Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

06.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визначити місце проживання з ним, як з батьком дитини, неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Також просив звільнити його від сплати аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2009 року. Свої доводи позивач мотивував тим, від шлюбу, який на момент звернення до суду є розірваним, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2009 року з позивача [PERSON] відбувається стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] . Відповідачка неналежним чином доглядає дитину, зловживає спиртними напоями, проживає без реєстрації в помешканні знайомих. Умови проживання дитини незадовільні, в помешканні брудно. Дитина потерпає від фізичного та морального насильства, налякана і не бажає проживати з матір`ю. Після чергового побиття відповідачкою дитина була вилучена службою опіки Михайло-Коцюбинської сільської ради і направлена до дитячого соціального закладу. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року позовну заяву передано за підсудністю до Городнянського районного суду Чернігівської області. 11 грудня 2019 року позовна заява надійшла до Городнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між сторонами залишилась проживати з матір`ю. Після розлучення позивач залишився проживати разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , відповідачка з дитиною проживала в с. Гірманка Чернігівського району Чернігівської області. На даний час дочка сторін [PERSON] проживає з позивачем за його адресою, оскільки відповідачка зловживала спиртними напоями, не доглядала за дитиною, била її. Внаслідок такої поведінки відповідачки та за заявою останньої органом опіки та піклування було прийняте рішення про тимчасове, на період подолання тяжких сімейних обставин, влаштування дитини до дитячого реабілітаційного закладу. У зв`язку з тим, що відповідачка не цікавилась дитиною чід час перебування останньої в дитячому закладі, позивач в грудні 2019 року забрав дочку на проживання до себе. До цього часу відповідачка отримує від позивача аліменти на дитину, які стягуються згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2009 року, при цьому ці кошти за призначенням не використовує, з моменту влашування дитини до дитячого закладу життям та здоров`ям дитини не цікавиться, дитину не утримує. Враховуючи наведені обставини, позивач просив визначити місце проживання дочки [PERSON] з ним та вирішити питання припинення сплати ним аліментів на її утримання. У судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування - виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області - не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника органу опіки та піклування, заявлені позовні вимоги орган опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Також до заяви додано письмові пояснення представника третьої особи, за змістом яких родина [PERSON] перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 2017 року. 17.09.2019 року до виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради звернулася гр. [PERSON] , яка повідомила що 16.09.2019 року до неї додому у м.Чернігів прибула малолітня [PERSON] , яка електричкою приїхала до м. Чернігова, втекла з дому через конфлікт зі своєю матір`ю [PERSON] 18.09.2019 року за заявою [PERSON] . Службою у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради дитина була влаштована до дитячого закладу санаторію «Зелений гай». На 25.09.2019 року та 16.10.2019 року [PERSON] була запрошена на засідання виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків, але не з`явилася. Після звернення органу опіки та піклування до Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді батько дитини - [PERSON] влаштував дитину до міської школи № 6 і забрав з санаторію додому за адресою [ADDRESS] . Матір дитини - відповідачка [PERSON] не заперечує проти проживання доньки з батьком та не наполягає на сплаті їй аліментів. На даний час [PERSON] проживає зі своєю матір`ю у м. Чернігів, не вживає спиртних напоїв та намагається влаштуватися на роботу. ( а.с. 101). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду неодноразово повідомлялась належним чином за останнім відомим місцем її проживання: [ADDRESS] . За даними зворотного поштового відділення повістка з викликом до суду на 26.02.2020 року отримана особисто відповідачкою 18.02.2020 року. Про причину неявки в судове засідання відповідачка не повідомила (а.с.95) За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 15.11.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою не значиться. (а.с.46). На виконання вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідачка також викликана в судові засідання шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влати України (а.с. 51,56). В силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] належним чином неодноразово повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши в судовому засіданні позивача, думку дитини, в інтересах якої заявлений позов, допитавши свідка, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, визначившись з нормами права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Чернігів, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] .(а.с.3). Дослідженням свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 719 від 17 листопада 2010 року.(а.с.4) Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2009 року у цивільній справі № 2-2759/09р. з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою : [ADDRESS] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.5-6) З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 04.11.2019 року № 13049, виданої [PERSON] , встановлено, що до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: [ADDRESS] , входять [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 02.12.1975 року, та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01.03.2012 року.(а.с.7) З досліджених довідок № 742 від 04.11.2019 року, №69 від 10.01.2020 року встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Чернігівській області (Чернігівське ОУ ПФУ) і отримує пенсію по інвалідності, загальний розмір якої за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року склав 7236,2 грн. З пенсії відраховуються аліменти на користь [PERSON] . За період з липня по грудень 2019 року були утримані аліменти у загальній сумі 3842,40 грн.(а.с.8) Дослідженням рішення виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.10.2019 року №306 „Про неналежне виконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] , 1990 р.н., по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , 2008 р.н., с. Гірманка" встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: зловживає спиртними напоями, харчування в дуже обмеженій кількості, родина не забезпечена дровами і не готова до опалювального періоду, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини. В родині існує загроза скоєння фізичного, психологічного насильства над дитиною. Дівчинка періодично самовільно залишає постійне місце проживання. Складні життєві обставини та зловживання алкоголем матір`ю негативно впливають на процес виховання, навчання, розвитку малолітньої дитини [PERSON] . На засіданні виконавчого комітету був присутній батько дитини [PERSON] , матір дитини на засідання виконкому не з`явилася. Виходячи з цього, виконавчий комітет селищної ради вирішив рекомендувати матері на час подолання нею складних життєвих обставин помістити доньку [PERSON] , [INFO] , до соціально реабілітаційного центру обласної служби у справах дітей. (а.с.104) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її онука [PERSON] останні два місяці проживає разом з нею та її сином [PERSON] , який забрав дитину до себе, оскільки матір дитини не виконує своїх батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, останні два місяці не спілкується з дитиною. Аліменти, які син сплачує відповідачці на утримання дитини, відповідачка використовує не за призначенням. Дослідженням висновку органу опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №218 від 11.02.2020 року встановлено, що з 2017 року родина [PERSON] перебуває в Михайло -Коцюбинській селищній раді на обліку родин, що опинились у складних життєвих обставинах. На момент складання висновку малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком - [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов батька для виховання та розвитку дитини умови задовільні. Квартира обладнана всім необхідним для проживання дитини, у квартирі в дитини наявні місце для навчання та ліжко. [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю, [PERSON] ( [INFO] ), яка є пенсіонеркою. Сам [PERSON] є інвалідом III (робочої) групи, на даний час постійної роботи не має, іноді підробляє. 10 лютого 2020 року [PERSON] надала письмове пояснення з приводу порушеного питання, зазначивши, що не проти того, щоб її донька проживала з батьком, та не проти, щоб [PERSON] звільнили від сплати аліментів. Також мати повідомила, що постійного місця проживання в неї зараз немає, вона намагається працевлаштуватись у м. Чернігові. 11 лютого 2020 року спеціалістом Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради відбулося спілкування із батьком дитини та з дитиною. [PERSON] повідомила, що вона хоче проживати з батьком. У зв`язку з цим органом опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області було зроблено висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з батьком.(а.с.99-100) Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно із частиною 3 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Виходячи з положень ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як встановлено судом, сторони з 2010 року не перебувають в шлюбі, на даний час їх малолітня дочка [PERSON] проживає з батьком, який здійснює за нею догляд та займається її вихованням та навчанням, матір дитини проживає окремо. Позивач проживає разом зі своєю матір`ю, забезпечений житлом та має постійний дохід. Відповідачкою доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Орган опіки та піклування з приводу встановлення місця проживання дитини надав висновок, що відповідає вимогам, яких повинна дотримуватися зазначена установа, у якому зазначено, що батько дитини має задовільні житлово-побутові умови, матір дитини не надала відповідних матеріалів, які б підтверджували її спроможність стосовно виховання, утримання дитини, забезпечення належних умов її проживання, тому зробив висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. Суд, при вирішенні спору виходить з того, що інтереси дитини у вирішенні даного спору є першочерговими. В судовому засіданні [PERSON] виявила бажання проживати разом з батьком. Оцінивши докази справи у їх сукупності, які підтверджують викладені в позовній заяві обставини справи, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків, інтереси дитини, житлові умови, розвиток дитини в спокійному та стійкому середовищі, в сімейній атмосфері любові, дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком. Крім того, визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений ставити таке питання в судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання з ним його малолітньої дочки [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення його від сплати аліментів, які стягуються за рішенням суду, суд враховує наступне. За правилами ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.09.2009 року, яке набрало законної сили та в силу наведеної норми законодавства підлягає примусовому виконанню, виданий виконавчий лист, за яким відбувається стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] . Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить відмінити рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2009 року в частині стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та звільнити його від їх сплати. При вирішенні даної справи Городнянський районний суд Чернігівської області не наділений законодавчим правом перегляду (зміни, скасування тощо) рішення суду, ухваленого в іншій справі, яке набрало законної сили, тому суд при розгляді даної справи позбавлений можливості відмінити рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2009 року. Водночас відповідно до ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, згідно ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Частиною 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Виходячи з приписів ст.432 ЦПК України, у разі наявності підстав для визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, [PERSON] має право звернутися до Новозаводського районного суду м.Чернігова, як до суду, що видав виконавчий документ, з заявою в порядку, визначеному розділом шостим ЦПК України, яким врегульований порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах. Таким чином, заявлена позивачем вимога, в якій він просить відмінити рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2009 року в частині стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та звільнити його від їх сплати, не підлягає задоволенню огляду на неправильно обраний позивачем спосіб захисту цивільного права. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім на сплату судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial