Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, посилаючись на те, що [INFO] померла її сестра [PERSON] в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину жилого будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько). Спадщину прийняв [PERSON] відповідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року шляхом вступу в управління спадковим майном, зробив в будинку поточний ремонт обробляв присадибну земельну ділянку. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 жилого будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно заповіту від 1 квітня 2010 року все своє майно з чого б воно не складалося заповіла [PERSON]. Цей заповіт не змінено і не відмінено. Спадкоємцями, які мали право на обов'язкову частку за законом є позивач по справі та [PERSON]. Інших спадкоємців за законом не має. [PERSON] спадщину прийняв згідно ст. 1268 ЦК України оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору протягом встановленого строку для прийняття спадщини. Таким чином частка кожного із спадкоємців складає: [PERSON] 1/6 в порядку спадкування за заповітом, [PERSON] 1/24 в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка і моя [PERSON] 1/24 в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4+1/4+1/24=13/24 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], зокрема, як члена колгоспного двору 1/4, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 1/4 та в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті [PERSON] 1/24. Згідно заповіту від 23 вересня 2009 року [PERSON] все своє майно з чого б воно не складалося заповів [PERSON], даний заповіт посвідчено секретарем Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі №48. Цей заповіт не змінено та не відмінено. Позивачка спадщину прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений законом строк шість місяців. Інших спадкоємців, які мали право на обов'язкову частку не має. Одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на житловий будинок позивачка не має можливості так, як на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи, а також втрачено свідоцтво про реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON]. Оскільки будинковолодіння відносилося до колгоспного двору то станом на час введення в дію Закону України «Про власність» від 25 квітня 1991 року відповідно до чинної на той час ст.126 ЦК УРСР не втратили право на частку в майні колгоспного двору: [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. В зв'язку з тим, що вони проживали та були зареєстровані в колгоспному дворі, головою якого був [PERSON] кожного частка у спільному майні колгоспного двору складає по 1/4 за кожним виходячи з принципу рівності часток усіх членів двору, в тому числі неповнолітніх і непрацездатних відповідно ст.123 ЦК РСР 1963 р.. [INFO] помер [PERSON] в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на 5/12 (1/4+1/6) частки жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], зокрема, як члена колгоспного двору 1/4 і в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 1/6. Спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON]. Таким чином її частка в порядку спадкування за законом складає 5/12 частин будинковолодіння. Оскільки частка відповідача [PERSON] є мінімальною тому позивачка домовилася з відповідачкою [PERSON] про грошову компенсацію у розмірі 12500 гривень відповідно незалежної експертної оцінки. 18 серпня 2016 року до позивачки звернулася [PERSON] та попросила сплатити їй терміново грошову компенсацію, оскільки їй необхідні гроші на лікування. Гроші позивачка сплатила та вони мали намір це оформити в судовому порядку. [INFO] [PERSON] померла в м. Вінниця. Та обставина, що позивачка сплатила грошову компенсацію підтверджується звітом про незалежну оцінку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Згідно з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради дане господарство станом на 01.01.1991 року відносилося до категорії колгоспних дворів. На момент прийняття Закону України «Про власність» в колгоспному дворі згідно погосподарських книг були зареєстровані та постійно проживали чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємиць не має змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача адвокат Коваль Т.Д. та позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримують повністю, змін та доповнень не мають, просять вимоги позову задоволити. Представник відповідача Хижинецької сільської ради Сокиринецької об'єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання даної справи у їх відсутність, при вирішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла її сестра [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується копією актового запису про смерть № 6 від 05.02.1997 року (а.с.88). На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], відповідно до довідки № 526 від 12.08.2016 року виданої Сокиринецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.27). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину жилого будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] як між донькою та батьками підтверджується актом від 10.08.2016 року згідно якого встановлюється, що [PERSON] була рідною донькою [PERSON] та [PERSON] та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Факт родинних відносин між померлими [PERSON], та [PERSON] та [PERSON], як між батьками та дочкою підтверджується записом акту про народження № 11 від 20.03.1960 року (а.с.87). Як вбачається з листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 29.09.2016 року за № 2474/01-16, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, до нотаріальної контори та приватних нотаріусів з питанням про відкриття спадщини ніхто не звертався (а.с.71). Спадщину прийняв [PERSON] відповідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року шляхом вступу в управління спадковим майном, зробив в будинку поточний ремонт обробляв присадибну земельну ділянку, що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради № 564 від 17.08.2016 року (а.с.21). [INFO] померла [PERSON] в [ADDRESS] Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2010 року (а.с.14). [INFO] помер [PERSON] в [ADDRESS] Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.13). На момент смерті [PERSON], та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS], відповідно до довідок № 424 від 05.07.2016 року та № 425 від 05.07.2016 року виданої Сокиринецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.26). Факт родинних відносин між померлою [PERSON], та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останньої де в графі «мати» вказано «[PERSON]» (а.с.15) та в подальшому прізвище було змінено у зв'язку із укладенням шлюбу 06.12.1969 року з [PERSON], актовий запис № 14, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.11); а також даний факт підтверджується актом від 10.08.2016 року затвердженим Сокиринецьким сільським головою (а.с 17). 23 вересня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав - [PERSON], все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що віна за законом буде матиме право. Даний заповіт посвідчений Мельничук Л.Д, секретарем виконавчого комітету Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 23 вересня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 48 (а.с.12). Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до довідки № 568 від 18.08.2016 року виданої Сокиринецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, про те, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], є однією і тією ж особою; [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Факт перебування в шлюбі померлих [PERSON] та [PERSON] підтверджується актом від 10.08.2016 року, згідно якого вказується, що вони проживали як чоловік та дружина та були в зареєстрованому шлюбі (а.с.18). Також факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON], як між рідними сестрами підтверджується актом від 10.08.2016 року затвердженим Сокиринецьким сільським головою (а.с.20). Згідно з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради дане господарство станом на 01.01.1991 року відносилося до категорії колгоспних дворів. На момент прийняття Закону України «Про власність» в колгоспному дворі згідно погосподарських книг були зареєстровані та постійно проживали чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.28-43). Право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] мали її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради № 430 від 05.07.2016 року (а.с.23). Право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та єдиним спадкоємцем був його син [PERSON]. який помер [INFO], що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради № 431 від 05.07.2016 року (а.с.23). Відповідно до довідки № 427 від 05.07.2016 року виданої Сокиринецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, померла [PERSON], за життя володіла, користувалася та розпоряджалася будинковолодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Біля спадкового будинковолодіння рахується земельна ділянка площею 0,56 га, що підтверджується відповідною до довідкою № 428 від 05.07.2016 року виданої Сокиринецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.25). Листами Вінницької районної державної нотаріальної контори від 29.07.2016 року за вих. № 2039/02-17 та вих. № 2040/02-17 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Інших спадкоємців немає. Заповіт не оспорювався та не скасовувався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, то з метою забезпечення реалізації спадкових прав позивача, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, про який просять позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору". Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved