Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

06.05.2021 року адвокат Задерецький В.А. звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Троїцько-Сафонове, Казанківського району Миколаївської області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що заявник є спадкоємцем за заповітом. Дружина та дочка [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] померли у 2019 році, про що додаються копії свідоцтв про смерть. Метою встановлення факту смерті [PERSON] є оформлення спадщини за заповітом після смерті заповідача [PERSON] . Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, для підтвердження факту смерті, який може бути прийнято Відділом державної реєстрації актів цивільного стану, то він змушений звернулась з даною заявою до суду. В судове засідання заявник та його представник не з`явились, а останній надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, а заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність її представника і не заперечують щодо задоволення заяви заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що заявник, [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем згідно заповіту посвідченого 19.11.2019 року приватним нотаріусом Корж М.В. , яким померлий [PERSON] заповів належне йому майно (земельну ділянку кадастровий номер 4823685700:11:000:0048) . Факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України за адресою: [ADDRESS] , підтверджена медичним свідоцтвом про смерть серії 3532 № 028036 від 20.04.2021 року. Згідно медичного свідоцтва про смерть , причиною смерті є «двостороння пневмонія», код по МКБ-10 - «і 18.9» та фототаблиця з місця поховання. Дружина та дочка померлого [INFO] [PERSON] -є [PERSON] , яка померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 29.05.2019 року та [PERSON] , яка померла [INFO] році згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 15.10.2019 року. Вказане свідоцтво про смерть відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справщодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» береться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповіднодо ч.ч.2,3ст.9Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними,якщо ці органи або особи створені,обрані чи призначені у порядку,не передбаченому законом,будь-який акт (рішення,документ), виданий органами та/або особами,передбаченими частиною другою цієї статті,є недійснимі не створює правових наслідків. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р зазначена територія входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону, поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до п.2 ч.І ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України -заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 4 лютого 2016 року N 990-УШ "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" - За змістом частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Слід зауважити, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 часини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо суб`єктів звернення у такій категорії справ. У контексті порушеного питання слід враховувати, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутись із заявою про встановлення відповідного факту. Водночас відмова у відкритті провадження за заявою чоловіка чи дружини з підстави, що вони не були родичами померлого, унеможливить реалізацію ними своїх майнових та немайнових прав, зокрема права на спадкування, що є порушенням їх конституційних прав. Враховуючи зазначене, а також те, що положення чинного законодавства, зокрема Сімейного кодексу України, відносять дружину/чоловіка до членів сім`ї, судам слід розглядати таку категорію справ за заявами чоловіка або дружини померлої особи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи), яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд оглянувши матеріали справи приходить до висновку,що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] , який помер [INFO] в Криму, Первомайському районі, с. Стаханівка, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в Криму, Первомайському районі, с. Стаханівка, породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. На підставі викладеного, суд знаходить доведеними заявлені вимоги та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved