР\~та ВЦСПС\~від 05.06.1986р.\~№665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКРСОВПРОФА від 10.06.1986р. №207-7) передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено - 60% тарифної ставки (посадового окладу). Тобто, суд приходить до висновку, що встановлення премії на рівні 60 % тарифної ставки (посадового окладу) також було обов`язком керівника підприємства, з якого позивача відправлено у відрядження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке зараз повинен реалізувати відповідача шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період ліквідації позивачем наслідків аварії на ЧАЕС із вказанням премії на рівні 60 % тарифної ставки (посадового окладу). Згідно ст. 36 Закону України\~\~«Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28.02.1991р. №796-ХП, оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться по підвищеним тарифним ставкам (відрядним розцінкам) і посадовим окладам з урахуванням радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт та умов праці у таких розмірах: від 1 до 5 Ки/на квадратний км - на 20-30%;\~\~від 5 до 10 Ки/ на квадратний км - на 30-40%;\~\~від 10 до 15 Ки/на квадратний км - на 40-60%; від 15 до ЗО Ки/на квадратний км - на 60-80%; понад 30 Ки/на квадратний км - на 80-100%.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Працівникам підприємств, організацій і установ, які були відряджені для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища, а також переведеним у штат ЧАЕС і інших підприємств, нарахування заробітної плати провадилося за місцем відрядження. Таким працівникам надавалась довідка в розрізі видів нарахувань у двох екземплярах, один із яких направлявся в бухгалтерію підприємства, яке відряджало працівника, для відображення по обліку заробітної плати. Відповідно до пункту 18 Тимчасового порядку оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганні забрудненню навколишнього середовища, відрядженому працівнику надавалась (в руки) також довідок установленого зразка про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для надання йому пільг по пенсійному забезпеченню і додатковій відпустці. Сума нарахованої заробітної плати перераховувалась на розрахунковий рахунок підприємств, які командирували зазначених працівників. Середньомісячна заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась, відповідно до чинного законодавства, за рахунок коштів підприємства. У досліджених нормативних актах знайшли своє відображення інші доводи та вимоги позивача, які також підлягають задоволення. Також суд зазначає, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються (ч.1 ст.124 Конституції). Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ч.2 ст.124 Конституції). Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції). Ч.\~1\~ст.\~18\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Тому, судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України та всіма фізичними особами та юридичними особами незалежно від форми власності та підпорядкування. Оскільки довідка видається з метою пред`явлення для перерахунку пенсії до пенсійного органу, тому підстав для проведення доплати заробітної плати немає, є лише підстави для перерахунку пенсії на підставі виданої довідки. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved