Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що в 1961 році, за часів існування на території Іверської сільської ради Олександрівського району Донецької області колгоспу «ім. ХХ з"їзду КПРС», господарським способом було побудовано виробничу будівлю пташника, яка розташована за адресою: с. Новосамарське, вул. Пролетарська, б. 1-а. В 1999 році в результаті розпаювання земель та майна КСП «Нива», яке було юридичним правонаступником колгоспу, позивачу було виділено на майновий пай зазначену будівлю пташника, яку він до теперішнього часу використовує за її цільовим призначенням. Просить суд визнати за ним право приватної власності на вказане майно за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; до суду звернувся з письмовим клопотанням про розгляд справи за його особистої відсутності та відсутності його представника; при цьому зазначив, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився; відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, відповідно до положень якої підтверджує обставини, викладені в позові; проти доводів позовної заяви та її задоволення не заперечує; просить суд розглянути справу за відсутності свого представника. Суд, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінивши надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В 1961 році, за часів існування на території с. Новосамарське Олександрівського району Донецької області колгоспу «ім. ХХ з"їзду КПРС», господарським способом було побудовано обєкт нерухомого майна - будівлю пташника, загальною площею 1886,9 метрів квадратних, яка розташована за адресою: с. Новосамарське, вул. Пролетарська, б. 1-а. Після реорганізації колгоспу «ім. ХХ з"їзду КПРС» в колективне сільськогосподарське підприємство «Нива», на початку 1999 року зазначений вище об'єкт нерухомого майна був розпайований між колишніми працівниками КСП «Нива» власниками майнових паїв. В процесі персоніфікації пайового майна та виділу його в натурі власникам майнових паїв позивачем було отримано на пай вказану виробничу будівлю, про що свідчить виписка з протоколу №1 загальних зборів КСП «Нива» від 23.03.1999 року. З того часу позивач використовує вказану виробничу будівлю за її цільовим призначенням. Відповідно до положень частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч.4 ст. 344 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Надавши юридичну оцінку фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання за ним права приватної власності за набувальною давністю на зазначену вище виробничу будівлю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки це буде спрямовано на захист інтересів позивача та не суперечить чинному законодавству України. На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved