Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

28 лютого 2018 року з Новозаводського районного суду міста Чернігова за підсудністю надійшла цивільна, відповідно до якої ПАТ КБ «ПриватБанк» через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2006 року в сумі 17549 грн 98 коп, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8800,00 грн. Позичальник зобов"язався сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди. Проте, відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6, 7, 8 ст. 128, ст.130 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. 02 лютого 2006 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8800,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом, а той в свою чергу використовувати платіжну карту в розмірі платіжного ліміту, погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 02 лютого 2006 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується заявою позичальника від 02.02.2006 року та не спростовано відповідачем. Згідно п.2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Як слідує з наданого розрахунку, в порушення умов договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у зв'язку з чим станом на 15.11.2017 року утворилася заборгованість за тілом кредиту в сумі 1806,76 грн та за відсотками в розмір 8440,06 грн, яка не спростована відповідачем та підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 5991,26 грн слід відмовити. Згідно п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язать, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Враховуючи, що [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафи - 500 грн (фіксована частина) і в процентному відношенні виходячи з суми задоволених позовних вимог, тобто у сумі 512 грн 34 коп. (1806,76 + 8440,06) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів, штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 02 лютого 2006 року, становить 11 259 грн 16 коп, що складається з : 1806,76 грн тіло кредиту, 8440,06 грн нараховані відсотки за користування кредитом, 500 грн 00 коп штраф (фіксована частина), 512 грн 34 коп. штраф ( процентна складова). У зв»язку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 17\~549,98 грн. Судом стягнуто 11 259 грн 16 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 64,15 % (11\~259,16 х 100 : 17\~549,98). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 026,40 грн (1600 х 64,15% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial