Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Бердянського міськрайонного суду з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого, з урахуванням уточненої позовної заяви, посилалася на те, що вона на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу від 05.09.2013 року є власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0989 га, кадастровий №2310400000:09:015:0129, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Свердлова, 41. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частці вказаної земельної ділянки. Між попередніми власниками існувала угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою, але через те, що склад власників змінився, виконати угоду не вбачається можливим. Вона має намір на виділ своєї частки в натурі, але згоди про це з іншими співвласниками не досягнуто. Посилаючись на ст.88 ЗК України, ст.364 ЦК України просила виділити їй в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку відповідно до запропонованих судовим експертом варіантів виділу, визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку без зміни цільового призначення та припинити їй право спільної часткової власності. У вересні 2014 року відповідач [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, в якій зазначила, що вона є власником 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, кадастровий №2310400000:09:015:0129, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Свердлова, 41. Так само, як і первинний позивач, посилалася на існування угоди про порядок користування земельною ділянкою між попередніми співвласниками, яку не вбачається можливим виконати через те, що склад власників змінився. Тому просила виділити в натурі належну їй 1/4 частку земельної ділянки відповідно до запропонованих експертом варіантів виділу, визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку та припинити їй право спільної часткової власності. До початку розгляду справи по суті у листопаді 2014 року відповідач [PERSON] теж подав зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про виділ частки земельної ділянки, в обґрунтування якого зазначив, що 1/4 частка земельної ділянки площею 898 кв.м., що розташована за адресою:. м.Бердянськ, вул. Свердлова. 41 належить йому на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 13.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1609. Співвласниками земельної ділянки є відповідачі по справі: [PERSON] належить 1/2 частка, [PERSON] 1/4 частка. У 2009 році між попередніми співвласниками на підставі письмової угоди був встановлений порядок користування земельною ділянкою, тому у теперішніх співвласників, коли вони набули право власності, не виникло питань, якою саме частиною земельної ділянки кожен буде користуватися. Так, він фактично користується частиною земельної ділянки площею 224,5 кв.м., яка раніше належала його батькові, [PERSON], на якій він розпочав влаштування фундаменту під будівництво житлового будинку. [PERSON] користується тією частиною земельної ділянки, яка раніше належала [PERSON], на якій вона теж розпочала будівництво фундаменту. [PERSON] користується своєю 1/4 частиною земельної ділянки, яка належала [PERSON] Тому на сьогоднішній час земельна ділянка фактично поділена, що підтверджується схемою фактичного користування земельною ділянкою. Тому просив виділити йому в натурі в рахунок 1/4 частки земельної ділянки площею 898 кв.м. окрему цілу земельну ділянку площею 224,5 кв.м., припинити право спільної часткової власності між ним на іншими співвласниками на земельну ділянку та визнати за ним право власності на окрему земельну ділянку площею 224,5 кв.м. по ул. Свердлова, 41 в м.Бердянську. Після отримання судом висновку судової земельно-технічної експертизи №078/02-15 від 16.02.2015 року сторони уточнили свої позовні вимоги, зокрема, [PERSON] та [PERSON] просили виділити їм в натурі належні їм частки земельної ділянки згідно варіанту №3 судової експертизи, обґрунтувавши тим, що варіанти №1 та №2 не відповідають вимогам поставленого на експертизу запитання щодо улаштування проїзду на виділені ділянки, а експерт у цих варіантах запропонував влаштувати прохід шириною 1,50м., що виключає можливість нормального доступу до виділених ділянок, а варіант №4 навмисно надає перевагу земельній ділянці, що знаходиться попереду від вул. Свердлова за рахунок площі земельної ділянки, що знаходиться всередині. Відповідач [PERSON] остаточно визначився з позовними вимогами у зустрічному позові та просив здійснити виділ належної частки земельної ділянки за варіантом №4 висновку судової експертизи, оскільки вважає, що він відповідає існуючому порядку користування земельною ділянкою, на ділянці, що йому пропонується, знаходяться належні йому два металеві гаражі та розпочато будівництво фундаменту на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, встановлення сервітутів для відповідачів не перешкоджає йому користуватися земельною ділянкою, вхід та проїзд з вул. Свердлова зручний для доступу всіх співвласників. Після надання розяснення висновку експертизи судовим експертом [PERSON], який пояснив у судовому засіданні, що він може надати ще як мінімум чотири варіанти, помінявши місцями запропоновані земельні ділянки для виділу [PERSON] та [PERSON] Визначення ним в експертизі розташування земельних ділянок, а саме: від вул. Свердлова, спочатку для [PERSON], потім посередині [PERSON], потім [PERSON], він пояснив тим, що між попередніми співвласниками був визначений саме такий порядок, виконаний БТІ. При проведенні експертного дослідження ним не враховувалася наявність на земельній ділянці металевих гаражів, бо це тимчасові споруди, а також металеві палі, які не є спорудами. Якщо збільшити проїзд, то зменшиться корисна площа земельних ділянок, що виділяються. У травні 2015 року представником відповідача [PERSON] було подане клопотання про призначення по справі додаткової експертизи, яка була призначена тому ж судовому експерту, та запропоновано надати йому й інші варіанти, крім тих, що ним наведені у висновку первинної експертизи. Після отримання висновку додаткової земельно-технічної експертизи №088/07-15 від 10.07.2015 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] остаточно визначилися з своїми позовними вимогами та, зокрема, [PERSON] просила: припинити їй право спільної часткової власності на 1/4 частку земельної ділянки (номер запису про право власності: 2379828) та 1/4 частку земельної ділянки (номер запису про право власності: 2571277), що загалом становить 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, кадастровий номер 2310400000:09:015:0129, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Свердлова, 41; виділити їй в натурі 1/4 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, кадастровий номер 2310400000:09:015:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що є у спільній частковій власності, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Свердлова, земельна ділянка 41, відповідно до запропонованого експертом варіанту №3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи поділу, частину земельної ділянки площею 449,0 кв.м. яка складається з проходу у вигляді смуги шириною 1,75 м. і довжиною 32,19 м. та чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 23,19 м.; 16,70 м.; 23,91 м.; 16,10 м. (у додатку №3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи позначено блакитним кольором), із встановленням постійного, безоплатного сервітуту для можливості проїзду транспорту та прокладення інженерних мереж по ділянці для [PERSON] площею 56,3 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75 м. за довжиною земельної ділянки 32,19 м. (у Додатку №3 Висновку позначено жовтою сіткою та цифрою) та визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку без зміни цільового призначення. Аналогічні вимоги заявила до суду й [PERSON] у зустрічній позовній заяві (уточненій): просила припинити їй право спільної часткової власності на 1/4 частку земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, кадастровий номер 2310400000:09:015:0129, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Свердлова, земельна ділянка 41; виділити їй в натурі 1/4 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, кадастровий номер 2310400000:09:015:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що є у спільній частковій власності, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Свердлова, земельна ділянка 41, відповідно до запропонованого експертом варіанту №3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи поділу, частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. у вигляді чотирикутника за годинниковою стрілкою 16,32 м.; 13,96 м.; 16,32 м.; 13,55 м. (у додатку №3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи поділу позначено світло-зеленим кольором), із встановленням постійного, безоплатного сервітуту для можливості проїзду транспорту та прокладення інженерних мереж по ділянці для [PERSON] і [PERSON] площею 28,6 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75 м. за довжиною земельної ділянки 16,32 м. (у Додатку №3 Висновку позначено жовтим штрихуванням та цифрою) та визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку без зміни цільового призначення. Відповідач [PERSON] свої позовні вимоги більше не змінював. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] підтримали останню уточнену позовну заяву, пояснили по її суті, просили задовольнити, визнавши при цьому зустрічний позов [PERSON] повністю, а зустрічний позов [PERSON] частково. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали свій позов, визнали позов [PERSON] повністю та зустрічний позов [PERSON] частково. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] наполягала на задоволенні позову [PERSON] за четвертим варіантом первинної судової експертизи, додатково пояснивши, що його влаштує навіть будь-який варіант, але за первинною експертизою, позов [PERSON] та [PERSON] у звязку з цим визнала частково. Заслухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини по справі та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, яка розташована за адресою: вул. Свердлова, 41 в м.Бердянську Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При цьому позивачу [PERSON] на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу, обидва від 05.09.20143 року, посвідчених приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованих в реєстрі відповідно за №1282, №1284, належить 1/2 частка вказаної земельної ділянки. Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.04.2010 року, реєстровий №3-532, на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка вказаної земельної ділянки, так само як і відповідачу [PERSON] - 1/4 частка згідно договору дарування від 13.12.2013 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копіями договору дарування від 05.09.2013р., договору дарування від 13.12.2013 року. За ст. 181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об"єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України. Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст.364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно. У судовому засіданні встановлено, що на момент набуття права спільної часткової власності сторонами по справі та таке вбачається, зокрема, з договорів дарування від 05.09.2015 року щодо отримання у власність частки земельної ділянки [PERSON] (пункт 3.6), та договору дарування від 13.12.2013 року щодо отримання у власність [PERSON] (п.6 б), земельна ділянка, 1/4 частка якої є предметом договору, є вільною від забудови, на земельній ділянці відсутні будівлі та споруди (в тому числі недобудовані чи такі, що зведені самовільно). Проведеними по справі первинною судовою земельно-технічною експертизою №078/02-15 від 16.02.2015 року та повторною №088/07-15 від 10.07.2015 року судовим експертом фактично надано 8 варіантів виділу належних співвласникам часток у праві спільної часткової власності. Згідно висновку експертизи, її описової частини, досліджувана земельна ділянка являє собою чотирикутник розмірами в плані, починаючи з вул. Свердлова за годинниковою стрілкою: 15,30 м.; 56,10 м.; 16,70 м.; 56,10 м. Умовою поділу земельної ділянки є технічна можливість будівництва житлових будинків на окремих частках ділянки для всіх співвласників з додержанням діючих містобудівних норм (будівельних, протипожежних, санітарних). Експерт досліджував можливість розміщення трьох окремих будинків на трьох частинах спірної земельної ділянки, а саме встановлював конфігурацію і площі частин ділянок, на яких можливе взаємне розташування будинків нормативно допустимого рівню комфортності та з урахуванням вимог ДБН. При цьому, ідеальним часткам співвласників у праві власності відповідають частини ділянки площами: [PERSON] 449,0 кв.м. (= 898,0 х 1/2), [PERSON] 224,5 кв.м. (= 898,0 х 1/4), [PERSON] 224,5 кв.м. (= 898,0 х 1/4). Дослідженням було встановлено наявність мереж водопостачання, газопостачання та електропостачання вздовж вул. Свердлова. Також встановлено наявність мережі каналізації, яка проходить через спірну ділянку вздовж межі домоволодіння № 39 в напрямку вул. Лієпайська. З наданих судовим експертом у первинній судовій земельно-технічній експертизі №078/02-15 від 16.02.2015 року 4-х варіантах виділу в натурі належних співвласникам часток з урахуванням технічної можливості для влаштування проходу та проїзду на виділені земельні ділянки вбачається, що ним запропоновані суду варіанти, за якими співвласнику [PERSON] пропонувалася за всіма варіантами земельна ділянка площею 224,5 кв.м. від вул. Свердлова, посередині [PERSON] площею 224,5 кв.м. та вглибині двору [PERSON] площею 449,0 кв.м. зі встановленням сервітутів для проходу, крім першого варіанту. Згідно висновків додаткової судової експертизи №088/07-15 від 10.07.2015 року, експертом фактично надані ті ж самі варіанти, тільки із зміною місця розташування земельних ділянок, які пропонувалися для [PERSON] та [PERSON], між якими і виник у суді спір, оскільки кожний з них бажає виділу саме йому частини земельної ділянки, яка розташована від вул. Свердлова. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги і виділ земельної ділянки в натурі саме за варіантом №3 первинної експертизи посилалася на наявність письмової угоди, яка існувала між попередніми співвласниками та початок будівельних робіт [PERSON] відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт, поданої у січні 2015 року, втім не виключала можливість і погоджувалася з будь-яким варіантом виділу, проте лише за первинною експертизою. Відповідач [PERSON] та її представник, а також представники позивача [PERSON] заперечували проти такого виділу, посилаючись на те, що [PERSON], отримавши земельну ділянку, яка розташована від вул. Свердлова, при своїй позиції, яку він зараз займає, перешкоджатиме їм у користуванні їхніми ділянками, оскільки всі мережі водопостачання, газопостачання та електропостачання проходять саме вздовж вул. Свердлова та взагалі може закрити їм прохід на свої ділянки. Крім цього, [PERSON], не дочекавшись рішення по справі, вніс неправдиві дані до декларації та почав будівництво фундаменту, проте декларація згодом була скасована, тому суд не повинен враховувати дану обставину. Суд звертає увагу, що, дійсно, в матеріалах справи є письмова угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності за адресою: м.Бердянськ, вул. Свердлова, 41 від 16.07.2009 року (а.с.91) зі схемою (а.с.94), яка була укладена між [PERSON] (1/2 частка), [PERSON] (1/4 частка) та [PERSON] (1/4 частка), відповідно до якої співвласники погодили такий порядок користування: [PERSON] 0,0396 га з належної їй частки, на схемі позначена літерою «А» у формі прямокутника, [PERSON] 0,0198 га з належної їй частки у спільній власності, позначеній на схемі літерою «Б», що має форму прямокутника; [PERSON] 0,0198 га з належної йому частки у спільній власності, позначеній на схемі літерою «Б», що має форму прямокутника, та частину земельної ділянки спільного користування, що слугує для загального проходу та окремого доступу для кожної частини земельної ділянки площею 0,0105 га з належної кожному із співвласників частки у спільному майні, позначену на схемі літерою «В», що має форму прямокутника. Тобто, з даної угоди та схеми до неї ніяк не випливає, що батькові відповідача [PERSON] надавалася в користування частина земельної ділянка, що межувала саме з вул. Свердлова, бо, як видно зі схеми до угоди, попередні співвласники [PERSON] та [PERSON] якраз користувалися частиною земельної ділянки спільно, лише умовно розділивши її штриховкою на схемі по 1/4 своїй частці, проте без конкретного визначення місця розташування на ній своєї частки, про що свідчить і єдина літера «Б». Те, що сам відповідач долучив до свого позову копію цієї схеми розділу, проте власноруч визначив на ній місце розташування належних попереднім співвласникам часток земельної ділянки, не може бути взято судом до уваги та спростовує його твердження, що батько, який подарував йому свою частку, користувався саме в такому порядку, оскільки фактично було нічим користуватися, бо земельна ділянка, призначена для будівництва житлового будинку, була вільною від будь-яких будівель і споруд до укладення цивільно-правових угод щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).\~\~ Згідно з правилами ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки (ч. 2 ст. 402 ЦК України). Таким чином, право земельного сервітуту по суті є можливістю обмеженого використання чужої земельної ділянки (ділянок) в певних цілях. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 100 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 402 ЦК України спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови. Вирішуючи питання щодо вибору варіанту за експертизою, за яким слід здійснити виділ належних співвласникам часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, суд враховує та визнає встановленим, що на час прийняття судом рішення земельна ділянка є вільною від забудови: наявність самовільно встановлених [PERSON] двох металевих гаражів та забиття ним металевих стовпчиків по визначеному ним власноруч периметру належної йому у праві спільної часткової власності частки земельної ділянки, не може бути прийнято судом до уваги як фактичне користування з урахуванням угоди про порядок користування ділянкою між попередніми співвласниками, оскільки гаражі це тимчасові споруди, а металеві стовпчики ним встановлені так само самовільно, бо декларація про початок виконання будівельних робіт, на яку він посилається, була пізніше скасована через подання ним неправдивих даних (нібито надання управлінням містобудування та архітектури виконкому Бердянської міської ради містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорту), до того ж ці стовпчики не є фундаментом, як він зазначає в своєму позові та не відносяться до будь-яких господарських споруд. А за угодою від 16.07.2009 року щодо порядку користування земельною ділянкою попередніми співвласниками батькові [PERSON] конкретно не виділялася в користування частина земельної ділянки від вул. Свердлова, як помилково вважає відповідач, бо фактично 1/2 частиною земельної ділянки попередні співвласниками ([PERSON], [PERSON]М.), яким належало по 1/4 частці, користувалися нею спільно. Крім цього, суд враховує, що відповідач [PERSON], діючи недобросовісно, в період, коли спір знаходиться на розгляді в Бердянському міськрайонному суді, не дочекавшись рішення по справі, фактично сам своїми діями, замість суду, поділив земельну ділянку, захопивши собі частину, яку вподобав. У звязку з цим інші співвласники мають обґрунтовані побоювання, що він перешкоджатиме їм належним чином користуватися своїми ділянками, якщо суд задовольнить його позов. Обов'язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба в користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом. Оскільки земельна ділянка має прямокутну форму та значну протяжність вглиб двору, тому, на переконання суду, для задоволення потреб, як то можливості здійснення будівництва, а потім і обслуговування житлових будинків, проїзду транспорту, прокладення інженерних комунікацій тощо, двох співвласників, місце розташування земельних ділянок яких буде виділено далі від вул. Свердлова, в інший спосіб, ніж встановлення сервітутів, немає можливості. Крім цього, суд враховує в даному випадку й угоду між попередніми співвласниками від 16.07.2009 року, які також визначали сервітут лінійними розмірами 3,3 м. та 31,9 м. площею 0,0105 га та місце розташування земельної ділянки співвласника, якій належала 1/2 частка, а наразі [PERSON] Тому, з урахуванням наведених вище обставин, суд вважає за необхідне і доцільне, здійснити виділ часток співвласників у праві спільної часткової власності на земельну ділянку в натурі саме за варіантом №3 додаткової судової земельно-технічної експертизи, відповідно до якого: співвласнику [PERSON] з ділянки площею 898,0 кв.м. виділити в натурі частину земельної ділянки площею 449,0 кв.м., яка складається з проходу у вигляді смуги шириною 1,75 м. і довжиною 32,19 м. та чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 23,91 м.; 16,70 м.; 23,91 м.; 16,10 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено блакитним кольором). Для можливості проїзду, по ділянці [PERSON] встановити сервітут для [PERSON] площею 56,3 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75 м. за довжиною ділянки 32,19 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено жовтою сіткою та цифрою). Співвласнику [PERSON] з ділянки площею 898,0 кв.м. виділити в натурі частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. у вигляді чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 15,87 м.; 14,35 м.; 15,87 м.; 13,96 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено рожевим кольором). Для можливості проїзду, по ділянці [PERSON] встановити сервітут для [PERSON] площею 27,8 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75 м. за довжиною ділянки 15,87 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено жовтою сіткою та цифрою 3). Співвласнику [PERSON] з ділянки площею 898,0 кв.м. виділити в натурі частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. у вигляді чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 16,32 м.; 13,96 м.; 16,32 м.; 13,55 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено світло-зеленим кольором). Для можливості проїзду, по ділянці [PERSON] встановити сервітут для [PERSON] і [PERSON] площею 28,6 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75 м. за довжиною ділянки 16,32 м. (у Додатку № 3 Висновку позначено жовтим штрихуванням та цифрою 2). Даний варіант є таким, що відповідає інтересам співвласників, враховує технічну можливість для влаштування проїзду на виділені земельні ділянки завширшки 3,5 метрів, що є важливим, оскільки на ділянках планується будівництво нових житлових будинків. Щодо варіантів №1 та №2, як в першій так і в додатковій експертизах, то вони передбачають лише влаштування проходу у вигляді смуги шириною 1,50 м., якого, безперечно, є недостатнім для здійснення майбутнього будівництва на земельних ділянках та проїзду у звязку з цим техніки з будівельними матеріалами. Щодо варіанту №4, то, на переконання суду, в обох експертизах він надає перевагу одному співвласнику, який отримає земельну ділянку від вул.. Свердлова, яка не має ніяких обмежень та має форму чотирикутника. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю щодо виділу їй належної частки, та на підставі ст..364 ЦК України підлягають задоволенню і вимоги щодо припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на виділену земельну ділянку, як і зустрічний позов [PERSON] з тих же підстав. Щодо вимог [PERSON], то їх слід задовольнити частково, оскільки суд вирішив здійснити виділ за іншим варіантом експертизи, ніж просив позивач, щодо інших вимог щодо припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на окрему цілу земельну ділянку, то їх слід задовольнити повністю. Враховуючи, що сторони по справі заявили зустрічні аналогічні позовні вимоги один до одного та не просили у звязку з цим відшкодувати їм судові витрати, їх слід віднести за рахунок сторін. На підставі викладеного,

Outcome: partial