Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

01 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення заочного Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх в розмірі до ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду від 11.10.2011 року, є меншим, ніж встановлений законом прожиточний мінімум для дитини відповідного віку та не є достатнім для утримання дитини. Зазначила, що дитина перебуває повністю на її утриманні. Працює швачкою у ФОП [PERSON] та її заробітна плата складає 3733,00 грн., тобто на рівні мінімальної. З такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач в змозі сплачувати аліменти, є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні у відповідача не має. Також зазначила, що з часу винесення судом рішення значно зросли комунальні послуги, які позивач також сплачує самостійно. Позивач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явилась,\~про час\~та місце\~слухання справи\~була повідомлена\~своєчасно та\~належним чином,\~надала до\~суду заяву,\~в якій\~просить слухати\~справу без\~її участі,\~позов підтримує\~у повному\~обсязі, просить його задовольнити, у разі не явки відповідача до суду, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 02 жовтня 2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 22 листопада 2018 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року по 03.11.2010 року і є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 17.01.2009 року (а.с.10-12). Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~500\~грн.,\~щомісяця,\~починаючи стягнення\~з \~\~10\~травня 2011\~р.\~до повноліття\~дитини (а.с.13-14). Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 15). Згідно відповіді Немишлянського районного військового комісаріату від 28.12.2018 року № 3/3200 - громадянин [PERSON] , [INFO] , наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 10.02.2017 №21 був прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та призначений на посаду командира мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини польова пошта [NUMBER] військової частини [NUMBER] . 13.02.2017 року Немишлянським РВК був виключений з військового обліку та направлений до військової частини польова пошта [NUMBER] для проходження військової служби. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов*язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років станом на день розгляду справи становить 2027 гpивень, тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину має складати 1015,00 грн. (50%). З грудня 2019 року він вже буде складати 2218 гpивень, тобто на одну дитину 50% - 1109,00 гривень. Тоді, як на сьогодні відповідачем сплачуються аліменти на дитину всього 500 грн., що значно менше від мінімальної суми аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов*язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги що відбулися зміни у законодавстві, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сума у 500 грн. на місяць, дуже швидко знецінилася та не покриває витрат на дочку і є зовсім недостатньою для її утримання. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів на дитину підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved