Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, а також інвалідом IІ групи. В період роботи на Чорнобильській АС з 26.04.1986 року, з 27.04.1986 р. по 16.05.1986 та з 17.05.1986 по 31.12.1987 р., з 1.01.1988 р. по 1.09.1988 р., він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Заявник звернувся до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про видачу йому посвідчення інваліда війни, для чого надав всі необхідні документи, але йому було відмовлено з підстав недоведеності факту залучення його до формувань Цивільної оборони і виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. На підставі викладеного заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. В судове засіданні заявник з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити . Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення - у судове засідання не з?явився, в той же час подала клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] . Заявник [PERSON] працював на Чорнобильській АЕС, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом IІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями та трудовою книжкою. Як встановлено при розгляді справи, у період з роботи на Чорнобильській АС В період роботи на Чорнобильській АС з 26.04.1986 року, з 27.04.1986 р. по 16.05.1986 та з 17.05.1986 по 31.12.1987 р., з 1.01.1988 р. по 1.09.1988 р., був залучений для проведення робіт по ліквідації наслідків аварії у складі невоєнізованого формування цивільної оборони. Відповідно до наказу № 982 від 20.09.1977 року виданий дирекцією Чорнобильської атомної станції зазначено про те, що [PERSON] працював електромонтером в електричному цеху Чорнобильської атомної електростанції ім. В.І. Леніна, був безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, що підтверджується відповідними документами, що наявні в матеріалах справи. Згідно довідки видана [PERSON] за підсисом начальника «ЧАЕС», про те, що він як працівник Чорнобильської АЕС працював на вахті по ліквідації аварії на ЧАЕС з 20.09.1977 р. по 26.04.1986 р. та з 27.04.1986 р по 16.05.1986 р., під час роботи щоденно перебував в першій зоні м. Чорнобиль (а.с. 13). Заявник [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення інваліда війни, надавши всі необхідні документи, а також, посилаючись на те, що відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи, які залучалися до складу формувань Цивільної оборони, та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов"язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Але листом Управління заявнику було відмовлено з тих підстав, що він не довів факт його залучення до формувань Цивільної оборони і виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі викладеного заявник і звернувся до суду з даною заявою. Судом встановлено, що та обставина, що заявник [PERSON] приймав участь і виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25 квітня 1986 року по 16 травня 1986 року, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема, Трудовою книжкою, довідками № 2049 від 31.03.1989 р., № 1395 від 31.03.1989 р., довідкою про інвалідність, посвідченнями. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є підставними та обгрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved