Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро Українизвернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останнє відоме місце проживання відповідача є с. Новосілки, вул. В. Ярмоленка,26, Києво-Святошинський район, Київської області, що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2012 року. 16.02.2012 року, близько 17 год. 40 хв. на пр..-т. Глушкова в м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату сконання пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2012 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/2897500, строк дії якого з 28.01.2012 року по 27.01.2013 року. Згідно звіту № 2040 від 03.04.2012 року, розмір завданих збитків склав 17\~561,88 грн. в тому числі ПДВ 2\~926,98 грн. 06.03.2011 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 10.04.2012 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТС БУ. Заподіяна шкода особисто винуватцем виплачена потерпілій особі не була. Договірних зобовязань між МТС БУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України 01.06.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі\~14\~634,90 грн. Тому, позивач просив суд постановити рішення про стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 14\~634,90 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як встановлено в судовому засіданні, 16.02.2012 року, приблизно о 17 год. 40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Києві на пр..-т. Глушкова не врахував дорожню ситуацію, не вжив всіх необхідних заходів для обїзду перешкоди, виїхавши на полосу зустрічного руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенс», д.н.з. АІ 9195АА, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ч.4\~ст.61 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач [PERSON] був визнаний судом винним у скоєнні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва № 3-1541/12 від 05.03.2012 року. Ч.2 ст.8 Закону України „Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно п. 13.1\~ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України 31.05.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 14\~634,90 грн., за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого, згідно копії платіжного доручення від 31.05.2012 року № 2614. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 6, 8, 9, 16, 18, 20, 25 Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved