Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за членами колгоспного двору, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] в с. Великі Крушлинці Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS], що належав померлій як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив своє право на частку в майні двору, згідно погосподарських книг. В зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. 23 жовтня 2012 року [PERSON] склала заповіт яким заповідала все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право - [PERSON]. Даний заповіт 23 жовтня 2012 року посвідчений Нечипорук Л.П., секретарем Великорушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 32. Таким чином, [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті, [INFO] [PERSON], а особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині є чоловік померлої, а батько позивачки - [PERSON], [INFO], пенсіонер. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] фактично прийняли, так як на момент смерті проживали та були зареєстровані за однією адресою з спадкодавцем: чоловік померлої, а батько позивачки - [PERSON] та позивач по справі [PERSON]. Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є рідна сестра позивачки - [PERSON], яка не є непрацездатною, а тому не має права на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] в с. Великі Крушлинці Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS], що належала померлому як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив своє право на частку в майні двору, згідно погосподарських книг, а також з 1/18 частки у праві власності на даний будинок, яку він успадкував після смерті [INFO] [PERSON], але за життя не оформив своїх спадкових прав, а загалом на 7/18 часток. 23 жовтня 2012 року [PERSON] склав заповіт яким заповідав все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право - [PERSON]. Даний заповіт 23 жовтня 2012 року посвідчений Нечипорук Л.П., секретарем Великорушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 31. Таким чином [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [INFO] батька [PERSON] - немає. Спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] - прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на спадковий будинок позивачка не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Так, згідно погосподарських книг Великорушлинецької сільради станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору будинковолодіння були троє осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], частки яких у праві власності, згідно норм ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року є рівними, тобто кожен має право на 1/3 частку. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємиць не має змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача адвокат Галіцина В.В. позовні вимоги підтримує повністю, змін та доповнень немає, просить вимоги позову задоволити. Відповідач по справі, представник Великокрушлинецької сільської ради, в особі голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла спадкодавець [PERSON] в с. Великі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2014 року (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] в с. Великі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2016 року (а.с. 8). 23 жовтня 2012 року [PERSON] склала заповіт яким заповідала все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право - [PERSON]. Даний заповіт 23 жовтня 2012 року посвідчений Нечипорук Л.П., секретарем Великорушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 32 (а.с.10). 23 жовтня 2012 року [PERSON] склав заповіт яким заповідав все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право - [PERSON]. Даний заповіт 23 жовтня 2012 року посвідчений Нечипорук Л.П., секретарем Великорушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 31 (а.с.11). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] як між батьком та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, згідно якого в графі «батько» вказано «[PERSON]», копія свідоцтва серії [NUMBER] (а..с12). 06 листопада 1988 року позивачка уклала щлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] як між подружжям підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб серії [NUMBER] від 09.05.1958 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на: 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS], що належала померлому як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив своє право на частку в майні двору, згідно погосподарських книг, а також з 1/18 частки у праві власності на даний будинок, яку він успадкував після смерті [INFO] [PERSON], але за життя не оформив своїх спадкових прав, а загалом на 7/18 часток (а.с.19-23). Згідно погосподарських книг Великорушлинецької сільради станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору будинковолодіння були троє осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], частки яких у праві власності, згідно норм ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року є рівними, тобто кожен має право на 1/3 частку (а.с.24-25). Відповідно до довідки № 166 від 21.03.2017 року виданої виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно погосподарських книг головою колгоспного двору, за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] (а.с.26). Арешт, заборона на відчуження по будинку за адресою: [ADDRESS] Вінницького району відсутній, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.27). Як вбачається з довідки № 423 від 03.10.2016 року виданої виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] на момент смерті проживала з [PERSON], який помер [INFO], здійснила в подальшому його поховання, за життя вели спільне господарство (а.с.28). Відповідно до довідки № 16 від 13.01.2017 та № 17 від 13.01.2017 року виданої виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, померлі [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за життя належав [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою (а.с.34). Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на спадковий будинок [PERSON] не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05.04.2017 року за вих. № 624/02-31 (а.с.37). Інших спадкоємців немає. Заповіт не оспорювався та не скасовувався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України „ Про власність " від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору". Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved