Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Він та відповідач є спадкоємцями за законом після смерті їх батька, у встановлений законом строк він звернувся до Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, а в березні 2014 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не пред'явлено оригіналу правовстановлюючого документу спадкодавця на належну йому частину зазначеної квартири. Оскільки іншої домовленості між співвласниками за життя [PERSON] не було, то частка кожного зі співвласників становить по ? частині квартири, а тому він і відповідач мають право на 1/4 частину зазначеної квартири за кожним в порядку спадкування, після смерті батька. У зв'язку з чим, позивач просив суд визначити частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] рівними, а саме по 1/2 частині кожному та визнати за ним право власності на 1/4 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти визначення часток співвласників, однак просив відмовити в задоволенні вимоги щодо визнання за позивачем 1/4 частини спадкової квартири, оскільки у їх батька був ще будинок та за усною домовленістю вони розподілили, що після смерті батька йому залишається спірна квартира, а позивачеві - житловий будинок, розташований на [ADDRESS]. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи - Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 червня 2004 року, зареєстрованого в БТІ за р. № 6392906 від 29 червня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 64,6 м2, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 44, 55), що також підтверджується повідомленням КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" ДОР" № 66 від 21 березня 2016 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3980081 від 29 червня 2004 року (а.с. 54, 56). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11 березня 2014 року (а.с. 9, 43). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено судом, спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя [PERSON] у них не було. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто [PERSON] і відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належало по 1/2 частині квартири під [ADDRESS]. 07 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батька (а.с. 68). Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенка А. Г. від 14 березня 2014 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], оскільки ним не представлено до нотаріальної контори документи, що підтверджують право власності [PERSON], померлого [INFO] на зазначену частину квартири (а.с. 11). Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось (а.с. 67). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] позивач, як його син, прийняв у спадщину частину належної померлому квартири. З огляду на те, що спадкодавцю за життя належала 1/2 частина житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, інший спадкоємець - відповідач [PERSON] має право на половину належної спадкодавцю частини квартири, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову квартиру після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на 1/4 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved