Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 06.12.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає,що з листопада 2013 року припинила проживання с відповідачем, дитина залишилися проживати разом із нею. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та облаштування побуту, вважає примирення з відповідачем та відновлення сім"ї неможливим, просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй призвіще " [PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання (а.с. 26,28). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу в порядку заочного розгляду у відсутності відповідача на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 06.12.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Виконкомом Білицької міської ради місто Добропілля Донецької області було зроблено відповідний актовий запис за № 64 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого Виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області 16 лютого 2011 року серії [NUMBER] (актовий запис 13 від 16.02.2011 року) (а.с. 9). Позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини в межах даної позовної заяви не заявлено. Майновий спір в межах даної позовної заяви відсутній. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач в своїй заяві від 24.10.2017 року, поданій до канцелярії суду, строк на примирення просить не надавати (а.с. 30). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved