Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В вересні 2017 р. позивачі звернулися до районного суду з позовною заявою, в якій просять визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Мотивують позов тим, що вона разом із дочкою та онуками проживають у вищевказаній квартирі, на підставі ордеру на жиле приміщення № [NUMBER] , виданий на підставі рішення виконкому Ленінградської районної ради від 25.08.1975 року за № 2100. Зазначає, що відповідачка є її онукою, яка проживає з народження разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що мати відповідачки , її донька, [PERSON] проживала разом з чоловіком та донькою в будинку чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Однак, [INFO] донька позивачки померла. З того часу позивачка не спілкується з онукою, не зустрічаються, в квартирі де мешкають позивачі, відповідачка не з`являється, її особисті речі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв"язку з чим позивачка несе додаткові фінансові затрати на їх оплату. Вважають, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням як така, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин. Відповідно п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 20.02.2019 р. до участі в справі як третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору залучена Подільська РДА у м.Києві. До початку розгляду справи позивачі подала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують з підстав, наведених в ньому, та просять його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала письмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Представник Подільської районної адміністрації в м. Києві, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] , яка відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва». В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є наймачем житлового приміщення та власником особового рахунку на дане неприватизоване житлове приміщення за адресою : [ADDRESS] , на підставі ордеру №Г 257558 від 19.11.1975 року, що був виданий на підставі рішення виконкому Ленінградської районної ради від 25.08.1975 року за № 2100. Судом встановлено, що на час розгляду справи у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON] , [INFO] , - з 20.02.1976 року, позивачка [PERSON] , [INFO] , - з 25.11.1986 року, відповідач по справі: [PERSON] , [INFO] , - з [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - з 29.09.2012 року та [PERSON] , [INFO] , - з 21.02.2013 року. Дані обставини підтверджені довідкою форми № 3, виданою КК "Центр комунального сервісу". Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України. За змістом ст.64 ЖК України члени сім`ї та такі, що перестали бути членами сім`ї наймача житлового приміщення, користуються рівними правами по користуванню житлом. Відповіднодо ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановленістроки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Актом, складеними житловим органом 18.01.2017 року, який також підписаний сусідами сторін у справі - мешканцями будинку [ADDRESS] підтверджено що відповідач [PERSON] не проживає тривалий час у спірній квартирі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивачі не чинили, але в квартирі не проживає, майно та речі відповідачки в квартирі відсутні. На спростування доводів позивачів відповідачка всупереч вимогам ст.13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надала суду доказів, котрі б підтверджували факт її проживання у спірній квартирі або поважність причин непроживання у цій квартирі. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не проживала в спірній квартирі без поважних причин понад встановлений закон строк, а тому остання втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved