Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач 17.06.2015 року звернувся до суду з позовом до Київського відділення №28 ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" про захист прав споживачів, повернення депозитного вкладу, 3% річних та інфляційної складової боргу, та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08.08.2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «Вклад «Ініціативне літо» №84-в-17/335659, строком на 120 календарних днів, відповідно до котрих відповідач отримав від позивача кошти на депозит в розмірі 200000,00 грн. з виплатою 24% річних, днем повернення вкладів визначено 06.12.2014 року. Проте у день закінчення строку договору позивачу кошти не були повернуті, а перераховані на поточний рахунок, відповідач заблокував операції на видачу коштів. По закінченню дії строку договору позивач зверталась до відповідача із усними та письмовими заявами щодо видачі депозитних вкладів, однак, банк ніяк на це не реагував. Банк повністю виплатив вкладені кошти, лише 06.12.2014 року. Тому, позивач звернулась до суду з позовом, просила стягнути з відповідача на її користь 12124,55 коп. процентів, відповідно до ст. 625 ЦК України 1675,99 грн. 3% річних від простроченої суми, інфляційних нарахувань відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» 33546,75 грн., пені за кожний день прострочення - 564673,42 грн., моральну шкоду та судові витрати. На підставі наведеного позивач просив позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні 08.10.2015 року позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 29, 34), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Судом встановлено, що 08.08.2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «Вклад «Ініціативне літо» № 84-в-17/335659, строком на 120 календарних днів, відповідно до котрих відповідач отримав від позивача кошти на депозит в розмірі 200000,00 грн. з виплатою 24% річних, днем повернення вкладів визначено 06.12.2014 року (а.с. 9-11). Внесення суми вкладу у розмірі 200000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням (а.с. 12). Відповідно до п. 3.1.4 договорів банківського вкладу банк зобов'язується повністю повернути вклад та нараховані проценти у дату повернення, зазначену у п. 2 договорі шляхом перерахування на власний поточний рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника. У виконання вказаного положення договору відповідач у день закінчення договору - 06.12.2014 року перерахував кошти з депозитного рахунку на поточний рахунок позивача, що не заперечується позивачем. Отже, відповідач виконав взяті на себе зобов'язання. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, строк дії укладеного сторонами договору припинив свою дію після зарахування депозитних коштів на поточний рахунок позивача. Відтак, позовна вимога щодо стягнення процентів за прострочення виконання договору є необґрунтованою. Суд також приймає до уваги, що Постановою Правління Національного банку України від 23.06.2015 року № 408, ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.06.2015 року № 121, в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, віднесення ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку, відкритого на ім'я позивача. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені гарантії за вкладом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed