Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме : квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Згідно будинкової книги в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до акту відповідач в даній квартирі не проживає з 2015 року. Реєстрація відповідача в даній квартирі тягне додаткові витрати на її утримання та створює незручності у здійсненні нею права власності на належне їй нерухоме майно. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме : квартирою [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заявупро розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Беручи до уваги заяву клопотання позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивачка позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується витягом про державну реєстрацію прав №31882362 виданого 02 листопада 2011 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого 02 листопада 2011 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об"ектів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №72726345 виданого 10.11.2016 року (а.с.10-11,24-25). Як свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 27.10.2011 року, позивач 27.10.2011 року зареєсирувала шлюб із [PERSON], після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 8). Згідно будинкової книги в квартирі [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.12-16). Реєстрація відповідача [PERSON] в даній квартирі тягне додаткові витрати на її утримання та створює незручності у здійсненні позивачем права власності на належне їй нерухоме майно Згідно акту від 03 листопада 2016 року за №82 відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає з 2015 року, що підтвердили свідки (а.с.18). Права власника житлового будинку, квартири визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.316 ч.1 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні доведено і підтверджено належними доказами обставини, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved