overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

18.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначив, що 14.09.2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою.Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося і подальше проживання неможливе через те, що за час шлюбу не змогли знайти спільної лінії поведінки стосовно один одного.Позивач пропонував відповідачці розірвати шлюбу через органи ДРАЦС, але відповідачка не з"явилася.Він не проживає з відповідачкою, не підтримує будь-яких стосунків. Просить задовольнити позов. У судове засіданні позивач не з"явився.Направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, оскільки він зайнятий на роботі, підтримує позов повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явилася, не повідомила суд про причину неявки у судове засідання, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 3) сторони зареєстрували шлюб 14.09.2014 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюбні відносини між сторонами припинені. Миритися з відповідачкою позивач не бажає. Таким чином, судом встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З позовної заяви вбачається , що спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернувся із заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON], вказуючи, що в травні 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Дружина від першого шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. З часу сумісного проживання з [PERSON] він займається вихованням дитини, матеріально утримує, піклується про нього, любить як рідного сина. [PERSON] називає його батьком. Він займається підприємницькою діяльністю, має постійний заробіток і спроможний утримувати та виховувати дитину. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти усиновлення сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] Рідний батько дитини - [PERSON]. відмовився від батьківських прав на неповнолітнього сина і не заперечує проти його усиновлення. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після проведеної перевірки служба у справах дітей встановила, що [PERSON] усвідомлює всю відповідальність за виховання неповнолітнього [PERSON], з правовими наслідками усиновлення обізнаний. Вважає, доцільним усиновлення неповнолітнього [PERSON],[INFO]. Заяву просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився , хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних матеріалів. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 211, 220, ч. 1 ст. 229; 233 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що заявник 06 травня 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] від першого шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] відмовився від батьківських прав на неповнолітнього сина і не заперечує проти його усиновлення, що стверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Шешуряк О.В., 16.06.2016 року і зареєстрованою в реєстрі за № 261. Сім'я проживає в квартирі [ADDRESS], житлово-побутові умови відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. В помешканні чисто і затишно, зроблено ремонт, є необхідні сучасні меблі та предмети побуту. [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має постійний заробіток, що дає можливість матеріально утримувати сім'ю. Заявник спроможний виховувати та утримувати неповнолітню дитину. Згідно довідки серія ЕХМ № 1898301 виданої станом на 02.06.2016 року Управлінням інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції в Хмельницькій області [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Про стан здоров"я хлопчика обізнаний. Згідно висновку № 6/02-18-3601 від 28.07.2016 року виконкому Кам"янець-Подільської міської ради усиновлення є доцільним, відповідає інтересам неповнолітньої дитини, тому заява [PERSON]підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

18.08.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Посилалаючись на те, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS], згідно свідотцтва про право власності від 15.04.2009 року виданого Рибинською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Рибинської сільської ради від 01.04.2009 року № 32. Відповідач є рідним братом позивачки [PERSON], який був зареєстрований в квартирі з 03.05.1997 року. В кінці 1997 року він переїхав жити до родичів у м. Волноваха провулок Травневий № 3. З цього часу в квартирі [ADDRESS] він не проживає і до теперішнього часу не знявся з реєстрації. У зв"язку з тим, що позивачі не можуть оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги, просили визнати його такими, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивачі в судове засідання не з"явилися надали заяву про розгляд справи у їх відсутність на задоволенні позову наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомим для суда прчинам. Зі згоди позивачів, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, свідотцтво про право власності від 15.04.2009 року виданого Рибинською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Рибинської сільської ради від 01.04.2009 року № 32. (а.с.14), витяг про реєстрацію права власності від 23.06.2009 року, згідно якого позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.15), довідку з місця проживання про склад сімї та реєстрацію від 15.08.2016 року, відповідно до якої відповідач зареєстрований у квартирі та не проживає з 1997 року (а..с.16), акт про не проживання відповідача за цією адресою з 1997 року (а.с.25), вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення першкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач не користуються житлом квартирою № 7 в будинку № 4 по вул. Молодіжна у с. Ближнє Волноваського району Донецької області, яка належить на праві приватної власності позивачам, а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов"язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання особи такю, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

18.09.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14.07.2015 року він звільнився за ст.. 38 КЗпП України і відповідач до даного часу не провів з ним розрахунок по належній йому заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі становить 9457 грн. 44 коп.. Крім того, своїми діями, що виразилися в затримці погашення заборгованості по заробітній платі та не виплата її в день звільнення, завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9457 грн. 44 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 4140 грн.. Позивач в судове засідання не зв"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. З 18.04.2004 року по 14.07.2015 року позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ Капустянський граніт, 14.07.2015 року був звільнений за ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що вбачається з трудової книжки. З довідки № 156 від 15.07.2015 року, виданої ПАТ " Капустянський граніт" вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 9457 грн. 44 коп.. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач своїми діями по затримці виплати заробітної плати та не проведенні розрахунку в день звільнення позивачу завдав моральних страждань, що виразилися в виникненні фінансових труднощів, позивач змушений був брати гроші в борг, все це призвело до душевних страждань. На підставі ст.. 23 ЦК України, суд враховуючи вимоги розумності та справедливості та те, що до даного часу відповідач не розрахувався з позивачем навіть частково, вважає, що позивачу завдана моральна шкода. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст. 116 цього кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, \~ середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду становить- 2070 грн. 00 коп. х\~ \~2 місяців затримки розрахунку = 4140 грн. 00коп.. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

18.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаною вище позовною заявою до [PERSON], вказуючи на те, що 14 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ №093794 від 14.02.2015 року. Прожили однією сім»єю до 20 грудня 2015 року . Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося із причин різних поглядів на життя, спільне господарство не ведеться, у відповідача інша сім"я. Просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Відповідач надав до суду телефонограму, згідно якої позов визнає, просить слухати справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, адже подружжя тривали час , 10 місяців, не проживає разом , до примирення не прагне, отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 17.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 107. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку із розбіжностями характерів, під час спільного сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Тривалий час вони спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть, з 28.11.2012 року у відповідачки фактично склалася нова сім"я, участі у вихованні та житті дитина вона не приймає, з дитиною не проживає. Вважає, що ї сім»я фактично розпалася, наміру продовження подружнього життя він не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON], розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову та розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує та після розірвання шлюбу просить її прізвище залишити незмінним "[PERSON]". Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тривалий час спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

18.12.2006 р. між позивачем - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем № 2 - [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-06-И/19. У забезпечення виконання умов договору № 08-06-И/19 від 18.12.2006 р. між сторонами було укладено:іпотечний договір від 18.12.2006 р. щодо кв. [ADDRESS]. Як вказує позивач у відповідача виникла заборгованість у сумі 20793985,41 грн., у зв'язку з цим позивач звернувся то Реєстраційної служби України із заявою про реєстрацію права власності на іпотечне майно згідно застереження, що міститься в умовах іпотечного договору та п. 46 порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але тримав відмову у реєстрації права власності на зазначене майно у зв'язку з наявністю обтяження на підставі постанови к/с 52-2991 від 05.01.2011 р. відповідача № 1 - Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві, реєстраційний № 11519877. У відповідності до відповіді на запит позивача до відповідача № 1 - Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві 20.05.2011 р. по кримінальній справі № 52-2991 Оболонським р/с м. Києва винесено вирок, який набув законної сили, а питання щодо майна боржника не було вирішено. Тому просить суд скасувати арешт з кв. [ADDRESS], накладений на підставі постанови к/с 52-2991 від 05.01.2011 р. Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, реєстраційний номер 11519877. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, яка підтримала даний позов, думку представника відповідача № 1 - Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, яка заперечила проти даного позову вказавши, що даний арешт позивачу потрібно було скасовувати у рамках кримінальної справи під час винесення постанови Дарницьким р/с м. Києва у 2011 р. вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 152 ЦПК України одним зі видів забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача. Ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Як з'ясовано судом, 18.12.2006 р. між позивачем - ПАТ „Банк „Фінанси і кредит" та відповідачем № 2 - [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-06-И/19, і у забезпечення виконання умов договору між сторонами також було укладено:іпотечний договір від 18.12.2006 р. щодо кв. [ADDRESS], власником якої є відповідач [PERSON] Також 05.01.2011 р. у рамках кримінальної справи № 52-2991 слідчим СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві було накладено арешт на майно [PERSON], який при винесенні постанови Дарницьким р/с м. Києва 08.04.2011 р. про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст. 27 п. 5, ст. 358 ч. 1, ст.. 358 ч. 3 КК України не було скасовано судом, який приймав дане рішення. Тому суд з'ясувавши усі обставини приходить до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ „Банк „Фінанси і кредит" та скасування арешту із іпотечного майна - кв. [ADDRESS], так як постанова слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві у даному випадку порушує права іпотекодержателя - ПАТ „Банк „Фінанси і кредит" щодо стягнення заборгованості із [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

18.12.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання сина, просить стягнути аліменти на нього в розмірі 600грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги змінив, просить стягнути на його користь на утримання сина аліменти в сумі 300 грн.. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги в сумі 300 грн. визнає. [PERSON] являється матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки виданої Злинською сільською радою Маловисківського району від 10.12.2013 року неповнолітній [PERSON] проживає біля батька [PERSON] та перебуває на його утриманні. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою дитину, іншим особам аліменти не платить, має мінливий дохід, позовні вимоги визнала, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

18.12.2014 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] - [INFO]. Малолітня дитина проживає з нею та перебуває на її ж утриманні. Батько дитини не приймає участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку, просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина у примусовому порядку в розмірі ? частини його доходів щомісячно і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач відсутня, подала до суду клопотання про ухвалення судом заочного рішення за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про його дату, час та місце повідомлявся, як за зареєстрованим та і фактичним місцем проживання, однак судові повістки повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку, що за правилом ч.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що народився [INFO] року (а.с.3). Малолітній син проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що батько дитини не приймає участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, позбавлена можливості самостійно утримувати дитину, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від його батька у примусовому порядку. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу останнього на утримання сина до його повноліття. За таких обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved