Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу начальника інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 16.08.2010 року №186-ос [PERSON] був прийнятий на військову службу (навчання) курсантом 1-го курсу, зарахований до списків особового складу ІПЮК для СБУ НУ «ЮАУ ім. Я. Мудрого» та поставлений на продовольче, грошове і речове забезпечення. Вказує, що після закінчення навчання, наказом голови Служби безпеки України від 24.06.2015 року №490-ос [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в СБУ строком на 5 років із присвоєнням йому першого офіцерського звання «лейтенант». Однак, 17.04.2018 року стосовно [PERSON] Луцьким міськрайонним судом Волинської області винесено обвинувальний вирок за ч. 4 ст. 407 КК України та наказом голови СБУ від 04.06.2018 р. №681-ос відповідача було звільнено з військової служби з 20.07.2017 року, тобто останній проходив військову службу менше 5 років та зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] витрати, пов`язані з його утриманням в інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України у розмірі 31022,96 грн. грн. та судові витрати у сумі 2270,00 грн. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно наказу начальника інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 16.08.2010 року №186-ос [PERSON] був прийнятий на військову службу (навчання) курсантом 1-го курсу, зарахований до списків особового складу ІПЮК для СБУ НУ «ЮАУ ім. Я. Мудрого» та поставлений на продовольче, грошове і речове забезпечення (а.с. 10). 17 червня 2015 року між Службою безпеки України та [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на п`ять років з 26.06.2015 року по 26.06.2020 року (а.с.12). За умовами цього контракту [PERSON] ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби у Службі безпеки України, і добровільно взяв на себе зобов`язання: проходити військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у СБУ протягом строку дії цього Контракту на умовах і в порядку, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють проходження військової служби у СБУ; сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів СБУ, інших актів законодавства, службові обов`язки, накази командирів і начальників. Згідно наказу голови СБУ від 04.06.2018 р. №681-ос [PERSON] був звільнений з військової служби з 20.07.2017 року у зв`язку з обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання (а.с. 14). Як слідує із матеріалів справи, з метою виконання вимог чинного законодавства України щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням курсантів та осіб офіцерського складу у вищих військових навчальних закладах позивачем неодноразово було направлено [PERSON] повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Служби безпеки України у сумі 41022,96 грн., яка визначена довідкою-рахунком (а.с. 16, 21-27). В судовому засіданні з`ясовано, що відповідачем частково відшкодовано витрати, пов`язані з його навчанням у вищому навчальному закладі і станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] становить 31022,96 грн. Частиною другою статті 19\~Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до положень частини шостої статті 2 вказаного Закону до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів). Статтею 25\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина перша). Відповідно до частини десятої статті 25 зазначеного Закону курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпункту "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~липня 2006\~року №964 (далі - Порядок). Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1). Відповідно до пункту 2 Порядку витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі. Згідно з п. 5 Порядку особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" ч. 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відшкодовують витрати за весь період навчання у повному розмірі. Отже, у відповідача виник обов`язок відшкодувати загальну суму на його утримання в Національній академії Служби безпеки України у розмірі 31022,96 грн. Таким чином, за наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Служби безпеки України до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved