Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок №7, розташований по вулиці Волошковій в с.Новопіль Черняхівського району та земельну частку (пай) розміром 3,95 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі, що перебуває в колективній власності КСП ім.Шевченка, як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла 12 квітня 2003 року. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Новопільської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначається, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] померла в 2003 році, тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме: ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про власність», ст.ст. 548, 549 ЦК України (ред. 1963 р.), та ч. 2 ст. 182 ЦК України (ред. 2004 р.). Згідно і з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. Відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організааціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства засвідчується Сертифікатом на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлені наступні факти: 12 квітня 2003 року в с. Новопіль, Черняхівського району померла [PERSON], яка являлась матір"ю позивачки. 10 червня 1985 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно дочці - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №7, розташований по вулиці Волошковій в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області, земельна ділянка розміром 0,55га. для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд , та земельна частка (пай) розміром 3,95 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги №2 Новопільської сільської ради, у відповідності з яким за особовим рахунком №168 [PERSON] записана власником спірного будинку. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий померлій згідно діючого Указу президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Позивачка прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном померлої. Спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має. Вказана спадщина належить позивачці з моменту відкриття спадщини, однак в даний час вона не має можливості оформити право на спадщину після смерті матері, тому що у спадкодавця відсутні належно оформлені документи на вказаний будинок та земельну частку (пай). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] за свого життя правомірно набула право власності на спірний будинок, та право на земельну частку (пай), оскільки незаконність набуття права власності на вказаний будинок та землю прямо не випливає із закону та судом не встановлена. А тому, даний будинок та право на земельну частку (пай) після її смерті ввійшли до складу спадщини, а позивачка прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління спадковим майном померлої. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати право власності на спірний будинок та право власності на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП ім.Шевченка . На підставі наведеного,

Outcome: approved