Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на сарай літера «В» загальною площею 23,0 кв.м. по вул.. В.Бердичівська в м. Житомирі в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 18.01.2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.01.2016 року померла її матір [PERSON] та після її смерті залишилось спадкове нерухоме майно у виді: 1/2 ідеальної частки квартири № 2, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 131-В, сараю, який зображений в технічному паспорті під літерою «В» загальною площею 23,0 кв.м. Позивач через свого представника звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак приватним нотаріусом 01.09.2016 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, тому позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 131-В, однак у даному позові не була визначена позовна вимога про визнання права власності на сарай, який зображений в технічному паспорті під літерою «В» загальною площею 23,0 кв.м., у звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, 04.05.2017 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає та просить відмовити у задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-БК № 360054 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 ідеальну частину квартири [ADDRESS] та сарай, який зображений в технічному паспорті під літерою «В» загальною площею 23,0 кв.м. Позивач через свого представника звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено, оскільки померла [PERSON] за життя не встигла оформити право власності на здійснену нею забудову 37,8 кв.м., тому існують розбіжності в технічних характеристиках квартири. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на сарай літера «В» загальною площею 23,0 кв.м. по вул.. В.Бердичівська в м. Житомирі після смерті [PERSON], яка померла 18.01.2016 року.

Outcome: approved