Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес", третя особа: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 100 000, 00 грн та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] , який належить йому на праві власності, та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ДТП сталася з вини водія [PERSON] . По факту ДТП Калузьким відділом поліції ГУ НП у Івано-Франківській області було відкрито кримінальне провадження від 04.02.2019 №12019090170000141. В подальшому [PERSON] постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП. В результаті ДТП автомобілю «Iveco», д.н.з. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. В подальшому йому стало відомо, що цивільно-страхова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у двох страхових компаніях ПрАТ «СК «Брокбізнес» та АТ СК «Мега-гарант». Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] , склала 195 031,00 грн. Під час оформлення ДТП [PERSON] повідомив правоохоронцям та йому про поліс АМ/8601433 в АТ СК «Мега-гарант», який вважав чинним. Тому він звернувся до АТ СК «Мега-гарант» з заявою про страхове відшкодування. 20.08.2019 йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України. Одночасно, АТ СК «Мега-гарант» повідомило про наявність у [PERSON] іншого чинного полісу обов`язкового страхування АМ/3106713, виданого ПрАТ «СК «Брокбізнес». Після цього він звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» з заявами про страхове відшкодування та надав необхідні документи. Проте йому було відмовлено ПрАТ «СК «Брокбізнес» у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що на момент звернення автомобіль був відремонтований, а тому визначити розмір матеріального збитку неможливо. Вважає невиплату страхового відшкодування відповідачем такою, що суперечить чинному законодавству та свідчить про намагання уникнути виконання зобов`язань. Також позивач просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні звичного способу життя, необхідності звертатись до суду за захистом порушених прав. За захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2020 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2020 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.07.2020 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від ПрАТ «СК «Брокбізнес», відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач всупереч вимог закону надав для огляду відповідачу відремонтований транспортний засіб, що спричинило неможливість визначення страховиком вартості матеріального збитку. Тобто, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що заявлений ним комплекс пошкоджень отримано саме внаслідок ДТП, яка мала місце 04.02.2019. Крім цього, з урахуванням наданого позивачем висновку експертного авто товарознавчого дослідження, транспортний засіб по суті є фізично знищеним, а тому визначити розмір страхового відшкодування не можливо, оскільки відсутні відомості щодо вартості транспортного засобу після ДТП. Проти задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди також відповідач заперечує, оскільки вона не була завдана. 07.10.2020 через канцелярію суду надійшла відповідь позивача на відзив. 29.12.2021 через канцелярію суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, в якій позивач доповнив правове обґрунтування позову, надав оригінал звіту від 10.12.2020 про розрахунок ринкової вартості пошкодженого КТЗ та розрахунок розміру страхового відшкодування. 16.01.2021 через канцелярію суду надійшла заява відповідача з процесуальних питань, в якій представник відповідача просив відмовити позивачу у прийнятті заяви про зміну підстав позову, оскільки порушено строки, передбачені ч. 3 ст. 49 ЦПК України. В судовому засіданні 23.03.2021 заява про зміну підстав позову прийнята судом. В судому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволені. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповіщав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль «Iveco», д.н.з. [NUMBER] (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу міститься в матеріалах справи). З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2019 о 13 год. 20 хв. на а/д Н10 Стрий-Чернівці-Мамалига 57 км - 100 м [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «Iveco», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження автомобілів. Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3106713, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес», зі строком дії з 14.03.2018 до 13.03.2019. Крім цього, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8601433 цивільно-правова відповідальність [PERSON] , також, була застрахована, в АТ «СК «Мега-Гарант», зі строком дії з 26.01.2019 до 25.01.2020. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №18 від 12.02.2019 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] складає 287 677,40 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягає заміні пошкодженого автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] складає 105 566,63 грн.; вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] приймається в розмірі, що дорівнює його ринковій вартості на час дослідження і складає 237 406, 00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 02.08.2019, підписаного між позивачем та СПД [PERSON] , останнім було виконано договірні роботи з ремонту автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] на загальну суму 195 031,00 грн., відповідно погодженої калькуляції, а саме: замінено запасних частин на загальну суму 115 531,00 грн; виконано ремонтних робіт з заміни запчастин, фарбування деталей та метизів на загальну суму 79500,00 грн. Листом №20-08/3 від 20.08.2019 АТ «СК «Мега-Гарант» на повідомлення позивача про ДТП від 28.02.2019, було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України. Як вбачається із вказаного листа, АТ «СК «Мега-гарант» повідомило, що на момент укладення 26.01.2019 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності між АТ «СК «Мега-гарант» та [PERSON] , в останнього був наявний інший чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/3106713, виданий ПрАТ «СК «Брокбізнес». При цьому, [PERSON] жодним чином не проінформував АТ «СК «Мега-гарант» щодо цього, а відтак, договір від 26.01.2019, укладений між «СК «Мега-гарант» та [PERSON] , в силу п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України,є нікчемним. Таким чином, для отримання страхового відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, що мала місце 04.02.2019, було запропоновано звернутися до ПрАТ «СК «Брокбізнес». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. В подальшому, 19.11.2019 та 04.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявами про страхове відшкодування. Проте, відповідач, листом №1953-05 від 03.12.2019, повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 ст. 37.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з посиланням на неможливість визначити розмір заподіяної шкоди, оскільки автомобіль «Iveco», д.н.з. [NUMBER] , на момент огляду, відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 26.11.2019, було повністю відремонтовано. Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Так, відповідно до п.33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. За п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Крім цього, відповідно до п. 5.1. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. При цьому, згідно п. 8.5. зазначеної Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37.1 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, а також, виходячи з вимог чинного законодавства, позивач, в порушення вимог п.33.3 ст. 33, п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, не виконав свої обов`язки, не надав відповідачу пошкоджений транспортний засіб для огляду, тоді як надав вже відремонтований транспортний засіб, оскільки на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 19.11.2019 про страхове відшкодування, автомобіль «Iveco», д.н.з. [NUMBER] було повністю відремонтовано, що унеможливило визначити відповідачем розмір матеріального збитку відповідно до Закону. При цьому, надані позивачем докази, на які він посилається як на підставу для задоволення позову щодо вартості відновлення автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки недотримання позивачем вимог, передбачених п.33.3 ст. 33, п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, позбавило можливості саме відповідача визначити розмір страхового відшкодування. Крім того, відповідно до п.п. 55.1. та 55.2. ст. 55 Закону з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу. За таких обставин, посилання позивача на його необізнаність протягом тривалого часу про наявність укладеного між [PERSON] та відповідачем полісу обов`язкового страхування АМ/3106713, судом не приймаються до уваги, оскільки, позивач не був позбавлений можливості скористатися правом, встановленим п.п. 55.1. та 55.2. ст. 55 Закону. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав в задоволенні позову. А відтак, відсутні підстави для задоволення моральної шкоди, як похідної вимоги від основного позову.

Outcome: dismissed