Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади, в якій просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , а також на Ѕ частину: сараю Б, вбиральні В, вбиральні Г, бані Д, сараю Е, сараю Ж, навісу З, навісу И, сараю К, погрібу Л, М, хвіртки № 1,3, огорожі № 2, 4, замощення № 5, зливної ями № 6, водоколонки № 7, 8, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з Ѕ частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельних ділянок за вказаною адресою. Спадкове майно, що залишилося на день смерті матері, фактично прийняв позивач по справі, навіть отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в тому числі й з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування спадкового житлового будинку, господарських будівель і споруд. Між тим, постановою державного нотаріуса Крутько Л.П. за вих. № 570/02-14 від 17.04.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сам житловий будинок, оскільки згідно довідки КП «НМБТІ`ДОР» від 01.04.2019 року № 20267/19 вбачається, що власником Ѕ частки будинку (квартири [ADDRESS] - є [PERSON] , що не відповідає штампу БТІ від 24.02.1993 року на договорі про реєстрацію частки будинку, в якому відсутнє посилання на номер квартири. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна за № 163828396 від 17.04.2019 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , тобто за адресою спадкового будинку, зареєстроване за особами, відмінними від спадкодавця, а інформація щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку відсутня. У зв`язку з наведеним позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право спадщину за законом після смерті матері, тому і звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 10 травня 2019 року відкрите провадження по справі. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 61). Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, оскільки судові повістки направлялися за місцем реєстрації, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. Суду надане свідоцтво про смерть [PERSON] , видане виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 14.03.2016 року, у відповідності до якого остання померла [INFO] (а.с.44-зворот). Згідно свідоцтва про народження позивача (а.с.6) [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що також стверджується виданими свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.7,9). Після смерті [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу № 289/2016, у відповідності до якої [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги (а.с.44). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріали спадкової справи свідчать про те, що на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також на земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою для ведення особистого селянського господарства - позивачем вже отримані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.56), а у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок було відмовлено, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна за № 163828396 від 17.04.2019 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , тобто за адресою спадкового будинку, зареєстроване за особами, відмінними від спадкодавця, а інформація щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку відсутня. Суду надано копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 08 лютого 1993 року, у відповідності до якого [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-14). Згідно інформаційної довідки КП "НМБТІ" ДОР" № 20267/19 від 01.04.2019 року підтверджується, що власником Ѕ частки будинку (квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08 лютого 1993 року секретарем виконкому Перещепинської селищної ради за р.№ 73, зареєстрованого в БТІ 24.02.1993 року за р.№2597-16 (а.с. 22). Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 183/2000/17 від 18 вересня 2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] дійсно зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57-60). До правовідносин, що вникли між сторонами, слід застосувати наступні норми права. У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців. У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, та підлягає задоволенню, спадкодавець на законних підставах за життя набув право власності на квартиру [ADDRESS] , а також на Ѕ частину: сараю Б, вбиральні В, вбиральні Г, бані Д, сараю Е, сараю Ж, навісу З, навісу И, сараю К, погрібу Л, М, хвіртки № 1,3, огорожі № 2, 4, замощення № 5, зливної ями № 6, водоколонки № 7, 8, уклавши відповідний договір купівлі-продажу та здійснивши його державну реєстрацію у встановленому на той час порядку. Відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , є перешкодою для реалізації прав спадкоємця для успадкування конкретно визначеного нерухомого майна, інакше, як в судовому порядку не можуть бути захищені. На підставі викладеного,

Outcome: approved