Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON], яка померла 21 листопада 2006 року, посвідченого 16 серпня 2002 року секретарем Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №42. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 16 серпня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за №142, [PERSON] заповіла [PERSON] право на земельну частку(пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифікату серії КВ№0208427 виданого на підставі рішення Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації від 24 грудня 1996 року №43 та майновий пай відповідно до Сертифікату серії КИ ХVІІ№1651551-31 виданого Полого-Вергунівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. 22 липня 2005 року на імя заповідача взамін сертифіката на земельну частку (пай), було виготовлено державний акт на право власності на землю серія ЯА№498571. 21 листопада 2006 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної конторипро видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, в звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] у заповіті від 16 серпня 2002 року заповіла право на земельну частку (пай) згідно сертифіката, хоча при житті отримала державний акт на земельну ділянку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі, просять його задовольнити, наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі. Від третіх осіб Полго-Вергунівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області та Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора Київської області надійшли заяви про визнання позову та слухання справи у відсутності їх представників. В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору. Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі. Водночас, наведені правила тлумачення правочину суд застосовує при тлумаченні заповіту з урахуванням специфіки спадкових правовідносин. Тлумачення заповіту здійснюється після відкриття спадщини. Крім цього, суд здійснює тлумачення виходячи із одностороннього характеру заповіту, в якому дія лише однієї особи (заповідача) породжує права та обовязки для інших осіб. А тому, суд не бере до уваги зміст попередніх переговорів, звичаї ділового обороту, подальшу поведінку сторін, текст типового договору. До того ж, встановлений ст. 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення змісту правочину, не є вичерпним. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). Згідно пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України. сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю". З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заповідач [PERSON] мала намір заповісти позивачу земельну частку, що знаходиться на території Полого-Вергунівської сільської ради, право на яку підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай), з можливістю підтвердження такого права в майбутньому Державним актом про право власності на земельну ділянку. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ст. 174 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.213, ст.1256 ЦК України,

Outcome: approved