Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

30 червня 2021 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,27 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлому на підставі сертифікату серії СМ №0237434 від 14 вересня 1997 року. Позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) нотаріус їм відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивачі звернулися з вказаним позовом до суду. 12 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у вказаній цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 29 липня 2021 року. Ухвалою від 29 липня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , їх представник - адвокат Спасьоненко О.В. не з`явилися, останній направив клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі і просить його задовольнити. Представник відповідача Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не прибув, селищний голова Пасько С.М. направив клопотання про розгляд справи без участі їх представника, своєї думки про задоволення позову чи відмови у його задоволенні у клопотанні не висловлено. У своєму відзиві від 17 серпня 2021 року, який до суду надійшов вже після проведення підготовчого засідання і призначення справи до розгляду представник відповідача [PERSON] зазначила, що позов не визнають і просять відмовити у його задоволенні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] (а. с. 7-8, 11-14, 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно та майнові права. Відповідно до довідок відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26 жовтня 2018 року №766/102-18 та від 02 червня 2021 року № 79/162-21 на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат серії СМ №0237434 від 14 вересня 1997 року на право на земельну частку (пай) розміром 4,27 га в умовних кадастрових гектарах на території Марківської сільської ради, КСП «Дружба» (а. с. 17, 20). Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю, що виданий Марківської сільською радою 16 червня 1995 року, та списком до нього громадян - членів КСП "Дружба" Білопільського району Сумської області, батько позивачів [PERSON] включений до цього списку осіб, що мали право на земельну частку (пай) на території Марківської сільської ради (а. с. 21-28). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки ВК Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 18 липня 2018 року №18, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один. Поховання [PERSON] здійснили доньки [PERSON] та [PERSON] , які протягом шести місяців після його смерті зберігали документи та розпорядилися речами померлого. Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 16). Тобто судом встановлено, що позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті свого батька, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №65712174 від 23 липня 2021 року, інформація щодо заведення спадкової справи після [PERSON] , який помер [INFO] , в реєстрі відсутня (а. с. 50). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2018 року вбачається, що нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовила через те, що оригінал сертифіката на вказану земельну частку (пай) загублений (а. с. 29). Позивачі у рубриці «оголошення» в газеті «Білопільщина» за №22-24 від 23 лютого 2019 року подали оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0237434, виданого на ім`я [PERSON] (а. с. 19). Відповідач надав суду довідку №132 від 05 серпня 2021 року про те, що Марківський старостат Миколаївської селищної ради не володіє інформацією про фактичні дані та відомості щодо збереження документів померлого [PERSON] його дочками [PERSON] , [PERSON] (а. с. 67). Але вказану довідку суд не може прийняти, виходячи з такого. Згідно з ч. ч. 3, 4, 8 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Суд зазначає, що відповідно до ухвали про відкриття провадження від 12 липня 2021 року відповідачу встановлювався строк подання суду відзиву на позов та доказів протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали (а. с. 42-43). Копія вказаної ухвали відповідач отримав 20 липня 2021 року, що підтверджується поштовим відправленням (а. с. 51). 29 липня 2021 року підготовче засідання у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду (а. с. 57) Про день, час і місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про відкладення засідання чи продовження строку для підготовки відзиву та надання доказів від нього не надходило. Відзив на позов разом із вказаною вище довідкою селищної ради від 05 серпня 2021 року до суду надійшли після проведення підготовчого засідання 17 серпня 2021 року, тобто через 28 днів після отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками (а. с. 64-67). Клопотань про продовження чи поновлення строків на подання відзиву з доказами від відповідача не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України зазначену довідку від 05 серпня 2021 року суд врахувати не може, бо вона подана несвоєчасно. На даний час позивачі мають намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), але у зв`язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено, вони позбавлені можливості зробити це в позасудовому порядку. Згідно з абз. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цивільні відносини у цій справі виникли до набрання чинності ЦК України і продовжили існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити та визнати за ними право власності на земельну частку (паю) розміром 4,27 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Марківської сільської ради в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved