Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

21 лютого 2018 року Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно неповнолітніх та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю трьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. З 1999 року по 2004 рік громадянка [PERSON] перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], [INFO], жителем смт. Веселинове. За період перебування у шлюбі у подружжя народилася [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідні записи та видані свідоцтва про народження. Після розлучення, впродовж тривалого часу (близько 11 років) [PERSON] проживала з громадянином [PERSON] без реєстрації шлюбу. За час проживання у них народилася донька - [PERSON]. Окрім того, у 2014 році [PERSON] народила малолітнього [PERSON], по відношенню до якого є матір'ю- одиначкою, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян. В серпні 2016 року рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 23.08.2016 року №29 неповнолітню [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON] було відібрано від їх матері [PERSON] в зв'язку з загрозою життю та здоров'ю вказаних дітей. 27 грудня 2016 року було прийнято рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області за №472/907/16-ц про відібрання неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] без позбавлення останніх батьківських прав. З моменту відібрання вищевказані діти були влаштовані до державних закладів, а з моменту набуття чинності рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27.12.2016 року № 472/907/16-ц неповнолітня [PERSON] та малолітні [PERSON] і [PERSON] були поставлені на облік в службі у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації та розпорядженнями голови Веселинівської райдержадміністрації від 03.02.2017 року набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. На сьогоднішній день неповнолітня [PERSON] навчається на І курсі Мигійського коледжу Миколаївського національного аграрного університету на повному державному забезпеченні. Малолітні: [PERSON] та [PERSON] рішенням голови Новобузької райдержадміністрації від 28.09.2017 року № 322-р влаштовані на спільне проживання та виховання до прийомної сім'ї [PERSON], жительки м. Новий Буг, Новобузького району Миколаївської області. З моменту відібрання у гр. [PERSON] її дітей, вказана громадянка не змінила способу життя (зловживає спиртними напоями, на спроби соціальних працівників допомогти у вирішенні проблем реагує агресивно, скандально та неврівноважено), неодноразово викликалася на засідання виконкому Миколаївської сільської ради, та, нажаль, позитивних результатів це не дало, не покращила матеріально-побутові умови та санітарний стан житла (електрики та газового опалення в оселі немає, ремонт в будинку проведено частково), на зв'язок з працівниками служби не виходить (інформація Веселинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 31.01.2018р. № 34/01-11). Громадянин [PERSON], батько неповнолітньої [PERSON], проживає у смт. Веселинове, має іншу сім'ю, трьох дітей. З моменту відібрання його неповнолітньої доньки, вказаний громадянин не спілкується з дівчинкою, не приймав участі у її вихованні та утриманні, забирати до себе доньку не збирається. За час перебування неповнолітньої [PERSON] в державних закладах батько не відвідував її, не цікавився її здоров'ям, розвитком та навчанням Громадянин [PERSON], батько малолітньої [PERSON], зареєстрований в с.Градівка Веселинівського району, проте з -листопада 2017 року не проживає за вказаною адресою (довідка Веселинівської селищної ради), та наразі (зі слів його двоюрідної сестри [PERSON]) він виїхав на роботу до м.Миколаєва. З моменту відібрання у гр.[PERSON] його малолітньої доньки вказаний громадянин не спілкується з дівчинкою, не приймав участі у її вихованні та утриманні. Зважаючи на те, що громадяни: [PERSON] та [PERSON] не утримують своїх дітей матеріально, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дітьми взагалі, можна зробити висновок, що відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей і навіть не заперечують цього. Вони не цікавилися і не цікавляться їх життям, не відвідували і не відвідують їх. Громадянка [PERSON] також не належним чином виконує свої батьківські обов'язки: не створює умов проживання дітям, не забезпечує їм повноцінне харчування, не сприяє їх духовному розвитку, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це передбачено чинним законодавством. Все вищевказане свідчить виключно про одне: відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача Дикусар О.В. вимоги позову підтримала повністю та з тих же підстав. Зокрема суду пояснила, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вихованням дітей не займаються, не цікавляться їх станом здоров'я та розвитком, неналежно виконують свої батьківські обов'язки,[PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, за весь період перебування дитини в державних закладах відвідала дітей декілька разів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила що опинилася в складних життєвих обставинах, має намір поліпшити умови проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає що позов не підлягає задоволенню, так як спілкується зі своїм сином, а з донькою не спілкується, оскільки вона з дитинства не бажала з ним спілкуватися. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Миколаївська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, зокрема суду пояснив, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативної сторони, не працюють, вживають спиртні напої, неналежним чином виконують батьківські обов'язки щодо виховання, утримання дітей. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Веселинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, третіх осіб [PERSON], [PERSON], прокурора, свідка, малолітню дитину [PERSON] дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2002 року /а.с.22, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2007 року /а.с.31/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2014 року /а.с.37/. [PERSON], [INFO] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2002 року /а.с.22/. [PERSON], [INFO] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2007 року /а.с.31/. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України [PERSON] в графі відомості про батька є [PERSON] /а.с. 39/. [PERSON] та [PERSON] з 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, але в 2004 року році шлюб було розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 травня 2006 року /а.с. 49/. Відповідно до клопотання сільського голови Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON], який просить вжити заходів щодо влаштування дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони були відібрані у матері [PERSON] /а.с.9/. Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/907/16-ц від 27.12.2016 року дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відібрано від їх батьків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.10-14/. Згідно довідки №60 від 19.01.2018 року виданої сільським головою Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON], до складу сім'ї [PERSON] зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], діти зареєстровані за цією ж адресою, але не проживають. Згідно довідки-характеристики №80/04-01 від 30.01.2018 року виданої сільським головою Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON], за період відведений на виправлення [PERSON] повністю зарекомендувала себе з негативної сторони. З питань невиконання заходів соціального супроводу [PERSON] було запрошено на засідання виконавчого комітету Миколаївської сільської ради. Нею було надано обіцянки до 1 грудня 2017 року зробити ремонт кімнати, підключити світло і газ та закодуватися. На слідуюче засідання виконавчого комітету вона не з'явилася. Ремонтом будинку не займається, світло та газ не підключено, підсобного господарства не тримає. На даний час не працює, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває. З дітьми не спілкується, не проявляє турботи про них, на побачення до них їздить рідко. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за №34 від 28 вересня 2017 року сільський голова [PERSON] надав [PERSON] термін до 28 жовтня 2017 року виконати заходи соціального супроводу. Згідно листа ПАТ «Миколаївобленерго» №01-07/39 від 29.01.2018 року , в якому зазначено, що 07.07.2017 року видано судовий наказ про примусове стягнення з [PERSON] боргу за спожиту електроенергію у розмірі 691,18 грн. та судовий збір у розмірі 800 грн. Станом на 29.01.2018 рік вищевказана заборгованість є несплаченою, будинок відключено від електричної мережі. Згідно інформації наданої Веселинівським районним центром зайнятості №112-02/01-32 від 25.01.2018 року, [PERSON], 1974 р.н., перебувала на обліку, як безробітна з 08.02.2005 року по 27.06.2006, з 10.11.2006 по 10.01.2008, з 18.08.2011 по 27.06.2012, з 12.11.2013 по 05.05.2014 та 27.03.2017 по 04.07.2017 рік. В останній період була знята з обліку по причині невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів. На даний час на обліку як безробітна не перебуває. Згідно листа Веселинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №34/01-11 від 31.01.2018 року, протягом соціального супроводу [PERSON] погоджувалася з усіма пунктами плану соціального супроводу, але виконала лише декілька з них. На шлях виправлення [PERSON] не стала, тому поставлено питання за доцільне винести дане питання на рішення комісії з питань прав захисту дітей Веселинівської РДА. Відповідно до повідомлення центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №293 від 25.08.2016 року адміністрація Центру повідомляє, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, зараховані до ЦСПРД ССД ВМР на повне державне забезпечення. Відповідно до інформації наданої центром соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №57 від 09.02.2018 року, згідно якої в Центрі [PERSON] перебувала з 25 серпня 2016 року по 28 серпня 2017 року,[PERSON] перебувала в Центрі з 28 серпня 2016 року по 03 червня 2017 року. За період перебування дітей в Центрі, мати [PERSON] відвідувала дітей не рідше 1 разу на два тижні, привозила дітям гостинці, телефонувала, але деколи приїздила до Центру в стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] до Центру та до дітей не приїздив, не телефонував жодного разу. Згідно довідки №285 від 09.02.2018 року видану Мигіївським коледжом Миколаївського національного аграрного університету, про те, що [PERSON] навчається на першому курсі Мигіївським коледжом Миколаївського національного аграрного університету за спеціальністю технологія виробництва та переробки продуктів тваринництва на бюджетній формі навчання. Згідно характеристики директором Мигіївського коледжу Миколаївського національного аграрного університету [PERSON], [PERSON] за період навчання показала добрі та задовільні знання при вивченні загальноосвітніх дисциплін. Батьки студентки [PERSON] на батьківські збори на протязі першого семестру не з'являлися, не цікавилися навчанням та відвідуванням занять донькою, не телефонували куратору групи. Згідно інформації наданої комунальним закладом Центром соціально - психологічної реабілітації дітей вих..№ 01-21/48 від 26.01.2018 року, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO] влаштована до закладу за направленням служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради за клопотанням ССД Веселинівської РДА 27.06.2017 року. За час її перебування у КЗ ЦСПРД батько [PERSON] жодного разу [PERSON] не відвідував, мати [PERSON] приїздила до доньки 2 рази. Згідно інформації наданої Миколаївським обласним будинком дитини Миколаївської обласної ради за вих. №03-82-04 від 26.01.2018 року, яка повідомила з 06.09.2016 р. по 04.09.2017 р. на повному державному забезпеченні перебував малолітній [PERSON], [INFO]. За час перебування [PERSON] в закладі його мати [PERSON] відвідувала свого сина 2 рази. Відповідно до інформації наданої Веселинівським районним центром зайнятості №114-02/01-32 від 25.01.2018 року, [PERSON], 1979 р.н., перебував на обліку, як безробітній з 29.06.2005 року по 12.06.2006, з 26.08.2014 по 19.09.2014, з 24.12.2014 по 06.04.2016, з 05.07.2016 по 23.02.2017 рік. В останній період був знятий з обліку по причині невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів. На даний час на обліку як безробітній не перебуває. Відповідно до інформації наданої Веселинівським районним центром зайнятості №113-02/01-32 від 25.01.2018 року, [PERSON], 1969 р.н., перебував на обліку, як безробітній з 17.01.2005 року по 01.09.2005, з 07.11.2005 по 30.08.2006, з 21.03.2007 по 02.07.2007, з 05.09.2007 по 24.09.2007 рік. В останній період був знятий з обліку по причині самостійного працевлаштування. На даний час на обліку як безробітній не перебуває. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] № 92/22-01-02/07 від 16.02.2018 року з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] № 62/22-01-02/07 від 02.02.2018 року з метою захисту прав та законних інтересів доньки було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON]. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У принципі 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, повинна зростати в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК - відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Проте, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідомо нехтують батьківськими обов'язками, що розцінюється судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей внаслідок винної поведінки відповідачів. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 р. позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд, оцінивши докази в сукупності, вважає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконують свої батьківські обов'язки, не проявляють батьківської турботи, життям та здоров`ям дітей не цікавляться, ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дітей, а тому суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON], [PERSON], [PERSON] батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, суд зазначає, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27.12.2016 року по справі №472/907/16-ц з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] було вирішено питання про стягнення аліменти на утримання їхніх дітей щомісячно, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Суд роз'яснює, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial