Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

03 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. На забезпечення виконання [PERSON] договірних зобов'язань позивач уклав з [PERSON] та [PERSON] договори поруки. Відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 2 695 264,70 грн. з урахуванням відсотків за користування коштами та неустойки, а також судовий збір (а.с.а.с. 2 - 4, 26, 27). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 871557/ФЛ, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 180 264,00 доларів США під 14,49 % річних строком до 12.07.2028 р. (а.с.а.с. 5, 6). Того ж дня кредитні кошти фактично було надано [PERSON] 01 серпня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 871557/ФЛ-П1, згідно з яким останній зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с. 8). Крім того, того ж дня між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 871557/ФЛ-П2, згідно з яким останній також зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с. 9). Відповідачі неналежно виконують свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у них перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 2 695 264,70 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 7), а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 177 708,51 доларів США (1 420 424,12 грн.); - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 123 718,96 доларів США (988 885,65 грн.); - заборгованість по пені - 17 749,27 доларів США (141 869,92 грн.); - штраф - 18 026,40 доларів США (144 085,01 грн.). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. За правилами частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що основне зобов'язання (кредитне) було забезпечене договорами поруки, укладеними з [PERSON] та [PERSON], отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителів. Відповідно до кредитного договору в разі порушення [PERSON] зобов'язань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідачі неналежно виконують свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності зі статтею 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. За правилами статтею 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд вважає помилковою вимогу про солідарне стягнення з усіх поручителів одночасно заборгованості за кредитним договором, оскільки з кожним з них було укладено окремий договір поруки, отже кожний з них відповідає перед позивачем лише солідарно з [PERSON] Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з кожного з поручителів солідарно з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків за ним та неустойки в сумі 2 695 264,70 грн. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частках (по 1 147,00 грн.) компенсацію понесених судових витрат загальною сумою 3 441,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial