Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

05.02.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. 08.02.2019 р. ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.04.2019 р. відповідач [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої позивається до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третіми особами є: [PERSON] , Страхова компанія «Омега», АТ «СГ ТАС». В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 09.09.2017 року о 09 год. 58 хв. в м. Куп`янську по пл. Центральній, 37, [PERSON] , керуючи автомобілем Камаз 5410, державний номерний знак [NUMBER] з причепом МАЗ 93866 н/з [NUMBER] , у якого під час руху відірвалося заднє ліве колесо внаслідок чого допустив зіткнення колеса з ТЗ Nissan X-Trail н/з [NUMBER] , за кермом якого був [PERSON] . Таким чином, [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП. 22.09.2017 року суддя Куп`янського міськраойнного суду Харківської області Цендра Н.В. постановою у справі № 628/2371/17 визнав [PERSON] винним у скоєнні ДТП. Позивач зазначає, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль ТЗ Nissan X-Trail н/з [NUMBER] зазнав значних пошкоджень, а вона матеріального збитку. Відповідно до звіту № 0260/17 від 17.11.2017 року про вартість матеріального збитку ТЗ Nissan X-Trail н/з [NUMBER] складеного ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал», вартість матеріального збитку даного транспортного засобу, складає 37006,77 грн. 04.10.2017 року страховою компанією ТАС їй, позивачці, було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23037,13 грн. Різниця складає 13969,64 грн. 14.11.2018 року нею було направлено [PERSON] претензію про відшкодування матеріальної шкоди. До теперішнього часу відповіді вона не отримала. Посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, позивач просить суд стягнути на її користь з [PERSON] завдані матеріальні збитки внаслідок ДТП, яка мала місце 09.09.2017 року, на загальну суму 13969,64 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві від 24.04.2019 р. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що сума страхового відшкодування, яка не перевищує сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовується страховиком, у відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачці страховою компанією ТАС було відшкодовано лише 23037,13 грн., хоча загальна вартість відшкодування складала - 37006,77 грн., що не перевищує межу страхової суми - 50000 грн. Невиконання вимог щодо сплати коштів було порушено саме з боку страхової компанії, тому відповідач вважає, що позовні вимоги про відшкодування з нього матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП не підлягають. Крім того, відповідач зазначає, що позивачка навіть не зверталася з питанням до страхової компанії щодо виплати лише частки страхового відшкодування, а одразу звернулася до суду з вимогою до нього. Третя особа, ПАТ «Страхова група «ТАС» у своїх поясненнях на уточнену позовну заяву [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зазначила, що 28.04.2017 року між АТ «СГ «ТАС» (приватне) та власником автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних № АК/6422061 та Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків АZ8 № 645426. 11.09.2017 року до Харківської Регіональної Дирекції АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про настання події звернувся водій пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , який повідомив, що 09.09.2017 року в м. Куп`янськ, харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), а саме, знаходячись на перехресті вулиць Сватівської, Харківської та Спортивної і пл.. Леніна, б37, [PERSON] почув удар та побачив, що в задню частину автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , в`їхала спарка коліс з напівпричепу автомобіля КАМАЗ 5410, державний номер [NUMBER] . Згідно з постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2017 року винним у скоєнні вищезазначеної ДТП було визнано відповідача [PERSON] . Для з`ясування вартості заподіяного матеріального збитку АТ «СГ «ТАС» (приватне) було здійснено огляд пошкодженого автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , та розраховано вартість відновлювального ремонту за допомогою сертифікованого в Україні програмного комплексу «AUDATEX». Відповідно до ремонтної калькуляції АТ «СГ «ТАС» (приватне) № 09629_42 від 18.09.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Nissan X-Trail, державний [NUMBER] , склала 36425,49 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , який було застосовано, склав 0,4878, що дорівнює 13388,36 грн. На підставі страхового акту № 21064Р/42/2017 від 04.10.2017 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 23037,13 грн. на користь страхувальника за Договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків АZ8 № 645426 від 28.04.2017 р., [PERSON] . На підставі вищевикладеного, третя особа АТ «Страхова група «ТАС» просить суд розглядати дану цивільну справу без участі представника. Представник по довіреності ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Омега" надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнений позов та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві від 22.10.2019 р. просив суд розглядати справу без його участі, за участю його представника по довіреності [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, підтримав відзив [PERSON] , просив відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити уточнену позовну заяву. Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, цивільної справи,повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судовим розглядом встановлено, що постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2017 року по у справі № 628/2371/17, провадження № 3/628/417/17 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, так як 09 вересня 2017 року приблизно о 09 годині 58 хв. в м. Куп`янськ по пл. Центральній, 37, громадянин [PERSON] керуючи автомобілем Камаз 5410 н/з [NUMBER] з причепом [NUMBER] н/з [NUMBER] , у якого під час руху відірвалося заднє ліве колесо, внаслідок чого допустив зіткнення колеса з транспортним засобом Nissan X-Тrail н/з [NUMBER] . Таким чином було скоєно дорожньо-транспортну пригоду з заподіянням механічних пошкоджень транспортному засобу, без потерпілих осіб (а.с.7,8). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля Nissan X-Тrail н/з [NUMBER] (а.с.10). Згідно звіту №0260/17 щодо визначення вартості колісного транспортного засобу та вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу автомобіля Nissan X-Тrail н/з [NUMBER] від 17.11.2017 року, вартість матеріального збитку становить 37006,77 грн (а.с.11-31). Згідно довідки від 17.10.2018 р. про страхові випадки та здійснені страхові виплати по договору АZ8 № 645426, страхувальник: [PERSON] , термін дії договору з 29.04.2017 року по 28.04.2018 року, ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила по страховому випадку від 09.09.2017 р., застрахований об`єкт Nissan X-Тrail, 23037,13 грн., дата останньої здійсненої виплати 04.10.2017 р. (а.с.33). При цьому, документами, доданими третьою особою ПАТ «Страхова група «ТАС» до письмових пояснень на уточнену позовну заяву [PERSON] підтверджується, що Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6422061 та Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків АZ8 № 645426, були укладені 28.04.2017 року між АТ «СГ «ТАС» та власником автомобіля Nissan X-Тrail, державний номер [NUMBER] , [PERSON] (а.с.91,92-109). 11.09.2017 року із заявою про настання події звернувся водії пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Nissan X-Тrail,державний номер [NUMBER] , [PERSON] , який повідомив, що 09.09.2017 року в м. Куп`янськ Харківської області сталася ДТП, а саме, знаходячись на перехресті вулиць Сватівської, Харківської та Спортивної і пл. Леніна, 37, [PERSON] почув удар та побачив, що в задню частину автомобіля Nissan X-Тrail,державний номер [NUMBER] , в`їхала спарка коліс з напівпричепу автомобіля КАМАЗ 5410, державний номер [NUMBER] (а.с. 109-112). Для з`ясування вартості заподіяного матеріального збитку АТ «СГ «ТАС» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , та розраховано вартість відновлювального ремонту за допомогою сертифікованого в Україні програмного комплексу «AUDATEX» та відповідно до ремонтної калькуляції № 09629_42 від 18.09.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Nissan X-Trail, державний [NUMBER] , склала 36425,49 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER] , який було застосовано, склав 0,4878, що дорівнює 13388,36 грн. На підставі страхового акту № 21064Р/42/2017 від 04.10.2017 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 23037,13 грн. на користь страхувальника за Договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків АZ8 № 645426 від 28.04.2017 р., [PERSON] (а.с.113-123,124,125,126). 10.11.2018 р. на адресу [PERSON] [PERSON] направлена претензія про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, згідно якої позивач звертається до відповідача з проханням відшкодувати їй матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, яка мала місце 09.09.2017 р. у розмірі 13969 грн. 64 коп. як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (а.с.34,35). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР зі змінами, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. Відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, здійснюється відповідно до статті 1194 ЦК України. Так, відповідно до цієї статті, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом положень статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Так, відповідно до звіту № 0260/17 від 17.11.2017 року про вартість матеріального збитку ТЗ Nissan X-Trail н/з [NUMBER] складеного ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал», вартість матеріального збитку даного транспортного засобу, складає 37006,77 грн., страховою компанією «ТАС» позивачці було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23037,13 грн., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування, отже різниця складає 13969,64 грн., тобто страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, у зв`язку з пошкодженням належного на праві власності автомобілю. Стороною відповідача не спростовано належними і допустимими доказами висновків зазначеного експертного дослідження, зокрема щодо правильності визначення розміру реальної вартості при остаточному відновленні пошкодженого у ДТП автомобіля Nissan X-Trail н/з [NUMBER] . Отже, оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов висновку про те, що з відповідача як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром матеріального збитку та отриманим страховим відшкодуванням, а саме 13969,64 грн. (37006,77 грн - 23037,13 грн). За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved