Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач 11 листопада 2014 р. звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувала у незареєстрованому громадянському шлюбі з липня 2011 року. З 22 вересня 2012 року відносини припинились. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні . Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дитини. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2014 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду. 02 лютого 2015 року по справі було винесено заочне рішення, відповідно до якого з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 11.11.2014 і до його повноліття (а.с.47-48). 03.01.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про скасування заочного рішення від 02.02.2015 року (а.с.58-60). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкастької області від 22.01.2020 року заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2015 року було скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.90-92). В судове засіданні позивачка не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Шишці Р.І.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Андруцькій Г.О. У судове засідання з"явилась представник відповідача [PERSON] , яка пояснила, що відповідач не відмовляється платити аліменти на утримання сина, але він вважає, що аліменти потрібно платити у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач з моменту подачі позову не мав постійного доходу та посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов просив суд частково задоволити позовні вимоги. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких обставин. Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з липня 2011 року перебували у громадянському шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до актового запису № 3284 від 19.11.2011 року, батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтями 181,191 СК України пеоредбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 63-67) у відповідача відсутні доходи. В судовому засіданні представником відповідача врахувавши інтереси дитини, запропоновано розрахунок аліментів за період з дня звернення до суду в такому розмірі: 1) Щомісячно в твердій грошовій сумі, що становить прожитковий мінімум на дитину відповідного віку наступним чином: - з 11.11.2014 до 31.12.2014 в розмірі 1102 грн; - з 01.01.2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 1167,00 грн; - з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 1313 грн; - з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 1492,00 грн. 2) Щомісячно в твердій грошовій сумі, що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - З 01.01.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 1013,50 грн.; - З 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 1109,00 грн., 3) В твердій грошовій сумі, що підлягає індексації відповідно до закону щомісячно в розмірі 1500,00 грн. з 01.01.2020 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 років становив з 01.10.2014 року- 1102 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 років становив з 01 грудня 2015 року -1167 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 років становив з 01 грудня 2016 року -1313 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 років становив з 01 грудня 2017 року -1492 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становив з 01 грудня 2018року -2027 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становив з 01 грудня 2019року -2218 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становив з 01 січня 2020 року -2218 грн. Враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, запропонувавши розмір їх стягнення, який не порушує інтереси дитини, суд вважає, що можливо стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання сина, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. в дохід держави.

Outcome: partial