Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

23.06.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким здійснити усиновлення [PERSON], [INFO], заявником та зобов'язати відділ ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ внести відповідні зміни до актового запису про народження усиновлюваної дитини. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що вони з матір'ю дитини про усиновлення якої йдеться, [PERSON], перебувають у шлюбі з липня 2010 року, та від такого шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. За час сумісного проживання подружжя заявник щиро полюбив [PERSON] як дитину, ставиться до нього як до рідного сина, на що [PERSON] відповіщає щирою взаємністю та вважає заявника своїм батьком. Також заявник вказував на те, що біологічний батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та склав про таке відповідну заяву, що була посвідчена нотаріально, натомість заявник згідно пройденого ним медичного огляду, інших наданих суду довідок про психологічний та майновий стан вважає себе таким, що може бути усиновлювачем дитини, забезпечити її гідне утримання, виховання та розвиток, а за такого заявник просив суд задовольнити заявлені вимоги. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. В судовому засіданні заявник заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, зазначаючи при цьому, що він усвідомлює та приймає на себе відповідальність за усиновлення дитини та повністю розуміє значення своїх дій та можливі наслідки, перешкод для усиновлення він не має та освідомлений про стан здоров'я дитини. Представник заінтересованої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні вважала заяву обґрунтованою та проти її задоволення не заперечувала. Представник біологічного батька дитини [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити посилаючись на згоду батька. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України, Міжнародною Конвенцією ООН „Про права дитини", Законом України „Про охорону дитинства". Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2010 року, свідоцтво про шлюб [NUMBER], та від вказаного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження - [NUMBER]. Згідно витягу з реєстру №183-09092013/51999 Управління інформаційно - аналітичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області на території України станом на 09.09.2013 року гр. [PERSON], [INFO], уродженець м. Одеси, Одеської області, засудженим (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку про стан здоров'я, виданого КУ «Міська лікарня №8» від 16.09.2013 року, медичної довідки №003245 від 09.09.2013 року, Медичної довідки серії 10 ААГ №553906 від 29.08.2013 року та відповіді КУ «Міський психіатричний диспансер» на запит служби у справах дітей КРА ОМР від 25.08.2013 року , [PERSON] [INFO] протипоказань до усиновлення немає. Заявник разом з [PERSON], матір'ю дитини про усиновлення якої йдеться, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], року та відповідно до акту обстеження житлових умов від 13.06.2014 року вказана квартира перебуває у доброму технічному стані та в ній є всі належні для проживання та розвитку дітей умови (квартира належить матері заявниці). Згідно довідки про доходи [PERSON] №02/06 від 02.06.2014 року, суд доходить переконання про достатність статків усиновлювача для забезпечення потреб дитини та її повноцінного розвитку. [PERSON] народився [INFO], та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2014 року (видане повторно) його батьками є [PERSON], який 24.12.2012 року склав заяву про те, що він надає згоду на усиновлення громадянином [PERSON] малолітнього [PERSON], [INFO], та вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом ОМНО Таранською А.М., та [PERSON], яка 17.09.2013 року склала заяву, відповідно до змісту якої надала згоду на усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON], [INFO], та вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В. За змістом вказаних заяв біологічним батьками дитини наслідки усиновлення дитини відомі та зрозумілі. Відповідно до висновку про стан здоров'я дитини від 29.08.2013 року, виданого головним лікарем КУ «Дитяча міська поліклініка №6, малолітній [PERSON] [INFO] здоровий, протипоказань до усиновлення не має. Заявник зі станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення ознайомлений та усвідомлює всю відповідальність прийнятого ним рішення про усиновлення дитини. Згідно наданих суду пояснень у громадянина [PERSON] з малолітнім [PERSON], [INFO] склалися теплі родинні відносини, дитина вважає його рідним батьком та про процедуру усиновлення не знає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 218 СК України виключає потребу запитувати згоду дитини на усиновлення. Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 27 ДСК-О від 25.06.2014 року про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] заявником вбачається, що усиновлення малолітнього заявником є доцільним, відповідає інтересам дитини та проводиться на її користь. Враховуючи пояснення сторін, висновки, надані в матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заявника та надати згоду на усиновлення, малолітньої дитини. При винесенні рішення суд бере до уваги, що відповідно до Конституції України ст. 52 діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує, вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Суд враховує також той факт, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України та відповідно до закону. Як передбачено ст. 3 Конвенціі «Про права дитини» ( Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91 ) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення малолітньої дитини, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявниками підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу України передбачено право усиновлювача на зміну відомостей про місце народження та дату народження дитини, а також зміну прізвища, імені та по батькові особи яка усиновлена. Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Враховуючи наведене, а також інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника та дозволити йому усиновити малолітнього [PERSON], [INFO].

Outcome: approved