Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" 30 листопада 2016 року звернулося з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 29 квітня 2011 року [PERSON] уклав з Банком кредитний договір б/н, за яким йому було надано кредит в сумі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 31 жовтня 2016 року, допустив заборгованість в сумі 35 441 грн. 65 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 685 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 092 грн. 76 коп., пені та комісії - 3 500 грн., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1 663 грн. 89 коп. штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 35 441 грн. 65 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, а також просив приєднати до матеріалів справи докази сплати коштів за публікацію оголошення в пресі та вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, проводити слухання справи без його участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом виклику в суд через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд встановив: що 29 квітня 2011 року [PERSON] уклав з Банком кредитний договір б/н, за яким йому було надано кредит в сумі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору, договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та, відповідно до п.1.1.7.12 зазначених Умов та Правил, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною картою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та "Тарифами Банку", складає між нею та Банком договір. Відповідно до ст. 634 ч. 1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання ( ч. 2 ст. 615 ЦК України). Згідно довідки, наданої ПАТ КБ "ПриватБанк", заборгованість відповідача, станом на 29 квітня 2011 року, становить 35 441 грн. 65 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 685 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 092 грн. 76 коп., пені та комісії - 3 500 грн., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1 663 грн. 89 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що позовні вимоги, заявлені позивачем, обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як, відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною картою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № PROM5ВКТ2Т від 15 листопада 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 1 378 грн. Крім того, позивачем 4 січня 2017 року, згідно платіжного доручення № ВО904В16LG на підставі рахунку-фактури № СФ-0000003 від 4 січня 2017 року, було здійснено оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 306 грн, яка, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved