Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

26 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» фінансову поворотну допомогу, що була надана за договором № 13926 від 14.06.2010 р. в розмірі 93218,00 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ввів її в оману щодо її обов`язку відшкодувати витрати на реконструкцію його електричних мереж, вона фактично вважала, що надає позику (поворотну фінансову допомогу). Оскільки реконструкція є складовою утримання майна, то за правилами ст. 322 ЦК України відповідач зобов`язаний проводити реконструкцію за свій рахунок. 09 січня 2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловим Д.В. відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначене підготовче засідання на 10.04.2018 р. 06 квітня 2018 року від ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву, яку вважає необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Позивачем укладено з компанією договір про реалізацію технічних умов інженерного забезпечення електропостачання № 36/80-52 від 03.02.2010 року. При цьому, компанія, як власник, надала позивачеві послугу із створення технічної можливості здійснення передачі в точку приєднання до електроустановки замовника відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з отримання її якості та надійності. Обидві сторони виконали умови договору. Умовами договору не передбачено повернення витрачених на реконструкцію грошей. Протокольною ухвалою від 10.04.2018 року судом посвідчена довіреність позивача на представлення її інтересів в суді громадянкою [PERSON] . Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 р. головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. від 05 жовтня 2018 року справа прийнята в провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження та призначене перше судове засідання на 05.11.2018р., яке було відкладене через неявку представника відповідача. 05.12.2018 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 14.01.2019 р., було перенесено засідання 14.01.2019 р. на 04.03.2019 р. через неявку сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про зупинення провадження у справі; залучено правонаступника відповідача Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» - Акціонерне товариство «Херсонобленерго» до участі у цивільній справі №766/22665/17, в судовому засіданні через неявку сторін оголошено перерву. В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] додатково зазначила, що укладений договір є нікчемним та фактично є договором позики, вказаний договір не виконується сторонами, не має мети, а тому сплачені позивачкою сумі підлягають поверненню. Вказаний договір ввів в оману замовника про його умови. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2019 р. поновлено судовий розгляд, зобов`язано сторін надати суду обґрунтовані пояснення з зазначених у описові частині ухвали питань разом з доказами, що підтверджують обставини, які суд вважає необхідним встановити в судовому засіданні, оголошена перерва до 13.08.2019 р. В подальшому, розгляд справи перенесений на 17.01.2020 р., 22.05.2020 р. через відсутність даних про належне повідомлення сторін та перебування головуючого в нарадчій кімнаті по іншій справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2020 року витребувано у Акціонерного товариства «Херсонобленерго» наступні докази (відомості): на обґрунтування виконання договору докази щодо конкретного об`єкту власної мережі, реконструкція якої була здійснена та якій присвоєно інвентарний номер 015530, 018136; відомостей про те ким та на підставі яких документів побудовано ПЛ-0,4 кВ від РУ-0,4 кВ ТП № 189 та чиєю власністю є вказана лінія, чому вона не взята на баланс підприємства; чи підключений об`єкт позивача до мережі електропостачання, якщо так, то на підставі яких документів та з використанням яких матеріальних об`єктів; яке засідання інформаційно-консультативного центру (протокол № 27 від 04.08.2017р.), на яке посилається відповідач у листі позивачеві від 09.10.2017 року було проведено та яким чином воно стосується вимог [PERSON] щодо прийняття у власність повітряної ліні та який зміст листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 32.4-ВИХ//1138-17. 04.11.2020 року на виконання ухвали суду АТ «Херсонобленерго» подано документи та надано письмові пояснення. В судове засідання представник відповідача не прибув, 22.02.2021 року подано заяву про розгляд справи у відсутність представника. Представник позивачки [PERSON] вказала, що відповідач вводить суд в оману, оскільки не міг подавати електроенергію не взявши на баланс об`єкт, вважає, що фактично [PERSON] надана поворотна фінансова допомога та фактично відповідач визнає її надання, але зазначає про відсутність законодавчо визначеного порядку її повернення. Суд, заслухав вступні слова сторін, дослідив надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 03.02.2010 року ВАТ ЕК «Херсонобленерго» структурний підрозділ Херсонські МЕМ та [PERSON] підписали Технічні умови № 36/80-52 інженерного забезпечення електропостачання (збільшення потужностей) [PERSON] двоповерхового житлового будинку садибного типу, що знаходиться у [ADDRESS] , велична прогнозованої приєднаної потужності 35 кВт (існуюча 3кВт), джерело електропостачання КТП-6/0,4кВ № 189. Для забезпечення приєднання потужностей замовника власнику мереж за п.6 необхідно виконати запроектувати встановлення додаткового комутаційного апарату в РУ-0,4кВ ком.№ 2 КТП-6/0,4 кВ № [NUMBER] ; запроектувати ЛЕП-0,4кВ від комутаційного апарату, що встановлюється в РУ-0,4кВ ком№2 КТП-6/0,4кВ № [NUMBER] до вхідних клем комутаційного апарату ввідно-розподільчого пристрою, що проектується замовником. За п. 10.3 реалізація технічних умов в частині виконання п.6 виконується за окремим договором з відшкодування власнику фактичних витрат на виконання робіт з будівництва, реконструкції та модернізації власних мереж та обладнання. Для укладання договору про реалізацію технічних умов замовник звертається до Власника мереж з окремою заявою (арк. справи 84-85). 14 червня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (Власник) та [PERSON] (Замовник), укладено договір №13926 про реалізацію Технічних умов інженерного забезпечення електропостачання №36/80-52 від 03.02.2010 року, за умовами п. 1.1 якого, власник зобов`язався здійснити реконструкцію власних електричних мереж згідно розробленої проектної документації для можливості реалізації технічних умов інженерного забезпечення електропостачання об`єкта містобудування Замовника від 03.02.2010 р. №36/80-52, а Замовник зобов`язується виконати умови договору та сплатити вартість понесених власником витрат (арк. справи 6-9). Відповідно до п. 2.2.1 договору, замовник зобов`язаний відшкодувати власнику вартість понесених витрат на виконання робіт з реконструкції відповідно до п. 3 договору (арк. справи 6-9). 26.12.2011 року між ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» та [PERSON] укладено додаткову угоду №24777 до договору № 13926 від 14.06.2010 р. про реалізацію Технічних умов інженерного забезпечення електропостачання № 36/80-52 від 03.02.2010 року, якою додатково погодили порядок оплати фактичних витрат власника: 30 тис. грн. до 31.12.2011 року; 58217,88 грн. до 31.01.2012 р. (арк. справи 88-89). Згідно акту здачі-прийому виконаних робіт від 17.07.2012 року власником здійснена реконструкція власних мереж для можливості реалізації технічних умов інженерного забезпечення електропостачання об`єкта будування потужністю 35 кВт, в тому числі існуюча потужність 3 кВт на загальну вартість 93218,00 грн. (ар справи 10). Позивачем сплачено відповідачу на виконання додаткової угоди № 24777 від 26.12.2011 р.: - 27.12.2011 р. - 15 тис.грн. (арк. справи 15), - 04.01.2012 р. 25 тис.грн. (арк. справи 15) - 13.01.2012 р. - 19218,00 грн. (арк. справи 14), - 17.01.2012 р. - 17 тис. грн. (арк. справи 14), - 24.01.2012 р. - 12 тис.грн. (арк. справи 11). 10.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» укладено договір № 0295/041 про користування електричною енергією (арк. справи 82-83). 07 березня 2017 року [PERSON] звернулася до ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» (арк. справи 16) з питання компенсації понесених матеріальних витрат при проведенні робіт із забезпечення електропостачання. 13.04.2017 р. ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» надало [PERSON] роз`яснення, відповідно до яких ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» не приймало на себе зобов`язань щодо відшкодування [PERSON] витрат, а тому відсутні правові підстави для повернення коштів в сумі 93218,00 грн. (арк. справи 17-18). 04.08.2017 р. на засіданні комісії Інформаційно-консультативного центру ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» (ІКЦ) по роботі зі споживачами електричної енергії розглянуто запит Держенергонагляду у Південному регіоні щодо звернення [PERSON] стосовно дотримання вимог нормативних документів у сфері містобудування та в частині реалізації технічних умов приєднання до електромереж. Комісія ухвалила вважати відсутніми в діях електропостачальника ознак порушення через неврегулювання даного питання (акр справи 91-92). 15.08.2017 р. Департамент електроенергетичного комплексу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надало відповідь на звернення [PERSON] , в якому надало роз`яснення, що відповідно до п. 9 договору № 0295/04 від 10.09.2013 р. саме на балансі [PERSON] та її технічному обслуговуванні знаходиться ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189 до житлового будинку, яку вона може експлуатувати з дотриманням вимог нормативних документів в галузі електроенергетики або оформити відповідний договір про надання послуг щодо обслуговування електроустановок зі спеціалізованою організацією або з фізичною особою або передати на баланс електропостачальної організації. Відшкодування витрат є передчасним до передачі ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189 на баланс ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» (арк. спарви 93-95). 09.10.2017 р. [PERSON] звернулася з питання прийняття на баланс відповідача побудованої ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТПП № 189 та за результатами чого відшкодувати їй суму коштів, зазначених у акті здачі-прийняття робіт від 17.07.2012 року № 7 (арк. справи 19). Листом № 15-07/1303-10 від 11.12.2017 р. ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» вказало на відсутність обов`язку прийняття у власність ПЛ-0,4кВ від ТП-189 та повернення їй коштів у сумі 93218,00 грн. (арк. справи 20). 25.06.2019 р. на звернення без номер та дати АТ «Херсонобленерго» повідомив [PERSON] , що відшкодування витрат на будівництво на час укладення договору від 14.06.2010 року так і не було встановлено Кабінетом Міністрів України, а тому неможливо відшкодувати витрати, ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189 до житлового будинку знаходиться на її балансі (арк. справи 101-102). За ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦПК України декларує свободу договорів, а її перша частина вказує на те, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України). Строком договору за ч.1 ст. 631 ЦК України є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності відповідно до ч.2 ст. 631 ЦК України з моменту його укладення. В судовому засіданні представники позивачки посилалися на нікчемність договору. Судом не приймається до уваги таке твердження з огляду на наступне. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч.2 ст. 215 ЦК України). Позивачкою в порядку ст. 49 ЦПК України предмет позову не змінювався. Сторона позивача вважає сплату за спірним договором суми 93218,00 грн. зворотною фінансовою допомогою. Відповідно до підпункту\~14.1.257\~пункту\~14.1\~статті\~14 Податкового кодексу України\~фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Зокрема, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Правовою підставою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики, що регулюється ст. 1046-1053 ЦК України. Статтею 1046\~ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Укладений між сторонами договір № 13926 від 14.06.2010 року за своєю правовою суттю є змішаним договором надання послуг та підряду, а не договором позики, як помилково вважає позивачка. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно положень\~ст. 904 ЦК України\~за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися за ч.2 ст. 187 ЦК України на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. На час існування спірних правовідносин\~ст.18 Закону України «Про електроенергетику»\~включала в себе ч.3, відповідно до якої: «У разі, якщо для створення можливості електропостачання необхідно здійснити будівництво (реконструкцію) мереж (об`єктів), які повинні бути невід`ємною частиною вже існуючих мереж (об`єктів), будівництво може провадитися згідно з технічними умовами, виданими підприємствами електроенергетики, за рахунок або силами замовників (власників) та користувачів зазначених об`єктів з подальшою передачею їх на баланс підприємств електроенергетики і відшкодуванням витрат на їх будівництво у розмірі та у порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України». Аналогічні норми містились у відповідних частинах ст.\~24\~та\~25 Закону України «Про електроенергетику». Розмір та порядок відшкодування зазначених вище витрат Кабінетом Міністрів України так і не були встановлені. А в подальшому, Законом України від 22.12.2011р. № 422-УІ, ч.3ст.18, третє речення ч.6 ст.24 та абзац 7 ч.1 ст.25 взагалі були виключені із\~Законом України «Про електроенергетику». Правил приєднання електроустановок в період спірних правовідносин не було взагалі. Нові Правила приєднання та Порядок фінансування послуг з приєднання електроустановок до електричних мереж були затверджені Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики відповідно 17.01.2013р. та 21.11.2013р. Відповідно до\~ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільних права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Доказів знаходження ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189 на балансі відповідача суду не надано. Предметом позовних вимог не є взяття на баланс ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги про повернення позивачці коштів в розмірі 93218,00 грн., сплачених за будівництво (реконструкцію) мереж електропостачання до передачі ПЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП № 189 на баланс відповідача є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відомості про наявність судових витрат у відповідача суду не надані. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складене 26 лютого 2021 року. На підставі ст. 81, 82, 141, 258, 264-265, 353-355 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed