Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто») в особі його Одеської філії про стягнення страхового відшкодування в розмірі 5400,00 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. Крім того, позивач вимагає стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 6000,00 грн., пов'язані з оплатою правової допомоги. Обрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 22.12.2013 року о 10 год. 55 хв., в м. Одесі по площі Б. Деревянка, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Dacia Logan", державний реєстраційний номер [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Cheri Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням, в зв'язку з чим вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також позивач вказує, що на дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за договором срахування цивільно-правової відповідальності № АС/5342265, в зв'язку з чим вона звернулась до Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, та згодом працівники Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повідомили їй по телефону, що визначений відповідачем розмір страхового відшкодування становить 6400,00 грн., отже, враховуючи, що передбачена договором страхування № АС/5342265 франшиза становить 1000,00 грн., належне їй від відповідача страхове відшкодування становить 5400,00 грн., але до теперішнього часу виплата страхового відшкодування відповідачем не проведена. Крім того, позивач стверджує, що свідоме і навмисне затягування процесу врегулювання та безвідповідальне ставлення відповідача до даної страхової справи перешкоджає їй реалізовувати можливості активної участі та повноцінної життєдіяльності, тобто завдає їй значних моральних страждань. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, по що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22 грудня 2013 року о 10 год. 55 хв., в м. Одесі по площі Б. Деревянка, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Dacia Logan", державний реєстраційний номер [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Cheri Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], в зв'язку з чим вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2014 р. у справі про адміністративне правопорушення винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Автомобіль «Cheri Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Як стверджує позивач, на дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі його Одеської філії згідно Полісу № АС/5342265, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Dacia Logan", державний реєстраційний номер [NUMBER], в зв'язку з чим вона, з дотриманням вимог ст. 35 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернулася до відповідача з повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтями 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здіснення страхового відшкодування (регламентарної виплати) та виплатити його. Також позивач стверджує, що працівниками відповідача їй було повідомлено про те, що визначений відповідачем розмір страхового відшкодування за даним ДТП становить 6400,00 грн., отже, враховуючи, що передбачена страховим Полісом № АС/5342265 франшиза становить 1000,00 грн., належне їй від відповідача страхове відшкодування становить 5400,00 грн., але до теперішнього часу виплата страхового відшкодування відповідачем не проведена. Крім того, позивач стверджує, що, не дивлячись на її неодноразові звернення та порушуючи вимоги п. 35.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не ознайомив її з документами, на підставі яких ним оцінено розмір страхового відшкодування, та не надав їй копії зареєстрованого ним її повідомлення про ДТП та її заяви про виплату страхового відшкодування. Відповідач не спростував вищевказані доводи позивача. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в часині стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 5400,00 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з того, що у спорах пов'язаних з виконанням страховиком своїх зобов'язань щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає застосуванню Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним у даних правовідносинах, але цей Закон не передбачає можливість стягнення з страховика моральної шкоди на користь потерпілих в зв'язку з затягуванням страховиком проведення та/або невиплатою ним страхового відшкодування. Відтак, позовні вимоги позивача в часині стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають задоволенню. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, виходячи з наданого представником позивача розрахунку витрат часу на правову допомогу та матеріалів справи, підлягають задоволенню в сумі 1948,80 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial