Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 травня 1997 року вони зареєстрували шлюб у Йосипівській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №6. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім"ї неможливе, примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. У зв"язку з наведеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що з січня 2015 року разом з відповідачем не проживають, з грудня 2015 року дитина проживає з відповідачем. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, суду пояснив, що з грудня 2015 року разом з позивачем не проживає, дитина проживає з ним з грудня 2015 року. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 18 травня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Йосипівській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим 24 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22 грудня 2006 року Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.8). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, з 2015 року разом не проживають. Згідно наданих сторонами пояснень збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб за таких умов носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивачки мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved