Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], ПрАТ "СК "Перша" про стягнення страхового відшкодування за час тимчасової втрати працездатності, розміру франшизи та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що постановою Ружинського районного суду смт Ружин від 26.06.2013 року [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КУпАП у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 14.03.2013 року о 18 год. 00 хв. на 275 км. автодороги Кременець-Біла Церква-Ржищів за участю автомобіля «RENAULT Magnum», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KOEGEL» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER]. Внаслідок зіткнення автомобіль «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень, а він отримав тілесні ушкодження та був доставлений каретою швидкої допомоги до лікувального закладу, що підтверджується Випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 629 від 22 березня 2013 року Київської клінічної лікарні № 6. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ«СК «Перша»» на умовах обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за полісом серії АВ № 6419889 від 18.04.2012 року. Відповідно до даного полісу франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 510,00 грн. 19.03.2014 року ПрАТ «СК «Перша»» було перераховано страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб, однак розмір страхового відшкодування зменшено на розмір франшизи, тобто на 510,00 грн. ПрАТ «СК «Перша» було надано також пакет документів на відшкодування шкоди, завданої здоров»ю, однак було відшкодовано лише витрати за лікарські препарати в сумі 1523,05 грн. У період часу з 15.03.2013 року по 22.04.2013 року він знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, вважає, що ПрАТ «СК «Перша» повинно було бути розраховано та виплачено йому страхове відшкодування за час тимчасової втрати працездатності. За проведеним ним розрахунком, сума, яка підлягає стягненню за період тимчасової втрати працездатності, становить: С = 39 х 38,23 = 1491,10 грн. Позивач також посилається, що отримання ним тілесних ушкоджень, необхідність перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, а також пошкодження транспортного засобу негативно вплинули на його психологічний стан, чим завдано значної моральної шкоди. Крім того, додатковим негативним наслідком ще є і той факт, що його родина залишилася без автомобіля. На даний час вимушені користуватися послугами перевізників. Стверджував, що в результаті неправомірних дій відповідачів, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку у нього змінився нормальний (звичайний) режим життя, що змушує його додатково докладати зусиль для нормалізації звичайного способу існування. Також звертав увагу, на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася 14.03.2014 року, а страхове відшкодування ПрАТ СК «Перша» фактично було сплачено не в повному розмірі та з порушенням строків проведення виплати, а саме через період часу більше року, що також негативно відобразилося на взаємних відносинах у сім»ї. Просив стягнути на його користь з [PERSON] франшизу у розмірі 510, 00 грн., з ПрАТ «СК «Перша» суму відшкодування за період тимчасової втрати працездатності у розмірі 1 491, 10 грн., солідарно стягнути з [PERSON] та ПрАТ «СК «Перша» моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач надав суду заяву про завершення розгляду справи за його відсутності, зазначивши, що заявлений позов підтримує, просив вирішити спір відповідно до вимог закону. Відповідачі [PERSON] та ПрАТ «СК «Перша» направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просили вирішити спір з урахуванням їх письмових заперечень. Будучи присутнім у судовому засідання 04.02.2015 року представник відповідача ПрАТ «СК «Перша» проти позову заперечував. Представник відповідача визнавав, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.03.2013 року [PERSON] зазнав тілесних ушкоджень, що призвело до його тривалого лікування. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] - власника автомобіля «Рено Магнум», д.н.з. [NUMBER] (тягача) була застрахована у ПрАТ «СК «Перша». За зверненням позивача та на виконання умов договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів позивачу було виплачено страхове відшкодування за витрати на лікування у розмірі 1 523, 05 грн. Заяви [PERSON] щодо відшкодування йому страховиком шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою працездатності та компенсації моральної шкоди до ПрАТ «СК «Перша» не надходило, відповідно страховик будь-яких рішень щодо виплати/невиплати страхового відшкодування не приймав. Визначена позивачем матеріальна шкода у розмірі 1 491, 10 грн. є неправильною. ПрАТ «СК «Перша» погоджується з тим, що [PERSON] має право на таке відшкодування, однак розмір зазначеної виплати підлягає визначенню відповідно до положення ч. 1 ст. 25 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності», оскільки позивач на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди являвся непрацюючою повнолітньою особою. ПрАТ «СК «Перша» у справі лише частково визнає позовні вимоги, заявлені позивачем, в частині завданого йому матеріального збитку, внаслідок втрати ним працездатності, і готове сплатити на його користь суму, що дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законодавцем на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме - 1 147,00 грн. Щодо заявленої вимоги про солідарне стягнення з співвідповідачів на його користь моральної шкоди загальним розміром 10 000,00 грн. - оскільки розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «Перша» на користь позивача ще в досудовому порядку в якості відшкодування шкоди, заподіяної здоров»ю, становив 1 523,05 грн., враховуючи положення статті 26-1 Закону, законодавчо встановлений розмір моральної шкоди, котра підлягає стягненню зі страховика на користь [PERSON], становить 76, 15 грн., що являє собою 5 (п'ять) відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. Таким чином, враховуючи вказане вище, ПрАТ «СК «Перша» визнає позовні вимоги, тільки в частині завданої моральної шкоди, і готове сплатити суму, що дорівнює 5 відсоткам страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю, а саме - 76,15 грн. Відповідно до змісту письмових заперечень відповідача [PERSON] останній не визнає заявлені до нього вимоги, зазначивши, що франшиза у відповідності до вимог Закону при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю або здоров»ю потерпілим не застосовується. Щодо відшкодування моральної шкоди - відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується моральна шкода потерпілому, який зазнав ушкоджень в дорожньо-транспортній події у розмірі 5 % страхової виплати. Крім того, розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, не відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін в попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2013 року на 275 км. автодороги Кременець-Біла Церква-Ржищів мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT Magnum», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KOEGEL» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], його також визнано винним у її вчиненні постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 26.06.2013 року (а.с. 5). Внаслідок цієї ж дорожньо-транспортної пригоди було завдано тілесні ушкодження [PERSON] та пошкоджено належний на праві власності останньому автомобіль «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER]. За даними виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 629 поліклініки за місце проживання Київської міської клінічної лікарні № 6 (неврологічне відділення) та консультативних висновків спеціаліста Міської клінічної лікарні № 1 [PERSON]В, перебвав на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 15.03.2013 року по 22.04.2013 року (а.с. 9-10, 11). На виконання вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між [PERSON] та ПрАТ «СК «Перша» було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс серії АВ № 6419889, за яким [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000, 00 грн., життю і здоров»ю у розмірі 100 000, 00 грн., розміром франшизи - 510, 00 грн. (а.с. 7). Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначає, що на виконання умов договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс серії АВ № 6419889 19.03.2014 року ПрАТ «СК «Перша» було перераховано йому суму страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER] за мінусом франшизи та вартість лікування, а тому просить стягнути з [PERSON] 510 грн., що є франшизою на яку було зменшено розмір страхового відшкодування страховиком при виплаті страхового відшкодування у зв»язку з пошкодженням автомобіля «DAEWOO NUBIRA» д.н.з. [NUMBER], страхове відшкодування у зв»язку з втратою працездатності та моральну шкоду. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності» таке страхування здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортних пригод та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до змісту зазначеної норми Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності», зазначений закон має на меті захистити не лише права потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. За правилами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, тільки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених до [PERSON] вимог про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 510, 00 грн., яка не була відшкодована страховиком, з огляду на те, що умовами укладеного ним та ПрАТ «СК «Перша» договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено зменшення виплати страхового відшкодування на 510, 00 грн., що складає безумовну франшизу. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди - такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч.1 ст. 1167ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що з вини [PERSON] було пошкоджено належне йому на праві власності майно, яким є транспортний засіб, що використовувався ним для потреб родини, а також завдано шкоди його здоров»ю. У зв»язку з пошкодженням транспортного засобу та погіршення стану здоров»я, він позбавлений можливості використовувати належне йому майно за призначенням, у зв»язку з чим у родині виникають сварки. Зазначені позивачем обставини щодо відшкодування моральної шкоди є беззаперечними, з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено належне позивачу майно, чим позбавлено останнього можливості використовувати його за призначенням, що призвело до змін у його житті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Для визначення розміру грошової суми, що може компенсувати моральні страждання позивача, суд приймає до уваги характер порушеного права, яким завдано моральну шкоду, тривалість порушення такого права. З урахування наведених обставин, суд приходить до висновку, що завдана [PERSON] моральна шкода з вини відповідача [PERSON] має бути компенсована у розмірі 1 000,00 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «СК «Перша» про стягнення 1 491, 10 грн. на відшкодування за період тимчасової втрати працездатності такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 25 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», розмір мінімальної заробітної плати на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди становив: у місячному розмірі 1 147, 00 грн. Позивач у справі на момент дорожньо-транспортної пригоди був непрацюючою особою, що підтверджується даними його ж трудової книжки, а тому має право на відшкодування у зв»язку з втратою працездатності у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на час дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 36-37). Судом встановлено, що [PERSON] був непрацездатним у період з 15.03.2013 року по 22.04.2013 року, тобто 39 днів, з них робочих дні - 29, відповідно розмір страхового відшкодування за час тимчасової втрати працездатності складає - 1 147, 00 грн. / 24 = 47, 79 грн., де 1 147, 00 грн. - розмір мінімальної заробітної плати на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 24 - кількість робочих днів у місяці, 47, 79 грн. - розмір страхового відшкодування за один день втрати працездатності; 47, 79 грн. х 29 = 1 385, 96 грн. Відповідно до правил ст. 26-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується моральна шкода потерпілому, який зазнав ушкоджень в дорожньо-транспортній події у розмірі 5 % страхової виплати. Відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] на відшкодування шкоди в зв»язку з втратою працездатності має бути відшкодовано ПрАТ «СК «Перша» 1 385, 96 грн., та моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що становить 69, 30 грн. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачами за правилами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial