Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] ,що діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить : 1. Визнати незаконними дії Люботинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220), а саме реєстрацію заяви [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), матері дитини [PERSON] , [INFO] , про зарахування дитини до Люботинського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220), як скарги стосовно відмови у прийнятті документів на зарахування дитини до ДНЗ; 2. Визнати незаконними дії Люботинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220), а сам відмову у зарахуванні [PERSON] , [INFO] народження до Люботинської дошкільного навчального закладу (ясла-садок) Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220); 3. Зобов`язати Люботинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220) зарахувати [PERSON] , [INFO] Люботинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 24334220), про що видати відповідний наказ.\~ Позов обґрунтований тим, що позивач у серпні 2019 року звернулась до Люботинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №2 Люботинської міської ради Харківської області (далі- ДНЗ), а саме: 01.08.2019, 06.08.2019 особисті прийоми у завідувача [PERSON] , під час яких їй було відмовлено усно у зарахуванні дитини [PERSON] до ДНЗ, внаслідок чого позивачем було надіслано заяву із додатками за допомогою поштового відправлення, яка надійшла до ДНЗ -15.08.2019. До заяви долучено медичну довідку про стан здоров`я дитини, довідку дільничного лікаря про епідеміологічне оточення та копію свідоцтва про народження. Позивачем наголошено, що медична довідка про стан здоров`я дитини з висновком лікаря, що дитина може відвідувати ДНЗ видана повноважним на це суб`єктом лікарем відповідного лікувального закладу, та у свою чергу не потребує\~ додаткового розгляду керівника закладу освіти. Більше того, лікар-педіатр [PERSON] та дільнична педіатрична сестра [PERSON] не були притягнуті до дисциплінарної відповідальності щодо видачі довідки [PERSON] від 23.07.2019. 23.08.2019, завідувачем ДНЗ [PERSON] надана відповідь про відмову про зарахування [PERSON] до ДНЗ. Заява подана позивачем за допомогою поштового відправлення була зареєстрована у ДНЗ не як заява, а як скарга стосовно відмови у прийнятті документів на зарахування дитини до ДНЗ. Крім того, завідувач ДНЗ, [PERSON] мотивувала свою відмову викладену у листі до [PERSON] , відсутністю інформації про наявність щеплень, які є обов`язковими згідно з календарем щеплень, посилаючись на Закон України\~ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Листа МОЗ України та МОН України від 06.09.2018 № 05.2-11/23530/1/9-537 «Щодо напруженої епідемічної ситуації», згідно з положеннями яких: «дітям, які не отримали профілактичних щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється». Позивач зазначає, що вказівка завідувача на вищезазначені нормативно-правові акти не є достатніми підставами для порушення норм, що регулюють суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права,\~ а також компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти, зокрема таких як\~ Положення про ДНЗ № 305 від 12.03.2003 затверджений постановою КМУ, спеціальні закони: ЗУ «Про освіту» та ЗУ « Про дошкільну освіту». У відзиві на позовну заяву, представник відповідача, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що по-перше, звернення [PERSON] від 07.08.2019, що надійшло до ДНЗ 15.08.2019, зареєстровано як заяву, а не як скаргу у журналі реєстрації пропозицій, заяв, і скарг громадян № 07-13. По-друге, відмова завідувача ДНЗ [PERSON] мотивована відсутністю профілактичних щеплень, вимога щодо проведень яких, передбачена ст. 15 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Листом МОЗ України та МОН України від 06.09.2018 № 05.2-11/23530/1/9-537 «Щодо напруженої епідемічної ситуації». Довідка видана [PERSON] , лікарем [PERSON] від 23.07.2019 не містить інформації про проведені профілактичні щеплення дитині згідно з календарем щеплень,\~ що у свою чергу суперечить вимогам законодавства. По-третє, непритягнення лікаря-педіатра [PERSON] та дільничної медсестри\~ [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за видачу довідки [PERSON] від 23.07.2019 не свідчить про правомірність дій, та спростовується листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Люботинської міської ради Харківської області від 21.08.2019 №03-34/725, яким підтверджено, що вищезазначена довідка видана з порушенням лікарем статті 15 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимог Листа МОЗ України та МОН України від 06.09.2018 № 05.2-11/23530/1/9-537 «Щодо напруженої епідемічної ситуації». Факт порушення медпрацівниками вимог законодавства не заперечується позивачем. Крім того, доводи позивача, що базуються на копії пояснювальної записки лікаря-педіатра, з інформацією про результати медичного огляду дитини та стан її здоров`я, про фізичну здатність (можливість) дитини до виконання певних дій та навантажень, не є достатнім доказом, на думку представника відповідача, у розумінні ст. 80 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю повноважень у лікаря на видачу пояснювальних записок, діяльність яких регламентується Примірним положенням МОЗ про лікаря-педіатра дільничного від 29.11.2002 № 434. Також, відповідач свою відмову вважає правомірною, адже відповідно до положень Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого наказом МОЗ України від 29.11.2002 року № 434, у [PERSON] відсутні правові підстави для зарахування до ДНЗ, з огляду на відсутність висновку лікарсько-консультативної комісії, висновок якої є обов`язковим у випадках, коли батьки дітей відмовились від щеплень. У відповіді на відзив, крім доводів викладених у позові, позивач наголосила на виконання нею вимог закону щодо подання визначеного переліку документів, який є вичерпним, та у свою достатню правову підставу зарахування дитини до ДНЗ, з урахуванням чинного законодавства. З приводу посилання представника відповідача на ст. 15 ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб», позивач вказує на неврахування відповідачем, оскільки частина на яку вона посилається стосується відвідування, а не зарахування дитини. Окрім того, позивач акцентує увагу, що Наказ МОЗ № 434 від 29.11.2002 не є нормативно-правовим актом, що не пройшов реєстрацію у Міністерстві юстиції, тому його використання у розрізі даного питання є недоцільним. Більше того, в частині доводів щодо обов`язковості висновку Лікарсько-консультативної комісії, вважає їх неприйнятними, оскільки до компетенції таких комісій входять інша низка функцій, яка не стосується зарахування здорових дітей до ДНЗ. В судовому засіданні, представник позивача підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні поясненням, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Позивач пояснила, що має старшу дитину, яка відвідувала даний ДНЗ кілька років тому, не маючи картки щеплень, була без проблем зарахована до ДНЗ та допущена до його відвідування. В судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] заперечувала проти вимог позивача, навівши доводи аналогічні доводам, викладеним\~ у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача, [PERSON] , у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що нею було зареєстровано заяву [PERSON] як скаргу, у зв`язку з наявністю скарги на неї, поданої позивачем раніше. Стосовно відмови у зарахуванні у ДНЗ, завідувач\~ вказала, що діяла правомірно відповідно до вимог чинного законодавства та рекомендацій МОН та МОЗ. Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. 01.08.2019 та 06.08.2019 було здійснено особистий прийом матері [PERSON] \~\~\~ [PERSON] , під час якого, завідувачем ДНЗ було відмовлено у прийнятті дитини до закладу. 15.08.2019 до ДНЗ надійшла заява від [PERSON] про зарахування, до якої були додані документи, які передбачені чинним законодавством. 23.08.2019, завідувачем [PERSON] було надано відповідь, у якій було розяснено причини незарахування [PERSON] до ДНЗ. Водночас, з урахування того, що ДНЗ керується у своїй діяльності Положенням про дошкільний навчальний заклад від 12.02.2003 № 305, проте дане Положення та інші нормативно- правові акти, що регулюють суспільні відносини у сфері освіти не встановлюють порядок реєстрації заяв про прийняття до ДНЗ, порядку їх розгляду та рішення за результатами розгляду, вищевказане не може свідчити про незаконність дій завідувача [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про захист від інфекційних хвороб» прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Аналізуючи вказані норму, суд приходить до висновку, що наявність картки щеплень має значення при вирішенні питання видачі довідки про стан здоров`я дитини, тобто дана обставина має враховуватись та оцінюватись саме на цій стадії лікарем,\~ який розглядає дане питання. Стаття 53 Конституції України встановлює, що\~ кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Крім того, право дитини на освіту гарантоване пунктом a частини 1 статті 28 Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, згідно якої держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема вводять безплатну й обов`язкову початкову освіту. Дана Конвенція ратифікована Постановою Верховнї Ради № 789-XII від 27.02.1991. Згідно з статтею 1 Закону України «Про дошкільну освіту», законодавство України про дошкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України "Про освіту", цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 6 Положення про дошкільний навчальний заклад, затверджений постановою КМУ\~ №305 від 20.03.2002 визначено, що прийом\~\~ дітей\~\~ до\~\~ дошкільного\~\~ навчального\~\~\~ закладу\~ здійснюється\~ керівником\~ протягом\~ календарного\~ року на підставі заяви батьків або\~\~ осіб,\~ які їх замінюють,\~ медичної довідки про стан\~\~ здоров`я\~\~ дитини\~\~ з\~ висновком\~ лікаря,\~ що\~ дитина\~ може відвідувати\~ дошкільний\~ навчальний\~ заклад,\~ довідки\~ дільничного лікаря\~ про\~ епідеміологічне\~ оточення,\~ свідоцтва про народження. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано формальні вимоги Положення, нею були надіслані усі документи, визначені у переліку, що підтверджується описом поштового відправлення, а також не заперечується представниками відповідача. Згідно з статтею 1 Закону України «Про дошкільну освіту», законодавство України про дошкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України "Про освіту", цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунком 2 Положення про ДНЗ № 305, визначено, дошкільний навчальний заклад у своїй діяльності\~ керується Конституцією\~\~ України ,\~ Законами\~ України\~ "Про освіту",\~ "Про дошкільну освіту",\~ іншими законодавчими\~\~ актами,\~\~ актами\~\~ Президента\~\~ України,\~ Кабінету Міністрів,\~ наказами\~ МОН,\~ інших\~ центральних\~ органів виконавчої влади,\~ рішеннями\~ місцевих\~ органів\~ виконавчої\~ влади та органів місцевого самоврядування, цим Положенням та власним статутом. Разом з тим, що ані Законом України «Про освіту», ані Законом України «Про дошкільну освіту» не передбачено права чи обов`язку завідувача ДНЗ додаткового розгляду та надання оцінки медичної довідки про стан здоров`я дитини та правомірності її видачі. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Європейський суд з прав людини висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03). Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Разом із тим, у даному випадку відповідачем не доведено наявності об`єктивних підстав для фактичного обмеження конституційного права малолітньої [PERSON] на отримання освіти. Згідно виданих медичних довідок дитина є здоровою, може відвідувати навчальний заклад, а епідеміологічне оточення вільне. Висновки лікаря підтверджені в результаті службового розслідування видачі довідки лікарем педіатром [PERSON] дитині [PERSON] , проведеного заступником директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Євдокимовою І.А. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відмові в зарахуванні дитини - [PERSON] до дошкільного навчального закладу, а тому оспорювані дії відповідача є незаконними. Суд відхиляє доводи відповідача, що базуються на Примірному положенні про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого наказом МОЗ України від 29.11.2002 року № 434, оскільки останній не пройшов реєстрацію у Міністерстві Юстиції України. Порядок реєстрації нормативно-правових актів, визначений Порядком подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затверджений наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005\~ № 34/5. Пункт 4.6, 4.6.1 даного Порядку встановлено, що за результатами правової експертизи Міністерство юстиції України в межах установленого строку приймає рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта. Таке рішення приймається, якщо нормативно-правовий акт відповідає Конституції, законодавству України, Конвенції, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, антикорупційному законодавству, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, правилам нормопроектувальної техніки та правопису, і оформлюється наказом Міністерства юстиції України. У преамбулі наказу зазначається стаття 1 Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», у розпорядчій частині наказу викладається рішення Міністерства юстиції України. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про освіту» підзаконні нормативно-правові акти не можуть звужувати зміст і обсяг конституційного права на освіту, а також визначених законом автономії суб`єктів освітньої діяльності та академічних свобод учасників освітнього процесу. Листи, інструкції, методичні рекомендації, інші документи органів виконавчої влади, крім наказів, зареєстрованих Міністерством юстиції України, та документів, що регулюють внутрішню діяльність органу, не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати правові норми. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про неможливість застосування відповідачем даного нормативно-правового акту в якості однієї з\~ підстав для відмови у зарахуванні [PERSON] до ДНЗ. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial