Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту № 112315597000 від 09.10.2007 р. недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказаний договір не відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», постанові Правління Національного банку України « 168 від 10.05.2007 р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та порушує його права як споживача фінансових послуг, оскільки, по-перше, під час укладання цього договору відповідач не повідомив його у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору, а також не попередив про те, що валютні ризики покладаються на нього як на споживача; по-друге, цей договір не містить детальний розпис загальної вартості кредиту та графік платежів ; і, по-третє, в цьому договорі не зазначено строк дії цього договору. З огляду на наведене, позивач вважає, що оспорюваний кредитний договір вчинено з використанням нечесної підприємницької практики з боку відповідача, тому що під час укладання цього договору відповідач ввів його в оману. Позивач веде дану справу в суді через свого представника - адвоката Сухініна С.В., який просив розглянути справу без його участі і задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом установлено, що згідно з договором про надання споживчого кредиту № 112315597000 від 09.10.2007 р. акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк", надав [PERSON] кредиту у розмірі 50000,00 дол. США, що по курсу НБУ на дату укладання цього договору дорівнює еквіваленту 252500,00 грн., на строк користування 120 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30-ти календарних днів за процентною ставкою у розмірі 11,5 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних ануїтентних платежів у розмірі 70, 00 дол. США в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 09.10.2017 року. В п.п. 1.3., 1.3.1., 13.2., 1.3.3. цього договору визначено детальний опис процентів за кредит, в тому числі порядок і строки їх нарахування. При цьому, п. 4.2. цього договору передбачає, що позичальник зобов'язується погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтентних платежів, розмір яких встановлений згідно із п. 1.2.2. на рахунок, вказаний в п. 1.2.2. даного договору, а п. 1.6. договору містить детальний та чіткий опис погодженої стонами черговості погашення заборгованості позичальника за цим договором. В розділі 7 цього договору врегульовано порядок дострокового погашення кредиту за ініціативою позичальника, а в розділі 12 договору врегульовано порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку. Пункти 8.1., 8.5., 8.6. цього договору містять детальний та чіткий опис відповідальності сторін та штрафних санкцій. Пункт 10.2. цього договору містить детальний та чіткий опис обставин, за наявності яких банк має право змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення, а також порядок її збільшення банком. Більш того, відповідно до п. 9.1. цього договору, підписанням даного договору позичальник підтверджує, : свою здатність виконувати умови даного договору ; що даний договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обов'язковими для позичальника ; що він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для оформлення даного договору ; що відсутні будь-які перешкоди для виконання договору на день його підписання ; що позичальник повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними. Відповідно до п. 10.13. цього договору, підписанням даного договору позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; перед підписанням даного договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Також суд бере до уваги, що діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти України - гривні. Відповідно до ст. 36 Закону України „Про Національний Банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним Банком. Згідно з ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю" валютні курси встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Правлінням Національного Банку України № 496 від 12.11.2003р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформацій про котирування іноземних валют станом на останню дату. З наведеного можливо зробити висновок, що стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, при укладені вищевказаного кредитного договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, позивач повинен був усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинен був передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що при укладені згаданого кредитного договору позивачу [PERSON] були відомі всі умови цього договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили його прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах, тому суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed