Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до приватного підприємства Агроекологія, третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про розірвання договору оренди землі. З позову [PERSON] вбачається, що 14 лютого 2015 року помер [PERSON] батько позивача, після смерті якого [PERSON] прийняла спадщину успадкувавши належне йому майно в тому числі і земельну ділянку площею 4.59 га. кадастровий № 5321386000:00:032:0015, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і на даний час позивач являється власником вищезазначеної земельної ділянки. При житті 16.01.2008 року [PERSON] уклав з приватним підприємством Агроекологія, договір оренди землі строком на 25 років, щодо оренди земельної ділянки, яка належала йому на підставі державного акту серії ІІІ-ПЛ № 051663. Відповідно до п.40 договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов, або розірвання договору. На даний час позивач має намір самостійно обробляти успадковану земельну ділянку у звязку з чим 29.02.2016 року направила лист приватному підприємству Аргоекологія про розірвання договору оренди землі, відповіді від відповідача не надійшло, але під час розмови з керівництвом підприємства в усній формі їй було відмовлено в розірванні договору оренди землі. За вищезазначених обставин позивач звернулася з позовом до суду в якому просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4.59 га., кадастровий № 5321386000:00:032:0015, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП Центру ДЗК при Держкомземі України про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2009 року за № 040955500018 та стягнути судовий збір. В судове засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявились надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача приватного підприємства Агроекологія в судові засідання 10.06.2016 року та 28.02.2017 року не зявивсь, належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, третя особа представник відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання, осіб які беруть участь у справ, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до приватного підприємства Агроекологія, третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 16.01.2008 року між приватним підприємством Агроекологія та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № 5321386000:00:032:0015,загальною площею 4,59 га,яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області строком на двадцять пять років, який 04.02.2009 року зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040955500018 (а.с.11-12). [PERSON] народилася 28.06.1967 року в селі Ставкове Зіньківського району Полтавської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.4-6), 14.02.2015 року помер її батько [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 07.06.1987 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.6). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2016 року [PERSON] вбачається, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] і є власником земельної ділянки площею 4,59 га., кадастровий № 5321386000:00:032:0015, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 051663 (а.с.7), що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2016 року( а.с.10). Згідно\~ст.18 Закону України «Про оренду землі»\~та ч.2\~ст.125 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.\~Стаття 20 Закону України «Про оренду землі»\~зазначає, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ст.32 Закону України «Про оренду землі»\~перехід права\~\~власності\~\~на\~\~\~\~ орендовану\~\~земельну ділянку до іншої особи,\~\~а також реорганізація юридичної особи-орендаря не\~\~ є підставою\~\~\~для\~\~\~\~ зміни\~\~\~умов або розірвання договору,\~\~якщо інше не передбачено договором оренди землі. З часу прийняття спадщини після cмерті [PERSON] з 17.02.2016 року позивач [PERSON]стала стороною спірного договору оренди землі, а саме орендодавцем. До того ж, відповідно до п. 40 договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Тобто вказаний пункт договору передбачає диспозитивність, тобто розірвання договору або зміна його умов. Відповідно до ст.31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється у разі смерті фізичної особи - орендаря. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі [PERSON] Девелопментс ЛТД проти Ірландії та у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушено. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] 29.02.2016 року надіслала приватному підприємству Агроекологія заяву про дострокове розірвання договору оренди землі. За п.39 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, а згідно п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Відповідно до п.38 договору дія договору припиняється: - шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищенням, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі підлягають до задоволення. Що стосується судових витрат то відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, документально підтверджених. На підстав викладено та

Outcome: approved