Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.08.2010р., [PERSON] - відповідач, 17.08.2010р. отримав кредит у розмірі 300.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 30.06.2015р. на загальну суму 3713.57 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.06.2015р., в сумі 3713.57 грн. та судовий збір в сумі 243.60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не з»явився надавши попередньо до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частково, просив суд зменшити розмір пені до розміру тіла кредиту, а також розстрочити сплату заборгованості на 12 місяців рівними частинами в зв»язку з скрутним матеріальним становищем, а саме те, що він не працює. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частко з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.08.2010р., відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 300.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві(а.с. 5, 6). Відповідно до Умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією згідно умов кредитного договору(а.с. 7-30). Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 300.00 грн. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В зв"язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № б/н від 17.08.2010р., відповідач станом на 30.06.2015р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму - 3713.57 грн., яка складається з наступного: - 366.38 грн. - заборгованість за кредитом; - 1064.16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7159.62 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 1630.00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); - 153.03 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на ступінь виконання зобов'язання, зокрема, те, що заявлена сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором значно перевищує розмір самого кредиту, суд вважає за можливе зменшити розмір пені. Встановивши суму пені до стягнення в розмірі 366 грн. 38 коп. тобто відповідно до заборгованості відповідача за тілом кредиту. Згідно положень ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення частини суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial