Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.07.2016 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила: 1. виділити в натурі зі складу спільного сумісного майна, визнавши за нею право приватної власності на: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; 2. Виділити відповідачу, [PERSON] в натурі зі складу спільного сумісного майна, визнавши за ним право приватної власності на: - земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - гараж в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 в місті Києві . 3. стягнути з [PERSON] на її користь судовий збір в розмірі 6890,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.07.2016 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 29.08.2016 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, та призначено справу до судового розгляду. 08.12.2017 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 в місті Києві ; - кошти на рахунках в банківських установах: ПАТ «Державний ощадний банк України» -[NUMBER] - 5,00 дол. США; -[NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; -[NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; -[NUMBER] - 165 405, 26 дол. США. ПАТ «Приват Банк» - [NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -[NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 697,19 дол.США; -[NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; -[NUMBER] - 106 гривень 58 коп.; -[NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; -[NUMBER] - 480 гривень 13 коп. 2. Поділити майно, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаного спільного майна і за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаного спільного майна. 22.02.2018 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач визнає позовні вимоги в частині поділу гаражного боксу [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному , 9 у м. Києві, та автомобіля «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. У поданому відзиві, відповідач [PERSON] не заперечує, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами набуто гаражний бокс і автомобіль, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, відповідач заперечує, що: - двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м., є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки вартість вказаної квартири оплачено ним до реєстрації шлюбу шляхом інвестування в будівництво; - земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , також не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, так як придбані після фактичного припинення шлюбних відносин, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу від 11.04.2016 року та копіями позовних заяв [PERSON] , яка вказує, що шлюбні відносини з [PERSON] припинилися у листопаді 2014 року; - кошти, про які вказує позивач, не є спільними заощадженнями подружжя, а особистими коштами відповідача, тому що відповіді з банківських установ датовані вереснем 2016 року, де вказано про рух коштів за період з 17.11.2015 року по вересень 2016 року, тобто після фактичного припинення шлюбних відносин та веденням спільного господарства, а саме з листопада 2014 року, що встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу. 22.02.2018 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про поділ майна подружжя, відповідно до якої позивач [PERSON] просить: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: - гаражний бокс номер [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 у місті Києві ; - автомобіль Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - кошти в сумі 376 000 (триста сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року, на ім`я [PERSON] ; - кошти в сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] . 2. Поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності наступним чином: 2.1. Визнати право власності за [PERSON] на: - Ѕ частину гаражного боксу номер [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 у місті Києві ; - Ѕ частину автомобіля Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - Ѕ частину житлового будинку, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину житлового будинку, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; 2.2. Визнати право власності за [PERSON] на: - Ѕ частину гаражного боксу номер [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 у місті Києві ; - Ѕ частину автомобіля Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - Ѕ частину житлового будинку, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину житлового будинку, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - Ѕ частину земельної ділянки 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS]; 3 . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину сімейних заощаджень у розмірі 255500 гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 22.01.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 18.02.2019 р. до суду від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] заперечує проти задоволення зустрічного позову посилаючись на те, що факти викладені в зустрічній позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, при цьому, на підтвердження своїх заперечень надано довідку з банку, якою. На думку останньої, підтверджується, що кошти, про які зазначав [PERSON] в своєму зустрічному позові, розміщені на депозитних рахунках в період шлюбу (депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року і депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] ). 12.03.2019 р. представником позивача за первісним позовом подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої представник [PERSON] просить: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 в місті Києві ; - кошти на рахунках у Банках України, які відкриті на ім`я [PERSON] , які накопичені за час шлюбу: ПАТ «Державний ощадний банк України» -[NUMBER] - 5,00 дол. США; -[NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; -[NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; -[NUMBER] - 165 405, 26 дол. США. ПАТ «Приват Банк» -[NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -[NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 697,19 дол.США; -[NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; -[NUMBER] - 106 гривень 58 коп.; -[NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; -[NUMBER] - 480 гривень 13 коп. 2. Поділити майно, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на: - Ѕ частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - Ѕ частину коштів на вищевказаних рахунках у Банках України; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року. Визнати за [PERSON] право власності на: -гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 в місті Києві ; - Ѕ частину коштів на вищевказаних рахунках у Банках України. 3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину коштів на рахунках у Банках України, які накопичені за час шлюбу у розмірі: 130253 грн. 70 коп., та 170039,61 дол. США. 4. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 6890 грн. 00 коп. 12.03.2019 р. відповідачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої відповідач позов визнає частково та не заперечує, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами набуто гаражний бокс і автомобіль, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, відповідач заперечує, що: - двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м., яка придбана на підставі інвестиційного договору № 25/12 - ГС від 25.12.2003 року, де спірна квартира була об`єктом інвестування, а [PERSON] інвестором, який забезпечував фінансування об`єкта інвестування і повний розрахунок, який було здійснено до реєстрації шлюбу, а тому дана квартира не може бути спільним майном подружжя та предметом поділу в рамках даної цивільної справи; - земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , придбані після фактичного припинення шлюбних відносин, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу від 11.04.2016 року та копіями позовних заяв [PERSON] , яка вказує, що шлюбні відносини з [PERSON] припинилися у жовтні 2014 року, а тому не можуть бути спільним сумісним майном подружжя; - кошти, про які вказує позивач, не є спільними заощадженнями подружжя, а особистими коштами відповідача [PERSON] , які накопичені останнім до укладання шлюбу з [PERSON] . Вимоги первісного та зустрічного позову про поділ майна подружжя [PERSON] та [PERSON] , обґрунтовані наступним. Так, 16.09.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660. [INFO] . у них народився син - [PERSON] . 11.04.2016 р. рішенням Печерського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання у шлюбі сторонами [PERSON] та [PERSON] було набуто у власність майно, що зазначено у позовних вимогах. Виходячи з того, що вказане спірне нерухоме та рухоме майно придбавалося сторонами по справі за спільні грошові кошти під час юридичного шлюбу, сторони вважають, що відповідно до положень ст.ст. 60, 61, 70 СК України це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Домовленості щодо добровільного розділу цього спірного майна також не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні первісний позов, з урахуванням поданої 12.03.2019 р. уточненої позовної заяви, підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на зустрічну позовну заяву. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнали частково з підстав, викладених у відзиві на первісну позовну заяву, а саме не заперечували, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами набуто гаражний бокс і автомобіль, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог просили відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені у ній, та надані докази. Від третьої особи [PERSON] будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду не надійшло. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вказав, що земельна ділянка, площею 0,1504 га, що знаходиться по [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , а тому не може бути об`єктом спільного майна подружжя. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] 16.09.2006 р. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660), - розірвано. Підставою для звернення до суду з первісними та зустрічними позовними вимогами стало те, що сторонами за час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти придбано певне рухоме та нерухоме майно. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , між сторонами не досягнуто, в зв`язку з чим сторони звернулися до суду. Правовідносини по позову регулюються Сімейним Кодексом України (далі за текстом СК України) та Цивільним Кодексом України(далі за текстом ЦК України). Вирішуючи по суті даний спір, який виник між сторонами, щодо поділу майна подружжя, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, через формулювання її ознак. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Якщо у відповідному документі (договорі купівлі-продажу, договорі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень) власником чи набувачем вказано, лише чоловіка, це ще не значить, що він є одноосібним власником майна. Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Встановлено, що за час спільного проживання сторонами (подружжям [PERSON] та [PERSON] набуто у власність наступне майно: - гаражний бокс номер [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 у місті Києві . Зазначене нерухоме майно придбано [PERSON] (Покупець) на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2011 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1002. При цьому, як вказано у п. 5 договору, чоловік Покупця у встановленому законом порядку надав свою згоду на купівлю вказаного в договорі гаражного боксу за гроші, що є спільною сумісною власністю подружжя. - автомобіль Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року, зареєстровано за [PERSON] ; - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 31.12.2013 року належить [PERSON] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВКВ 910565 від 01.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 831; - земельна ділянка, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183, зареєстрована за [PERSON] 14.12.2009 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №180750; - земельна ділянка, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184, зареєстрована за [PERSON] 14.12.2009 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №180713; - земельна ділянка, площею 0,1676 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484, зареєстрована за [PERSON] 17.04.2012 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначені обставини сторонами не заперечувались. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя; нормативно-правовий акт № 11 від 21.12.2007 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Вирішуючи питання про розподіл майна подружжя в натурі, суд враховує положення ст.71 СК України, а також встановлені у судовому засіданні обставини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України, згідно у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також встановлено, що за час спільного проживання сторонами (подружжям [PERSON] та [PERSON] набуто у власність наступне майно: - земельну ділянку, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 373; - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 374. Відповідач [PERSON] (за первісним позовом) заперечував щодо поділу зазначених земельних ділянок, вказуючи на те, що ним придбано дані земельні ділянки 21.05.2015 р. А тому, враховуючи дату фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з [PERSON] , а саме в листопаді 2014 р., що встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016 р. про розірвання шлюбу між сторонами, дані земельні ділянки придбані ним після фактичного припинення шлюбних відносин, таким чином, земельні ділянки не можуть бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягати поділу. Разом тим, з такими твердженнями [PERSON] суд не погоджується, виходячи з наступного. Так, згідно п. 6 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 373 та п. 6 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 374, вбачається, що дружина Покупця - [PERSON] , у встановленому законодавством порядку надала свою згоду на купівлю вказаних в цих договорах земельних ділянок за гроші, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та на укладення цих договорів на умовах на власний розсуд [PERSON] . Вказана згода оформлена у вигляді заяви. Справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В. 20 травня 2015 року за реєстровим № 372. Таким чином, заслухавши доводи сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що нерухоме та рухоме наступне майно, а саме: - гаражний бокс номер [NUMBER], що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Перемога», розташованому по провулку Лабораторному 9 у місті Києві ; - автомобіль Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183; - земельна ділянка, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184; - земельна ділянка, площею 0,1676 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484; - земельна ділянка, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельна ділянка, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338, набуте сторонами [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст.ст. 69, 70 СК України, вказане майно подружжя підлягає поділу в рівних частинах, а тому суд приходить до висновку про поділ вказаного майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Що стосується іншого майна та грошових коштів, суд зазначає наступне. Так, не об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін та об`єктом поділу - земельна ділянка, площею 0,1604 га, що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222485501:01:009:0317. Оскільки згідно Державного акту серії ЯМ №421410, вказана земельна діляна на праві власності зареєстрована за [PERSON] . Що стосується поділу двокімнатної квартири [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року. Із наданих [PERSON] доказів, на підтвердження дати придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м., вбачається, що 25.12.2003 року [PERSON] (інвестор - 2) укладено з ТОВ «ТОТЕМ» (інвестор -2) інвестиційний договір № 2512 - ГС, умовами якого передбачено, що [PERSON] зобов`язався забезпечити відповідне фінансування (інвестування) Об`єкту інвестування за рахунок грошових внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені даним Договором, а після завершення будівництва Будинку і вводу його в експлуатацію отримати Об`єкт інвестування у власність. Додатковою угодою № 1 від 27.12.2003 року до вказаного інвестиційного Договору, сторони за вказаним Договором змінили будівельну адресу Об`єкта інвестування на [ADDRESS] , дату введення в експлуатацію на IV квартал 2005 року та вартість Об`єкта інвестування на 192650 (сто дев`яносто дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 40 коп., п.1.3. Додаткової угоди до Договору. Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 534 від 22.08.2011 року присвоєно новозбудованому житловому будинку на [ADDRESS] (будівельна адреса ) у Солом`янському районі міста Києва - поштову адресу: [ADDRESS] ( п .1 вказаного розпорядження). Крім того, під час реєстрації Об`єкта інвестування КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», було змінено номер квартири з [ADDRESS] на кв. [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 4 від 14.02.2018, виданою ОСББ «МІЙ ЗАТИШОК». На підтвердження повної оплати об`єкта інвестування ТОВ «ТОТЕМ» (інвестор - 2) видано довідку про виконання [PERSON] умов інвестиційного договору від 30.12.2004 року, з якої вбачається, що останнім умови Інвестиційного договору від 25.12.2003 р. № 2512 - ГС та Додаткової угоди №1 від 27.12.2003 р., виконано в повному обсязі. Перерахування інвестиційних коштів на суму 192650,40 гривень відповідає вартості інвестованої квартири [ADDRESS] . ТОВ «ТОТЕМ» претензій до інвестора не має. Також суду надано копії квитанцій про оплату за квартиру [ADDRESS] , що підтверджують ту обставину, що розрахунок за спірну квартиру здійснено [PERSON] ще до реєстрації шлюбу. Відповідно до п.п.1-3 ч. 1 статті 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особистою власністю дружини, чоловіка є речі (майно), придбані нею (ним) за кошти, які належали їй (йому) особисто. Законодавець має на увазі кошти, які були набуті до шлюбу, або одержані під час шлюбу за реалізоване майно, яке належало подружжю до шлюбу, одержані за договором дарування, одержані в порядку спадкування. Таким чином, якщо один із подружжя під час шлюбу набуває певне майно за рахунок особистих коштів, то таке майно не може визнаватися спільним майном подружжя. В цьому випадку об`єкт роздільної власності подружжя лише змінює свою форму, тому що кошти, за рахунок яких майно було набуто, і сама річ мають однаковий правовий режим - режим роздільності. Це правило стосується як грошей, які були набуті одним із подружжя до шлюбу, так і тих, які були отримані одним із подружжя під час шлюбу - за договором дарування, внаслідок спадкування тощо. Тобто у цьому разі виникає право роздільної приватної власності подружжя, тобто має місце трансформація одного об`єкта цієї власності в інший. Однак, оскільки така трансформація сталася за час шлюбу, то відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України тягар доказування відсутності спільного майна подружжя лягає на того, хто оспорює це. Така особа має довести, що спірну річ вона придбала за кошти, що належать їй особисто. Наведені норми сімейного права і дата повного розрахунку за двокімнатну квартиру [ADDRESS] , вказують на те, що спірна квартира придбана до шлюбу, а саме до 16.09.2006 року і не може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та не підлягає поділу. Що стосується коштів, про які зазначає [PERSON] в своїх позовних вимогах, а саме: ПАТ «Державний ощадний банк України» -[NUMBER] - 5,00 дол. США; -[NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; -[NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; -[NUMBER] - 165 405, 26 дол. США. ПАТ «Приват Банк» -[NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -[NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 697,19 дол.США; -[NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; -[NUMBER] - 106 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; -[NUMBER] - 480 гривень 00 коп., та коштів, про які вказує [PERSON] в своїх зустрічних позовних вимогах, а саме в сумі 376 000 (триста сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року, на ім`я [PERSON] , та в сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] , наявність яких підтвердила остання в своєму відзиву на зустрічну позовну заяву, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету, або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах ВС від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 5.04.2018 у справі №404/1515/16-ц., від 27.02.2019 року у справі №755/4757/16-ц. Як уже зазначалось, ч. 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а тому майно, яке не перебуває у власності подружжя не може бути об`єктом права спільної сумісної власності та не підлягає поділу. Як вбачається з копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Печерського районного суду м. Києва, позивач посилається на те, що з листопада 2014 р. вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. При цьому, позивачем за первісним позовом [PERSON] надано суду відповіді з банків, датовані вереснем 2016 р., де вказано про рух коштів за період з 17.11.2015 р. по вересень 2016 р., тобто після фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, що також встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016 р. Крім цього, з наданих суду виписок про картковим рахункам, не можливо встановити з якого часу грошові кошти знаходилися на вказаних рахунках і який розмір так званих сімейних заощаджень. Будь-яких належних та допустимих доказів за первісним позовом [PERSON] не надано щодо знаходження на рахунках відповідача [PERSON] грошових коштів, які є спільним сумісним майном подружжя. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 69 СК України та період про рух коштів з 17.11.2015 р. по вересень 2016 р., вказаний у копіях відповідей з банківських установ, та дату з якої припинено шлюбні відносини, не можливо дійти висновку, що грошові кошти, про які вказано [PERSON] в своїх позовних вимогах, були спільними коштами подружжя [PERSON] та [PERSON] . У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач [PERSON] , посилається на договір на вклад «Заощадження» №013/1210 від 15.08.2006 року на суму 582 000 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі) гривень 00 коп. та на декларацію держслужбовця, де вказано, що станом 01.01.2006 року останній має власні заощадження на суму 239 600 (двісті тридцять дев`ять шістсот) гривень 00 коп. та в 2005 році отримав дохід у розмір 307 753 (триста сім тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні 00 коп., що в перерахунку на 16.09.2006 року, коли один долар США дорівнював 5 (п`ять) гривень 05 коп., сума власних заощаджень [PERSON] становила суму коштів, що знаходились на його банківських рахунках, які вказані в наданих позивачем [PERSON] відповідях із банківських установ. В свою чергу, [PERSON] у зустрічних позовних вимогах просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: - кошти в сумі 376 000 (триста сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року, на ім`я [PERSON] ; - кошти в сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину сімейних заощаджень у розмірі 255500 гривень 00 копійок. При цьому, згідно наданих довідок з банківських установ, встановлено відсутність залишків коштів на рахунках [PERSON] , що свідчить про те, що вказаних коштів у власності подружжя немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання грошових коштів спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , що підлягають поділу на загальних підставах. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Outcome: partial