Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

23 червня 2014 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно для утримання їх спільної неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач добровільно не бере участі в утриманні дочки, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо. У судовому засіданні позивач зазначила, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі пояснень позивача та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, рівною мірою зобов'язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене та зобов'язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, суд враховує і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров'я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання свою неповнолітню дочку. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2014 рік в Україні встановлюється Законом "Про Державний бюджет на 2014 рік" за поданням Мінфіну України (зареєстровано у парламенті за № 3000). З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, з урахуванням того, що обоє батьки зобов'язані нести обов'язок утримання дитини. Згідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved