Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

19 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Лісовогринівецького сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) а саме: визнати за [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , право на земельну частку (пай) у розмірі 2,88 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Терешівці» с. Терешівці Хмельницького району Хмельницької області. Необхідність визнання права власності на земельну частку (пай) виникла у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), та відновленням права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належною їй земельною часткою (паєм). Позивач в судове засідання не з`явилась, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] [INFO] , являюся спадкоємцем спадкового майна його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В силу ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємець вважається таким що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Терешовецької сільської ради № 82 від 28 лютого 2008 року після смерті батька, позивач користувався речами померлого, здійснював догляд за будинком та господарством, робив ремонт житлового будинку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2008 року № 1- 1948 до [PERSON] , в порядку спадкування від батька перейшло право власності на грошові внески з процентами і компенсаціями. [PERSON] , як член та працівник колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Терешівці», с. Терешівці, Хмельницького району, згідно Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" №720/95 від 8.08.1995 року, ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, на території Терешовецької сільської ради, набув право на земельну частку (пай) площею 2,88 в умовних кадастрових гектарах. Право [PERSON] на земельну частку (пай) посвідчувалося сертифікатом № 004017 від 01.08.1997 року виданого Хмельницькою районною державною адміністрацією. З метою оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) позивач звернувся до нотаріуса. Однак, право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку переоформити не зміг, у зв`язку із відсутністю у нього правовстановлюючого документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). Нотаріус своїм листом № 215/01-16 від 07.02.2020 року відмовив у переоформлені спадщини. Згідно протоколу про розподіл земельних часток (паїв) за [PERSON] на території Терешовецької сільської ради, що увійшла до складу Лісовогринівецької об`єднаної територіальної громади рахується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за № [NUMBER] площею 2,84 га із земель КСП «Терешівці» Хмельницького району Хмельницької області. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами шо посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на замельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до пункту г) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна людина має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 321 ЦК України забезпечено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права на земельну частку (пай) знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved