Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» (надалі - «Відповідач»), в якому просив стягнути із Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.09.2017 року по 06.08.2018 року в розмірі 28 661, 58 грн.; стягнути із Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на його користь 1 605,86 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушення термінів її виплати; стягнути із Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем протиправно не виплачено Позивачу належної йому та нарахованої у встановленому законом порядку заробітної плати при звільненні в сумі 28 661,58 грн., у зв'язку з чим [PERSON] просить також стягнути з Відповідача на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушення термінів її виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Вказана цивільна справа перебувала у провадженні судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області [PERSON]. Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю [PERSON]. звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді [PERSON]. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Домбровську Г. В. 30 жовтня 2018 року суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровською Г.В. прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату, заборгованості із середнього заробітку за час затримки розрахунку, - розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.11.2018 року. Позивачем 20 листопада 2018 року подано суду письмову заяву, в якій він просив справу за його позовом розглядати без його участі та підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просив частково задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Як вбачається із копії трудової книжки, [PERSON] працював в Державному підприємстві «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді оператора пульта керування борошномельно-комбікормового цеху з 01.08.1979 року по 06.08.2018 року (а.с.7). Згідно Довідки від 02 жовтня 2018 р. № 711, виданої [PERSON], він працював в Державному підприємстві «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді оператора пульта керування, розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 28 661, 58 грн. (а.с. 3). Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України). Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України. Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно зі статтею 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як підтверджується матеріалами справи, зокрема, Довідкою Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 02 жовтня 2018 р., розмір нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати становить 28 661, 58 грн. (а.с. 3). Доказів, які б спростовували вищевказану обставину, Відповідачем суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено. Відтак, вимога Позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 28 661, 58 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до здійсненого Івано-Франківською обласною організацією профспілки працівників харчової та переробної промисловості Розрахунку компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату від 29.10.2018 року №01-148 розмір компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату становить 1 605,86 грн. ( а.с.4) Належних доказів, які б спростовували вищевказану обставину, Відповідачем суду не надано, а Судом такого не встановлено. З урахуванням наведеного вимога Позивача про стягнення з Відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1 605,86 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Крім того, статтею 117 Кодексу законів про працю України встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено судом, Відповідач не провів повний розрахунок із позивачем в день звільнення, а тому він повинен понести відповідальність згідно вимог ст. 117 КЗпП. Станом на час винесення рішення у справі Відповідач прострочив виплату Позивачу розрахунку в день звільнення строком на 106 днів. Середньоденна заробітна плата Позивача становить 337,14 грн. (15 171,42 (заробітна плата за липень-серпень 2018 р.) / 45 робочих дні (за липень-серпень 2018 р.) = 337,14 грн.). Розрахунок проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Отже, відповідач повинен виплатити Позивачу за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.08.2018 року по день винесення рішення у справі, середній заробіток в розмірі 35 737,12 грн. (337,14 грн. * 106 день = 35 737,12 грн.). З врахуванням наведеного вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.08.2018 року по день фактичного розрахунку, а саме по 20.11.2018 року є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. 23 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved