Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Капустянський граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі не виплаченої при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 04.04.2011 року працював в ПАТ «Капустянський граніт» на посаді колія плит та блоків 5 розряду, згідно Наказу № 74 к від 04.04.2011 року. 21 лютого 2014 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України згідно Наказу № 13к від 17.02.2014 року. Позивач зазначає, що в день звільнення відповідачем не було проведено з ним розрахунок, у зв'язку з чим йому не було виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час в сумі 4357,58 грн. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 4357,58 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9829,98 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив повністю їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та просив відмовити в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з підстав пропущення строку позовної давності позивачем, оскільки позивач був звільнений 21.02.2014 року, а звернувся до суду 15.07.2014 року, чим пропустив трьохмісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, посилаючись на ст.233 КЗпП України. Крім того, правових підстав винності відповідача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку немає, оскільки затримка по заробітній платі відбулася не через вину відповідача, а тому, що на всі рахунки підприємства накладено арешт, тому підприємство не може виплатити заробітну плату. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ "Капустянський граніт" на посаді колія плит та блоків 5 розряду з відрядно-преміювальною оплатою праці з 04 квітня 2011 року, що підтверджується Наказом № 74к від 04.04.2011 року. Згідно Наказу № 13к від 17 лютого 2014 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Встановлено, що в порушення вимог статті 47 та 116 КЗпП України в день звільнення відповідачем не було проведено з позивачем розрахунок, у зв'язку з чим позивачу не було виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час, та станом на 18.02.2014 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 4357,58 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість № 26 від 18.02.2014 року, що міститься в матеріалах справи (а.с.8). З огляду на наведене, зважаючи на те, що заборгованість з виплати заробітної плати відповідачем позивачу не виплачена, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті заробітній платі в сумі 4357,58 грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, слід зазначити наступне. Відповідно до положень статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Таким чином, обов"язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України середня заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох повних місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Вбачається, що заробіток позивача за 2 місяці роботи (грудень 2013 р. та січень 2014р.), що передували дню звільнення, виходячи із розрахунку складав 4357,58 грн. Кількість робочих днів у грудні 2013р. та січні 2014р. становить 43 дні (згідно листа Норми тривалості робочого часу на 2013 рік, додаток до листа Мінпраці від 21.08.2012р. №9050/0/14-12/13та листа Норми тривалості робочого часу на 2014 р., додаток до листа Мінсоцполітики від 04.09.2013р. №9884/0/14-13/13). Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати становить:4357,58 : 43 = 101,34грн. Вбачається, що станом на 15.07.2014 року затримання виплати належних позивачу при звільнені сум складає 94 робочих днів (з 22 лютого 2014р. по 15 липня 2014р.), а не 97 днів, як зазначає в своєму розрахунку позивач, адже відповідно до трудової книжки [NUMBER] [PERSON] звільнено за власним бажанням 21.02.2014 року (а.с.6), а тому середній заробіток за весь час затримки становить: 94 х101,34 = 9525,96 грн. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9525,96 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved