Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, в якому просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, розміром 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду та стягнути з [PERSON] , [INFO] , витрати за оплату правової допомоги в розмірі 1000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона самостійно виховую спільну з відповідачем доньку [PERSON] , [INFO] , та двох повнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2018 року по справі № 343/508/18 відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. до досягнення повноліття та аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. до закінчення навчання або досягнення 23 років. \~ \~ \~ \~З часу винесення судом рішення про призначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки її доходи значно зменшились. Вона працює в Долинському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства та отримую мінімальну заробітну плату, яка складає в середньому 3450 грн. на місяць. Відповідач свої доходи приховує. Однак якщо враховувати те, що він знаходиться за останньою відомою її інформацією в м.Київ то, беручи до уваги середню заробітну плату, станом на липень 2019 року, в столиці яка складає 16249 грн./ місяць визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів. Крім того потреби дитини значно зросли. Вона навчається у 2 класі [PERSON] НВК, навчається також у балетній студії та в гуртку трудового мистецтва. Також вона сплачує харчування у школі. Один місяць навчання її дитини обходиться в 2000 гривень на місяць. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї поступила заява про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 11.10.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи,\~що відповідач,\~хоча і\~був належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання неодноразово\~не з`являвся,\~причин неявки\~не повідомив,\~відзиву на\~позов не\~подав,\~представникпозивачки не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено,\~що від\~шлюбу у\~сторін народилося\~троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~відповідно копією\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12,14,15). Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2018, справа № 343/508/18, ухвалено: Позов задоволити частково. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 вересня\~ 1993 року у відділі ЗАГУСу Долинської районної державної адміністрації, актовий запис № 143 - розірвати. Стягнути з [PERSON] на користь держави витрати, пов`язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, [PERSON] від сплати звільнити. \~Проводити стягнення аліментів з [PERSON] \~ на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки\~ [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі \~в розмірі \~1000 (одна тисяча) \~гривень 00 коп.,\~ щомісячно. \~\~ Стягнення аліментів розпочати з 22 березня 2018 року і проводити до повноліття\~ [PERSON] . Проводити стягнення аліментів з [PERSON] \~ на користь \~ [PERSON] \~в розмірі \~в розмірі\~ 1000 (одна тисяча)\~ гривень 00 коп.,\~ щомісячно, на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , \~до закінчення ним навчання, але не більше як до \~досягнення ним \~23 років, починаючи з дня пред`явлення позову\~ - 22.03.2018 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Стягнути з [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. Стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~у відшкодування\~судових витрат\~пов`язаних з\~сплатою судового\~збору по\~справі 704,80\~грн. (а.с.17--18). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні дочки та збільшення розміру аліментів. Оцінка суду: Взявши до уваги, викладене нею в позовній заяві, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року). Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд вважає доведеними доводи позивачки, а також свідчить копія довідки № 6\~186 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб видана 11.09.2019 року Долинською міською радою (а.с.16) про те, що дочка [PERSON] проживає з нею. Розмір утримання, якого потребує дитина, значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови її життя, розвитку та харчування. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 р. № 2629-VIII, установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, розмір аліментів на дитину від 6 років до 18 років не може бути нижчим, ніж 1059 гривень. Отже, на сьогодні сума аліментів, яку сплачує щомісячно на свою дитину відповідач становить практично мінімальний розмір аліментів встановлений для дитини відповідного віку. Позивачка просить збільшити розмір аліментів лише на молодшу дочку [PERSON] , [INFO] , а саме: з 1000 грн до 5000 грн. щомісячно з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Однак, вона не обґрунтовує і не надає жодних доказів того, що матеріальний стан відповідача змінився, що дає йому можливість сплачувати аліменти в розмірі, в якому вона просить, як і не обгрунтовує вказаний розмір 5000 грн. аліментів на дитину щомісячно. Тому, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми та приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на дитину, збільшивши розмір стягуваних аліментів за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2018. Позивачка просить збільшити розмір аліментів з моменту звернення до суду з даним позовом, проте відповідно до аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 768,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 141, 264, 265, 268, 282-284, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved