Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначено, що 26 лютого 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем «BMW» державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 березня 2011 року у справі № 3-321/11. Позивач зазначив, що [PERSON] не має чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗАЗ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. Розмір збитків, згідно висновку експерта, завданої власнику автомобіля «ЗАЗ»\~д.н.з [NUMBER], внаслідок ДТП, становить 14525,68 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. 30.05.2011 р. [PERSON] з метою отримання відшкодування шкоди, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 12 604,73 грн. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до Відповідача. Просить стягнути з відповідача кошти в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та покласти на відповідача судові витрати. Будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Відповідач в особі [PERSON] позовні вимоги не визнав, в обґрунтування надав до суду письмове заперечення. Вивчивши позов, заперечення, матеріали цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП та надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що в даному випадку між позивачем і відповідачем відсутні правові зобов'язання та підстави для відшкодування йому в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Суд бере до уваги, що у позові позивач зазначає, що відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до наданих сторонами доказів, судом встановлено наступні обставини. Листом МТСБУ від 11.10.2011 року підтверджується факт звернення позивача до відповідача з пропозицією про відшкодування витрат МТСБУ на виплати [PERSON] Платіжним дорученням № 3094 від 14.07.2011 року, наказом № 1834 від 14.07.2011 року МТСБУ , довідкою №1 від 05.07.2011 року МТСБУ підтверджується факт виплат позивачем відшкодування [PERSON] в розмірі 12604,73 грн. (а.с.10). Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.03.2011 року підтверджується факт скоєння ДТП та визнання відповідача в особі [PERSON] винною в його скоєнні (а.с.5). Висновком № 07-03 експертного автотоварознавчого дослідження від 28 березня 2011 року визначено матеріальні збитки завданні власнику КТЗ ЗАЗ , реєстраційний номер [NUMBER] - 15985,05 грн. (а.с.7). Заявою [PERSON] підтверджується факт звернення до позивача, а копією страхового полісу, факт страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.6). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1893 грн. 32 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 10000 грн. моральної шкоди. З вказаного рішення вбачається, що власником автомобіля «BMW» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON]. Відповідачем надано, підтвердження факту наявності у власника транспортного засобу [PERSON], полісу обов'язкового страхування цивільно-процесуальної відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ВЕ/2078098, на транспортний засіб BMW5201 державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; [Підпункт "а" пункту 41.1 статті 41 викладено у новій редакції згідно із Законом України N 2902-IV від 22.09.2005 р.] б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу працівникам міліції та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством; е) за інших обставин, визначених законодавством про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів. Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"-"д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ. [Абзац дев'ятий пункту 41.1 статті 41 викладено у новій редакції згідно із Законом України N 2902-IV від 22.09.2005 р.] Не передбачено у даному випадку виплат здійснених на відшкодування шкоди коштів, які є предметом позову позивачем і положеннями ст.41.2-41.4 зазначеного Закону. Враховуючи вищезазначене, підстави для стягнення з відповідача в особі [PERSON] в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування відсутні. Згідно з положеннями ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регресний позов страховика та МТСБУ відповідно може бути пред'явлений до відповідача в особі ЗАТ «СК «ПРОВІДНА», якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом. Стороною позивача зазначена обставина не обумовлена, так як позивач відповідно до обгрунтування позову вважає, що транспортний засіб відповідача в особі [PERSON] взагалі не був застрахований. Однак відповідачем наданий поліс цивільно-правової відповідальності, що був зареєстрований на транспортний засіб, яким керував відповідач. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 від 01.07.2004р, який містить спеціальні норми щодо регулювання встановлених судом даних правовідносин. Відповідно до ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При винесенні рішення суд вирішує питання про розподіл і стягнення судових витрат. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Що стосується заяви позивача про залучення до участі в справі в якості співвідповідача юридичну (фізичну) особу, про яку вказує відповідач та відкладення розгляду справи, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Суд відкладав розгляд справи неодноразово, однак позивач не врахував, що правило про залучення належного відповідача, співвідповідача цілком розраховано лише на ініціативу позивача, чого не вбачається в даному випадку. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст.79-81 ЦПК України вимоги позивача щодо судових витрат задоволенню не підлягають. На підставі ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, ст..22,23,1166,1167,1187 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed