Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 16 серпня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. 11 вересня 2010 року у них народився син [PERSON]. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини він відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вони не можуть знайти взаєморозуміння у відносинах. Вона працює в ВБД «Малятко» м. Вінниця, її доходу не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Хоча на даний час відповідач немає постійного місця роботи і стабільного доходу він може допомагати їй в утриманні їхньої дитини. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання сина аліменти у сумі 500 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1531 грн. на місяць (Закон України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VІІI). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2), мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" №2178 від 12.09.2016 р. (а.с.4), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.6). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Позивачка працює ВБД «Малятко» м. Вінниця, її доходу не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитині належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток. Доходи відповідача [PERSON] мінливі та нерегулярні, а тому вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Інших утриманців у відповідача немає. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для визначення аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання дитини, що становить близько половини прожиткового мінімуму на місяць. Такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача, є реальним для нього та допоможе позивачці в утриманні їхніх спільних дітей.

Outcome: approved