Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач Факультет № 2 підготовки фахівців для Національної гвардії України навчально-наукового інституту № 3 національної академії внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до Закону України від 1З березня 2014 року № 876-УІ1 «Про Національну гвардію України», наказу МВС України від 08.05.2014 № 445 Факультет підготовки фахівців для внутрішніх військ Навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та внутрішніх військ Національної академії внутрішніх справ перетворене у Факультет № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ. 14.08.2013 року по 17.06.2014 року [PERSON] навчався на факультеті внутрішніх військ Навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та внутрішніх військ Національної академії внутрішніх справ МВС України. Під час навчання на факультеті відповідач знаходився на державному забезпеченні. Під час навчання між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ в особі Командувача внутрішніх військ МВС України був укладений контракт про проходження громадянами військової служби. Відповідно до контракту відповідач добровільно взяв на себе зобов'язання проходити військову службу за контрактом у Міністерстві внутрішніх справ України протягом строку дії цього контракту згідно вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, та цим контрактом, сумлінно виконувати вимоги статутів, накази командирів та начальників. Згідно п.3 цього контракту строк його дії складав 3 роки. Під час навчання відповідач не дотримувався умов контракту. Наказом заступника начальника інституту-начальником факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та Національної гвардії України Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України № 21 від 17.06.2014 року було розірвано контракт між позивачем та відповідачем. Відповідача було відраховано з числа курсантів факультету. Таким чином, відповідач не виконав свої зобов'язання за контрактом та не закінчив навчання у ВНЗ. Позивачем зазначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини 6 статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідач навчався на факультеті внутрішніх військ Навчально- наукового інституту з 14.08.2013 по 17.06.2014 і відповідно у цей час здійснювалося його утримання. Витрати Факультету внутрішніх військ, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, становлять 27714,70 грн. З розрахунком відповідач був ознайомлений, будь-яких заперечень з його боку не надходило, тобто він з ним погодився. Крім того, відповідач повідомлений про обов'язок відшкодувати зазначені витрати, однак з часу звільнення він продовжує ухилятись від зазначеного відшкодування. Просить суд, стягнути з [PERSON], на користь позивача витрати в сумі 27714,70 гривень, також просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір сплачений позивачем у розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Щодо забезпечення його харчуванням, одягом та комунальні витрати визнав. Не погодився зі стягненням з нього грошового забезпечення, вважаючи, що це забезпечення було здійснене, у тому числі, за виконувану ним роботу як військовослужбовця, а не лише у зв'язку з його навчанням. Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в даному судовому провадженні наступні обставини. 21 вересня 2012 року відповідачем [PERSON] та Міністерством внутрішніх справ в особі заступника начальника інституту - начальника факультету внутрішніх військ навчально-наукового інституту підготовки кадрів громадської безпеки та психологічної служби Національної академії внутрішніх справ був укладений контракт про проходження ним військової служби у внутрішніх військах МВС України, за яким він проходив військову службу до укладення нового контракту про проходження військової служби (навчання) у внутрішніх військах МВС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинність з 14 серпня 2013 року (а.с. 6-7, 40-43). Наказом від 14 серпня 2013 року № 162 з цієї ж дати солдат [PERSON] був зарахований в списки особового складу факультету внутрішніх військ підготовки фахівців для внутрішніх військ навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та внутрішніх військ Національної академії внутрішніх справ (а.с. 8). 17 червня 2014 року наказом № 2 о/с заступника начальника інституту - начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та національної гвардії України Національної академії внутрішніх справ старшого солдата [PERSON], курсанта курсу № 4 (першого року навчання) звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту з військовослужбовцем за пунктом «и» частини шостої статті 26 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу», контракт з ним припинено. Наказами від 13 червня 2014 року № 87 о/с та 16 червня 2014 року № 21 [PERSON] відраховано з числа курсантів факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та Національної гвардії України за порушення умов договору (контракту) (через небажання продовжувати навчання), виключено із списків особового складу факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України та всіх видів забезпечення (а.с. 9, 35-36). За розрахунком позивача фактичні витрати, пов'язані із навчанням курсанта [PERSON] становлять: витрати, пов'язані з грошовим забезпеченням - 19084,93 грн., витрати, пов'язані з продовольчим забезпеченням - 6069,42 грн., витрати, пов'язані з лазне-пральним забезпеченням - 203,98 грн., витрати, пов'язані з проживанням - 2356,37 грн. (а.с. 10-14). За змістом статті 19 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року N 2232-XII (далі Закон), в редакції, яка діяла на час проходження відповідачем військової служби, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну або повну загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, можуть укладати контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону. Курсанти з числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, після зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, на підставі частини сьомої статті 25 Закону, укладають новий контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсанти, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "й" частини шостої статті 26 цього Закону, на підставі частини десятої статті 25 Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З урахуванням цих вимог Закону, положень контрактів, укладених між позивачем та відповідачем, вимоги позивача про повернення витрат, пов*язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, з урахуванням його відмови через небажання надалі продовжувати навчання та проходити військову службу, на думку суду, є правомірними. Порядок відшкодування здійснених позивачем витрат у даному випадку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. N 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі Порядок), за змістом пункту 3 якого відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. За правилами частини першої статті 23 та пункту 11 статті 25 Закону, в редакції закону, яка діяла на час проходження відповідачем військової служби та навчання ним в учбовому закладі позивача, для солдатів, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються до 12 місяців. Причому у строк військової служби військовослужбовцям зараховується тривалість: військової служби за контрактом до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів; військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів із розрахунку два місяці служби (навчання) за контрактом - за один місяць строкової військової служби. Оскільки відповідачу у період строкової служби має бути зарахований час проходження ним військової служби за контрактом у період з 21 вересня 2012 року до 14 серпня 2013 року (10 місяців 23 дні), а також за період його навчання у навчальному закладі протягом 2 місяців 14 днів (із розрахунку 2 дні навчання за 1 день строкової служби), до періоду відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням на навчання відповідача за 2 місяці 14 днів (з 14 серпня 2013 року до 1 листопада 2013 року) має бути застосований порядок відшкодування, визначений абзацом другим пункту 6 Порядку, а до періоду навчання відповідача з 1 листопада 2013 року до 17 червня 2014 року - за правилами, визначеними абзацом другим пункту 5 Порядку. Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання, а за абзацом другим пункту 5 Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад - за весь період навчання. Позивачем суду надані дані щодо матеріального забезпечення курсантів, тому за період навчання відповідача [PERSON] з 1 листопада 2013 року до 17 червня 2014 року з нього на користь позивача підлягає стягненню 22 665 гривень 86 копійок витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі позивача (грошове забезпечення - 15481,13 гривня, продовольче забезпечення - 4636,36 гривень, послуги лазне-прального забезпечення - 192,00 гривні, комунальні послуги - 2365,37 гривень). Оскільки позивачем суду не надано даних щодо розміру витрат військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, у суду відсутня можливість здійснити розрахунок різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю та визначити розмір сум, що підлягають стягненню з відповідача за період його утримання у навчальному закладі з 14 серпня 2013 року до 1 листопада 2013 року, тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень. На підставі положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 1126 гривень 93 копійки. На пiдставi статей 23, 25 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу», Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого ПКМУ від 12 липня 2006 р. N 964,

Outcome: partial