Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

02.11.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, зазначивши, що він є сином відповідача. На даний час йому виповнилося 18 років, але він продовжує навчання в Харківському національному університеті міського господарства є студентом 2 курсу факультету «Електропостачання і освітлення міст», форма навчання платна, оплата за навчання за рік становить 15 840 грн, проживання в гуртожитку теж платне, крім того, позивачу потрібні кошти на продукти харчування, одяг, книги,, тощо. В зв`язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача позов підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково, у відзиві зазначив, що погоджується на сплату аліментів в розмір 1/6 частини від його заробітку, обгрунтувавши це тим, що має на утримання матір пенсійного віку, яка є інвалідом 2 групи, крім того, зазначає, що добровільно постійно допомагає сину, останній проживав з ним з літа 2017 по 15 вересня 2020 року, сплачував за гуртожиток в серпні 2020 року - 3 500 грн. Ухвалою суду від 04.11.2020 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є [PERSON] , [PERSON] . (а.с.7). Згідно довідки від 30.09.2020 [PERSON] є студентом 2 курсу факультету Електропостачання та освітлення міст Харківського національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова термін навчання до 30.06.2023 року, за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. (а.с.9) Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені обставини по справі, майновий стан відповідача, який має на утриманні матір інваліда ІІ групи, яка потребує постійного лікування, перебуває у шлюбі з іншою жінкою, а також те, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial