Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 20.03.2012 року в розмірі 117 000 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до підписаної заяви б/н від 20.03.012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком» «Умовами та правилами надання банківських послуг" та «Тарифами Банку» складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В свою чергу банк свої зобов"язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідач зобов»язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно. Умови договору відповідачем були порушені, внаслідок чого станом на 31.12.2017 року вона має заборгованість на суму 117 000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1ст. 634 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписала Заяву б/н від 20.03.012 року згідно, якої отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком» «Умовами та правилами надання банківських послуг" та «Тарифами Банку» складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 31.12.2017 року має заборгованість в розмірі 117 000,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 4522,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 112 478,00 грн. (а.с.6-8). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості (а.с.6-8), заявою (а.с.10), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.12-35), та іншими матеріалами справи. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору. У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. (а.с.1).

Outcome: approved