Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.07.2011 року в загальному розмірі 33009 грн. 50 коп. станом на 28.02.2018 року, яка складається із заборгованості за: кредитом в сумі 7273,96 грн.; відсотками за користування кредитом в сумі 23487,47 грн., пенею в сумі 200,00 грн. та штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1548,07 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного з відповідачем договору №б/н від 20.07.2011 року, останній отримав кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за тарифним планом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення - січень 2019 року, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http:privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» передбачені: базова процентна ставка в місяць -2,5%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. і більше. В подальшому, згідно п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, яким передбачена можливість односторонньої зміни банком тарифів та інших невідємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, позивачем були внесені зміни до тарифів, а саме: базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) встановлена з 01.09.2014 року в розмірі 2,9% (34,80% на рік), а за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року в розмірі 3,6 % (43,20 % на рік); обовязковий щомісячний платіж з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, яка рахується: 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, позивач по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ст.1054 ЦК України виконав свої зобовязання за договором в повному розмірі, надавши відповідачу кредит, проте відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобовязання за договором не виконав та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами, внаслідок чого виникла зазначена вище сума заборгованості, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, позивач прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача не зявився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.154). \~ \~ \~ \~ В судовому\~засіданні відповідач\~по справі\~[PERSON]\~позов визнав\~частково,\~а саме:\~визнав заборгованість\~по тілу\~кредиту в\~сумі 7273,96\~грн.\~та нараховану\~пеню в\~сумі 200,00\~грн..\~З приводу\~нарахованих банком\~відсотків за\~користування кредитом\~в сумі\~23487,47\~грн.\~зазначив про\~те,\~що про\~зміну відсоткової\~ставки з\~30\~%\~річних на\~34,80%\~та 43,20\~%\~на рік він не повідомлявся банком, в тому числі за допомогою послуги «Приват 24» у зв"язку із не підключенням останньої через обмежені можливості його мобільного телефону, з іншими тарифами обслуговування кредитної картки він не був ознайомлений особисто та не підписував додані позивачем до позовної заяви Тарифи обслуговування кредитних карток «Універсальна», а тому визнає заборгованість по відсотках, виходячи з їх розрахунку 30 % річних. Вказані позивачем суми штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1548,07 грн. (процентна складова) не визнає, оскільки вважає, що його вини у несвоєчасній сплаті кредиту не має. На обгрунтування заперечень проти позову зазначив про те, що він особисто не користувався кредитною карткою, оскільки нею користувалася його дружина, якій він, будучи працевлаштованим за кордоном (Польща), пересилав грошові кошти для погашення кредиту, а тому був впевнений, що заборгованість по кредитному договору відсутня. Визнав належність йому платіжної картки: 5577 **** **** 9294 зі строком дії по 04/15, однак заперечив надання банком двох інших карток, зазначених у виписці по його особовому рахунку. Підтримав заяву свого представника щодо застосування загальної позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту та підтвердив відсутність у нього заяви про застосування судом спеціальної позовної давності до пені. Факт підписання 20.07.2011 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також розмір кредитного ліміту відповідачем по справі не заперечувався. Відзиву на\~позов ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~відповідач по\~справі [PERSON]\~у встановлений\~судом строк\~не надав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме: заборгованість по тілу кредиту в сумі 7273,96 грн. та нараховану пеню в сумі 200,00 грн., а також розмір відсотків за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 30 % річних. Підтримала подану нею заяву про застосування судом загальної позовної давності з 23.08.2011 року по 07.03.2015 року до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відмову в цій частині позову (а.с.127). Спеціальну позовну давність до пені прохала не застосовувати. (а.с.157-158). На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. В судовому засіданні 15.06.2018 року відповідно до ч.10 ст.83 ЦПК України ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника відповідача про приєднання до матеріалів цивільної справи доказів, поданих через канцелярію суду (а.с.144). Ухвалою суду від 15.06.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній цивільній справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №403/366/18 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про поділ майна подружжя, у звязку із ненаданням суду доказів наявності іншої цивільної справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, що обєктивно унеможливлює розгляд цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.128, 175-176). Ухвалою суду від 15.06.2018 року задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд цивільної справи на іншу дату і час у звязку з поданням ним письмових доказів, направлених позивачу з недотриманням вимог ч.9 ст.83 ЦПК України, та необхідністю виконання судом вимог ч.2, п.4 ч.5 ст.12, п.п.1, 2, 3 ст.43 ЦПК України з метою забезпечення рівності прав учасників щодо здійснення своїх процесуальних прав (а.с.133, 147-148). 15.06.2018 року через канцелярію суду представником відповідача була подана заява про застосування строку позовної давності (а.с.127). Заслухавши пояснення відповідача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі [PERSON] від 20.07.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі Умов та Правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані в письмовому вигляді та погодився з ними. Також відповідач зобовязувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privat.ua (а.с.7, 68 зворот). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України\~\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву від 20.07.2011 року, він, як клієнт, приєднався і зобовязувався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Памятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві (а.с.25, 86 зворот). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 20.07.2011 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі [PERSON] (а.с.7, 68 зворот). Відповідно до п.1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.9, 70 зворот). Відповідно до п.1.1.1.36 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок - банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.10, 71). У відповідності до п.п.1.1.1.45, 1.1.1.46 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.10, 71). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно інформації, зазначеної в довідках про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі [PERSON] та видані йому кредитні картки, останньому 20.07.2011 року було відкрито картковий рахунок та надана кредитка картка «Універсальна» пільговий період 55 днів за №5577212708619294 зі строком дії картки до 04/15, а також встановлений кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., який в це же день - 20.07.2011 року був збільшений до 6400,00 грн., з 01.08.2011 року збільшений до 6900,00 грн., з 21.08.2011 року збільшений до 8400 грн., а станом на 28.06.2016 року кредитний ліміт був знижений до 7280,00 грн. (а.с.58, 59). Розмір кредитного ліміту відповідачем по справі [PERSON] не заперечувався. При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.25, 86 зворот). \~ \~ \~ \~ Судом по справі також встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якими відповідач по справі [PERSON] був ознайомлений особисто 20.07.2011 року, про що свідчить його підпис, передбачені наступні фінансові умови кредитування, а саме: пільговий період: 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с.8, 69). Разом з тим, згідно витягу з Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», наданого представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» на обгрунтування позовних вимог, передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: пільговий період: 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5%, при цьому за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, а за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %; розмір обовязкового щомісячного платежу - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, яка рахується: 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Наданий суду представником позивача витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» підпису відповідача [PERSON] не містить (а.с.60). Факт здійснення кредитування відповідача по справі з 01.09.2014 року за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», виходячи з умов, передбачених вище зазначеним Тарифом, а не довідкою, підписаною відповідачем 20.07.2011 року, підтверджується розрахунком заборгованості відповідача [PERSON], в якому процентна ставка встановлена станом на 20.07.2011 року - 30 %, що відповідає базовій процентній ставці в місяць - 2,5 %; з 01.09.2014 року - 34,8%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць - 2,9 %, а з 01.04.2015 року - 43,2%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,6% (а.с.5-6, 56-57). \~ \~ \~ \~Доказів на спростовування наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.07.2011 року, в тому числі, контррозрахунку, відповідачем по справі [PERSON] суду надано не було. У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.27, 88 зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобовязувався виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.27, 88 зворот). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим в валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу (а.с.28, 89). Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем по справі [PERSON] не заперечується та не спростований належними доказами факт укладення 20.07.2011 року між ним та позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору, відкриття банком на його імя кредитного рахунку з встановленням на нього кредитного ліміту, надання банком відповідачу електронного платіжного засобу (кредитної (платіжної) картки). При цьому зазначені відповідачем в судовому засіданні доводи про користування кредитною карткою не ним, а його дружиною та надання ним саме дружині грошових коштів для погашення кредиту, яке вона не здійснювала, не приймаються судом до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини відповідачем суду надано не було. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 20.07.2011 року, виконав взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти (кредит) в розмірі встановленого на платіжну картку кредитного ліміту. Натомість відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином у встановлені договором строки, оскільки останній раз здійснив поповнення платіжної картки на погашення заборгованості за наданим кредитом 03.09.2016 року в сумі 400 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з його особового рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.57 зворот, а.с.61). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача [PERSON], наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 28.02.2018 року складає 33009,50 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 7273,96 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 23487,47 грн.; - заборгованість за пенею - 200,00 грн.; - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 1548,07 грн.. Під час розгляду справи представником відповідача подана до суду письмова заява про застосування позовної давності у спорі про стягнення заборгованості за період з 23.08.2011 року по 07.03.2015 року та відмову в цій частині позову, а також зазначено в судовому засіданні щодо відсутності заяви про застосування спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача пені. Вирішуючи зазначену заяву, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог\~ст.253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення\~процентів за кредитом, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15. На підставі викладеного, з урахуванням того, що на підставі отриманої відповідачем основної карти: 5577**** ****9294 зі строком дії по 04/15, нарахування процентів почало здійснюватися з 23.08.2011 року, останній раз відповідачем здійснено платіж на погашення заборгованості за кредитним договором 03.09.2016 року і з позовом до суду позивач звернувся 07 березня 2018 року (дата здачі позовної заяви з доданими документами для передачі до суду засобами курєрської доставки), суд приходить до висновку, що загальний строк позовної давності, в тому числі щодо тіла кредиту в сумі 7273 грн. 96 коп., позивачем не було пропущено. При цьому визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача, саме в сумі 7273 грн. 96 коп., суд виходить з того, що представником відповідача була подана заява про застосування позовної давності за період з 23.08.2011 року по 07.03.2015 року. Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача [PERSON], станом як на 28.02.2015 року, так і на 09.03.2015 року сума поточної заборгованості за наданим кредитом становить 8069 грн.85 коп.. Таким чином, позивач по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення з відповідача по справі заборгованості за тілом кредиту в сумі 7273 грн. 96 коп. навіть із застосуванням судом позовної давності тривалістю у три роки, оскільки вказана сума є меншою, ніж та, яка була нарахована банком станом на 28.02.2015 року та 09.03.2015 року відповідно. Вирішуючи позовну вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування наданим йому кредитом в сумі 23487 грн. 47 коп., з урахуванням визнання відповідачем заборгованості по відсотках, обчисленої, виходячи із процентної ставки 30,00 % на рік, а також заяви представника відповідача про застосування строку загальної позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача по справі [PERSON], за період часу з 20.07.2011 року по 29.08.2014 року останньому за користування кредитом нараховувались відсотки, виходячи із процентної ставки 30% річних. В подальшому з 01.09.2014 року позивачем було змінено процентну ставку шляхом її підвищення з 30% річних до 34,8 % річних, а з 01.04.2015 року визначено проценту ставку на рівні 43,20 % (а.с.5-6, 56-57). Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач [PERSON] був ознайомлений в письмовому вигляді 20.07.2011 року, що підтверджується його підписом, та не заперечувалось в судовому засіданні під час розгляду справи, останньому було надано кредит за базовою відсотковою ставкою 2,5% в місяць, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році. Право банку збільшувати процентну ставку та умови такого збільшення в зазначеній довідці не передбачено (а.с.8, 69). Положеннями ч.ч.2, 3 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування) було визначено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. В подальшому, на дати зміни банком процентної ставки за наданим відповідачу кредитом - 01.09.2014 року та 01.04.2015 року, ч.ч.1, 3 ст.1056-1 ЦК України, з урахуванням внесених до них змін, було передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного судом встановлено, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані 20.07.2011 року відповідачем по справі [PERSON], не містять його письмової згоди на підвищення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки, тобто не містять ознак узгодження з позичальником в письмовій формі умов підвищення розміру відсотків за користування кредитом, а тому наданий позивачем витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який не підписаний відповідачем, не може підтверджувати факт того, що\~\~між сторонами досягнуто згоди\~\~щодо збільшення розміру процентів за користування кредитом на умовах визначених цим банківським документом. Крім того, відомості про можливі розміри підвищення відсоткової ставки відсутні також і в Умовах та Правилах надання банківських послуг, долучених до позовної заяви. При цьому суд також звертає увагу, що п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни банком тарифів та інших невідємних частин договору за умови інформування позичальника не менш\~ніж за\~7\~днів до\~введення змін,\~зокрема,\~у виписці\~покартковому\~рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с.14, 75 зворот). У відповідності до правових позицій щодо порядку та умов збільшення процентної ставки, викладених в постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року №6-57ц12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374 цс17, боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Натомість позивачем по справі не було надано суду належних доказів на підтвердження дотримання ним порядку зміни тарифів, зокрема зміни процентної ставки у бік її збільшення, передбаченого умовами договору і даних щодо повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зміна відсоткової ставки, як істотної умови укладеного між сторонами договору, була здійсненна позивачем в односторонньому порядку з порушенням вимог ст.1056-1 ЦК України, Умов та правил надання банківських послуг і здійснення платежів відповідачем за тарифним планом зі збільшеним розміром відсоткової ставки не може свідчити про те, що позивач був належним чином повідомлений про зміну умов кредитування. За встановлених обставин, суд, виходячи зі змісту підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою базова процентна ставка в місяць була визначена в розмірі 2,5 %, та відсутності письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, приходить до висновку, що наведений в розрахунку розмір заборгованості за процентами в сумі 23487 грн. 47 коп. є неправильним, оскільки проценти необхідно нараховувати виключно на тіло кредиту в розмірі 7273 грн. 96 коп. за процентною ставкою 30% на рік, виходячи із передбаченого довідкою розрахунку 360 днів у році, з урахуванням дати звернення позивача до суду 07.03.2018 року та дати, на яку позивачем здійснено розрахунок заборгованості, в межах строку позовної давності, а саме: за період з 08 березня 2015 року по 28 лютого 2018 року, що становить 6601 грн.12 коп. та підтверджується наступним розрахунком: 7273 грн. 96 коп./100 % х 30 % / 360 днів х 1089 днів = 6601 грн. 12 коп., де 7273 грн. 96 коп. - тіло кредиту, 30 % - процентна ставка на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; 1089 - загальна кількість днів (за 2015 рік - 299 днів, за 2016 рік - 366 днів, за 2017 рік - 365 днів, та за 2018 рік - 59 днів). Таким чином, сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 6601 грн. 12 коп., а не 23487 грн. 47 коп., як визначено в позовній заяві. Щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] суми пені в розмірі 200 грн.00 коп., розмір якої визначений позивачем без порушення строку спеціальної позовної давності в один рік, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судом встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач по справі був ознайомлений 20.07.2011 року, передбачалось застосування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме: пеня (1) = базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту та пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць - нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше (а.с.8, 69). Одночасно з цим, умовами кредитування, визначеними у даній довідці, передбачена також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором більше, ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8, 69). Отже, умовами укладеного між сторонами кредитного договору встановлено два види забезпечення виконання зобов'язань: у вигляді сплати пені та штрафу, який визначений у фіксованій грошовій сумі - 500 грн. 00 коп., а також в процентному відношенні - 5% від суми заборгованості. Тобто, за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. Враховуючи викладене, відповідно до\~ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком\~ штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача по справі [PERSON] штрафу у фіксованому розмірі 500 грн. 00 коп. за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань (строків виконання зобовязань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобовязань, що суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України, одночасно з пенею у сумі 200 грн. 00 коп., встановленою за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, які також є платежами за договором, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення. Правові висновки щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності викладені в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі\~\~№347/1910/15-ц та від 21.10.2015 року в справі №6-2003цс15, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, а також в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №165/260/16-ц, від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №344/15777/14-ц. При цьому судом також враховується, що визначений позивачем в розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] розмір пені 200 грн. 00 коп., обчислений, виходячи із ставки пені (2) в розмірі 100 грн. 00 коп. за січень та лютий 2018 року. Разом з тим, у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", з якими відповідач погодився, що підтверджується його підписом, передбачалась сплата пені (2) у розмірі не менше 30 грн. 00 коп. у місяць. Доказів узгодження між сторонами зміни розміру пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивачем суду надано не було. Таким чином,\~з відповідача\~по справі\~[PERSON]\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню штраф\~у розмірі\~5%\~від суми\~заборгованості за\~кредитним лімітом\~з урахуванням\~визначених судом\~відсотків в\~сумі 6601\~грн.\~12\~коп.,\~що становить\~693\~грн.\~75\~коп.\~та підтверджується\~наступним розрахунком:\~13875\~грн.\~08\~коп.\~(7273\~грн.\~96\~коп.\~+\~6601\~грн.\~12\~коп.)\~х 5%\~/\~100%\~= 693 грн.75 коп., де 7273 грн. 96 коп. - заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), а 6601 грн. 12 коп. заборгованість за відсотками. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості: за кредитом в сумі 7273 грн. 96 коп., по відсотках за користування кредитом в сумі 6601 грн. 12 коп., а також штрафу (процентна складова) в сумі 693 грн. 75 коп., а всього в розмірі 14568 грн. 83 коп.. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 777 грн. 66 коп. (1762 грн. 00 коп. (100%) - 984 грн. 34 коп. (55,864736%), при цьому 55,864736% = 18440 грн. 67 коп. (загальна сума по відсотках, пені та фіксованому розміру штрафу, у стягненні яких судом було відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: dismissed