Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 15.12.2016 року, яку уточнив 27.12.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що в провадженні прокуратури Харківської області знаходиться кримінальне провадження № 12015220490000906 за фактом того, що 22.02.2015 року в період часу з 18.30 до 18.50 годин, за адресою: місто Харків, вул. Іванова 7/9 [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №203-А\\15 від 13.03.2015 року, є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, у вигляді крововиливу мяких тканин лівої переорбітальної області осколкового перелому лівої виличної кістки та виличної дуги із заміщенням. Дане кримінальне провадження було поновлене, що підтверджується відповіддю від 21.04.2016 року №04/2/4-630-15 начальника управління прокуратури Харківської області [PERSON] на звернення потерпілого [PERSON]. [PERSON], який є засновником медіа групи «Дозори», шеф-редактор проекта «Східна Варта», продюсер Міжнародної Інтернет-Премії Propeller Digital опублікував статтю в інтернет виданні [PERSON] де діючи свідомо та умисно завдав шкоду честі, гідності та діловій репутації [PERSON]. Чотирнадцятого листопада дві тисячі шістнадцятого року на інтернет сайті Дозор Харків була опублікована стаття [PERSON] «Трагедія біля палацу спорту 22 лютого: хто винний». Автор вищезазначеної статті описує події терористичного акту в м. Харкові 22 лютого 2015 року внаслідок яких загинули люди та отримали тілесні ушкодження ряд учасників мітингу. У даній публікації [PERSON] піднімає питання щодо того хто є винним у трагедії, що сталася біля [PERSON] спорту в Харкові наприкінці лютого 2015 року. Автор статі стверджує, що учасник Євромайдана [PERSON] здійснює відверті спекуляції. Наводиться приклад проте, що музикант [PERSON] є автором заявки на мітинг біля [PERSON] спорту, приміряє на себе роль жертви і перекладає відповідальність за всю самовпевненість на колег по патріотичному табору, не соромиться вимагати в них гроші. Наголошує на тому, що стаття оприлюднена на сайті «Дозор Харків» у відповідності із частиною першою статті 22 Закону України «Про інформацію» є масовою інформацією тобто такою, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб, а сам інтернет сайт [PERSON] Дозор є інформаційним агентством у відповідності із частиною 1 статті 1 Закону України «Про інформаційні агентства». Авторська стаття [PERSON] «Трагедія біля палацу спорту 22 лютого: хто винний», та викладені в ній факти, які не містять жодних юридичних документів, які б підтверджували дії [PERSON] стосовно зокрема подання заявки на проведення мирного мітингу, вимагання ним грошових цінностей, та інших фактів що завдають шкоді діловій репутації позивача [PERSON]. Натомість стаття [PERSON], викликала бурхливу реакцію соціальних мереж, зокрема суду будуть представлені фото документи де в коментарях соціальних мереж глобальної інформаційної мережі інтернет користувачі погрожують громадянину [PERSON] фізичною розправою, називають його особою, яка має понести юридичну відповідальність за трагедію на мітингу. Також позивач вказує , що він, [PERSON] , [INFO], несудимий, має вищу освіту. За професією музикант, учасник гурту «Папа Карло». Є учасником та лауретом багатьох всеукраїнських конкурсів та фестивалів таких як "Тарас Бульба" (Краща пісня та 3 премія 2006),"Таврійські Ігри", "Мазепа Фест", "Чайка". Координатор харківського Євромайдану у 2013-2014 році. Волонтер ВО "Сила Допомоги". Нагороджений рядом нагород а саме недержавною нагородою - медаллю "За гідність та патріотизм" від ГО "Українське об'єднання учасників бойових дій та волонтерів АТО, МО України та військових частин, державною нагородою Президента України - медаллю "25 років Незалежності України". Позивач вказує на те , що [PERSON] по суті звинувачує його у вчиненні кримінального правопорушення ,склад якого визначено у частини 1 ст. 189 Кримінального Кодексу України, але до правохоронних органів не звертався, винуватість позивача недоведена ніякими належними та допустимими доказами, просить суд визнати розпоширену інформацію недостовірною та зобов»язати відповідачів спростувати цю недостовірну інформацію. В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат за угодою [PERSON] позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та Іноземне підприємство «[PERSON] варта» в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи сповіщені судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістили. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухав думку позивача, його представника , дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступного: Судом роз»яснені сторонам вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України відносно тих обставин, що обов»язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та вимог законодавцем покладено на сторони, а судом докази тільки оцінюються та суд розглядає справу, виключно, в межах заявлених позовних вимог. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] повідомив через засоби масової інформації недостовірну інформацію щодо [PERSON], чим завдав значної шкоди його діловій репутації ,в наслідок позивач втратив можливості проводити концертну діяльність, був безпідставно побитий агресивними молодиками. Достовірність опублікованої інформації відповідачі не довели суду належними доказами , які б свідчили правдивість публікації інформації. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»: -негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтями 297, 299 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики. Відповідно до вимог ч. 3 і 4 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1, вирішуючи питання провизнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Суд приходить до висновку, що інформація, яка надрукована в публікації на веб-сайті www. kharkov. dozor.ua від 14.11.2016 року відносно [PERSON], які викладені у статті «Трагедия возле двора спорта 22 февраля : кто виновен» є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, бо з публікації вбачається, що автор звинувачує позивача саме в організації мітингу та ходи. Ці обставини спростовуються копією заяви ,яку надавав [PERSON] В»ячеслав Олександрович до ГУМВС України в Харківській області 19.02.2015 року , в якій [PERSON] вказує, що саме він буде проводити мітинг та ходу патріотично налаштованої громадськості м. Харкова 22.02.2015 року. Суд вважає, що у відповідності із частиною першою статті 22 Закону України «Про інформацію» є масовою інформацією тобто такою, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб, а сам інтернет сайт [PERSON] Дозор є інформаційним агентством у відповідності із частиною 1 статті 1 Закону України «Про інформаційні агентства». Авторська стаття [PERSON] «Трагедія біля палацу спорту 22 лютого: хто винний», та викладені в ній факти, не містять жодних юридичних документів, які б підтверджували дії [PERSON] стосовно подання заявки на проведення мирного мітингу, вимагання ним грошових цінностей, та інших фактів, якими завдано шкоду діловій репутації позивача [PERSON]. Суд вважає, що обґрунтованість позовних вимог доведена належними та допустимими доказами , позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved