Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «КЗРК») 188920,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він з 01.02.1988 працював в Автотранспротному цеху тресті «Кривбасшахтобуд» ВО «Кривбасруда» (нині ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»): машиністом автокрану г/п 10т. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 09.04.1993 року з позивачем, під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, стався нещасний випадок з тяжкими наслідками. Внаслідок нещасного випадку він отримав поєднану відкриту черепно-мозкову травму, локальний забій головного мозку, перелом наружної пластини зводу черепа, забійну рану голови, часткову ампутацію вушної раковини, забій грудної клітини, плечового суглобу. Внаслідок нещасного випадку [PERSON] втратив професійну працездатність, за висновком останнього МСЕК від 03.08.1993 року, вперше було встановлено 70% втрати працездатності та 2 група інвалідності. Відповідно останнього висновку МСЕК від 26.08.2003 позивачу встановлена втрата професійної працездатності 50% з 01.09.2003 безстроково та 3 група інвалідності безстроково. В позовній заяві зазначено, що після отриманої травми [PERSON] змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. На даний час його самопочуття не поліпшується. У зв`язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки. Тривалий процес лікування тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позбавляє [PERSON] можливості вести повноцінний спосіб життя. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному позивача. Ухвалою \~Жовтневого \~районного суду\~м.Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області \~від 28.05.2020\~року було\~відкрито провадження\~у справі\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~ Відповідачу ПАТ «КЗРК» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач ПАТ «КЗРК» скористався правом подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача ПАТ «КЗРК» в наданому суду відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши, що причиною нещасного випадку є порушення з боку водія [PERSON] та [PERSON] вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів. Позивач не отримував наряд на ремонт автомобіля, а з власної волі, без відома керівництва АТЦ, прийняв участь в ремонті. Позивач не надав доказів завдання йому моральної шкоди, суду не надано доказів наявності вини відповідача спричинення йому підприємством моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] з 01.29.1988 по 03.08.1993 року Автотранспротному цеху тресті «Кривбасшахтобуд» ВО «Кривбасруда» (нині ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»): машиністом автокрану г/п 10т., що підтверджено копією трудової книжки. 14.04.1993 року, відповідно до шляхового листа від 09.04.1993 року водій [PERSON] мав працювати на автомобілі МАЗ 5335 державний номер [NUMBER] , для обслуговування об`єктів тресту. Під час роботи він помітив несправність водяного насосу. Прибувши до гаражу він доповів про несправність механіку АТЦ [PERSON] В 11-00 годин прийняв рішення здійснити ремонт. [PERSON] поставив автомобіль на відкритому майданчику поряд з автомобілем ЗіЛ-130, не підклав під колеса "упорные башмаки» і підняв кабіну розпочав ремонт. В 11-30 годин він запросив водія автокрану [PERSON] для перевірки роботи водяного насосу, а сам, знаходячись поза кабіною, почав заводити двигун. Після натискання на кнопку стартера двигун запустився, а автомобіль почав рух вперед та затиснув [PERSON] між автомобілями. Підприємством було складено акт №5 про нещасний випадок на підприємстві ВП «Кривбасруда» трест «Кривбасщахтобуд» Форми Н-1 від 14 квітня 1993 року уповноваженою комісією було встановлено обставини, за яких стався нещасний випадок, встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, причини настання нещасного випадку тощо. Відповідно до вищевказаного акту, встановлені причини нещасного випадку та особи, які допустили порушення законодавства про працю та правил охорони праці: начальник АТЦ [PERSON] та механік АТЦ Шелест М.О. Згідно висновку МСЕК від 03.12.1993 року [PERSON] вперше була встановлено 70% втрати професійної працездатності в зв`язку з нещасним випадком та другу групу інвалідності. 03.08.1993 року [PERSON] було звільнено, згідно ч.2 ст.40 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі. За останнім медичним висновком МСЕК від 26.08.2003 року [PERSON] встановлено 50% втрати професійної працездатності в зв`язку з трудовим каліцтвом та 3 група інвалідності безстроково. \~ \~ \~ \~Так, наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими медичними виписками, з яких вбачається що він проходив стаціонарне\~\~лікування в закладах охорони здоров`я. Згідно зі\~ст.1172 ЦК України\~юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі\~ст.12 Закону України «Про охорону праці»\~відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого вважаються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків.\~\~\~\~ Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 1168 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Постановою Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(зі змінами та доповненнями) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч.1\~ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.ч.1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язана з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (ст.173 КЗпП України). Відповідно до\~\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`я, яке призвело до\~\~втрати професійної працездатності позивача, та відповідно до ч.5\~\~ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому індексації не підлягає. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягають з`ясуванню, і піддержується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода.\~\~ \~ \~ \~ \~З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати саме відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров`я позивача на виробництві та моральних страждань потерпілого. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, а також факт, який не оспорювався представником позивача, що провина в настанні нещасного випадку в певній мірі покладена й на позивача. Встановлюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 147 140,00 гривень (70 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб) без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно \~ Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави у сумі 1471,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial