Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Вознесенівської районної адміністрації Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 10.11.2020 перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] проживає окремо від дитини в Олександрівському району, участі у його вихованні та утриманні не бере, матеріально не допомагає. Згідно листа відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 24.04.2020 №09-09/363, з [PERSON] проведено бесіду з приводу його намірів у вихованні та утриманні сина, в ході якої він зазначив, що на даний час має іншу родину та у подальшому не планує займатись виховання [PERSON] . 21.09.2020 неповнолітній [PERSON] звернувся до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про взяття його на профілактичний облік в зв`язку із тим, що його батьки не виконують батьківські обов`язки по відношенню до нього, а саме: мати ніде не працює, зловживає алкогольним напоями, [PERSON] вимушений самостійно заробляти кошти для свого існування. Батько взагалі сином не цікавиться. Згідно з оцінками потреб неповнолітнього [PERSON] , складеними Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.05.2020 та 21.10.2020, в родині наявні складні життєві обставини через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. За інформацією Економіко-правничого фахового коледжу Запорізького національного університету від 06.11.2020 №31-28/94. неповнолітній [PERSON] навчається у вказаному закладі на 2 курсі. Батько [PERSON] з родиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання не надає, життям сина не цікавиться. Мати дитини- [PERSON] не працює, зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого виникла заборгованість з сплати комунальних платежів. Коледж вважає за доцільне взяти дитину на профілактичний облік. Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 02.11.2020 №2692/01-08, дитина без супроводу батьків з`являлась до лікаря. На телефоні дзвінки лікаря мати не відповідає. Батьки неповнолітнього не цікавляться станом здоров`я сина, на прийом не приходять, до адміністрації закладу не звертались. З метою проведення з матір`ю дитини профілактично-виховної роботи, відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді а також Вознесенівським відділом поліції здійснювались виходи за місцем проживання дитини - 21.10'.2020 та 05.11.2020. Під час виходів встановлено, що умови проживання задовільні.; Матері дитини жодного разу вдома не було, а залишені для неї письмові запрошення проігноровані. В зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього [PERSON] - відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради направлені листи до Вознесенівського та Олександрівського відділів поліції для притягнення [PERSON] та [PERSON] до відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 27.11.2020. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, які підтверджують свідоме ухилення батьків [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина а також думку самого неповнолітнього, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх сина [PERSON] , передбачених п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України та необхідність звернення до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного позивач просить, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Неповнолітній [PERSON] допитаний у судовому засіданні, пояснив, що батьки не займаються його вихованням, він опинився у складних життєвих обставинах, був змушений піти працювати, оскільки допомоги від батьків не отримував, самостійно уклав декларацію із лікарем, мати вживає алкогольні напої, а батька він не пам`ятає. Наразі йому допомагає коледж і він бажає, щоб його опікуном був коледж, а тому позов органу опіки та піклування підтримав і просив позбавити мати та батька батьківських прав. Також [PERSON] вказав, що мати знає про те, що подано такий позов і знає, що призначалися судові засідання, і 22.03.2021 року буде судове засідання щодо позбавлення її батьківських прав, однак вона не бажає з`являтися до суду, оскільки соромиться осуду за свою поведінку, і в суд не прийде. Заслухавши пояснення представника органу опіка та піклування, думку неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідно до наказу Служби у справах дітей Запорізької міської ради № 928/1 від 10.11.2020 року [PERSON] , [INFO] взятий на облік, як дитина як опинилась у складних життєвих обставинах. 21.09.2020 неповнолітній [PERSON] звернувся до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про взяття його на профілактичний облік в зв`язку із тим, що його батьки не виконують батьківські обов`язки по відношенню до нього, а саме: мати ніде не працює, зловживає алкогольним напоями, [PERSON] вимушений самостійно заробляти кошти для свого існування. Батько взагалі сином не цікавиться. Згідно з оцінками потреб неповнолітнього [PERSON] , складеними Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.05.2020 та 21.10.2020, в родині наявні складні життєві обставини через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. За інформацією Економіко-правничого фахового коледжу Запорізького національного університету від 06.11.2020 №31-28/94. неповнолітній [PERSON] навчається у вказаному закладі на 2 курсі. Батько [PERSON] з родиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання не надає, життям сина не цікавиться. Мати дитини- [PERSON] не працює, зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого виникла заборгованість з сплати комунальних платежів. Коледж вважає за доцільне взяти дитину на профілактичний облік. Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 02.11.2020 №2692/01-08, дитина без супроводу батьків з`являлась до лікаря. На телефоні дзвінки лікаря мати не відповідає. Батьки неповнолітнього не цікавляться станом здоров`я сина, на прийом не приходять, до адміністрації закладу не звертались. З метою проведення з матір`ю дитини профілактично-виховної роботи, відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді а також Вознесенівським відділом поліції здійснювались виходи за місцем проживання дитини - 21.10.2020 та 05.11.2020. Під час виходів встановлено, що умови проживання задовільні.; Матері дитини жодного разу вдома не було, а залишені для неї письмові запрошення проігноровані. В зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього [PERSON] - відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради направлені листи до Вознесенівського та Олександрівського відділів поліції для притягнення [PERSON] та [PERSON] до відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 27.11.2020. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, які підтверджують свідоме ухилення батьків [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина а також думку самого неповнолітнього, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх сина [PERSON] , передбачених п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Суд вивчивши зазначений висновок вважає його обґрунтованим та таким, що ґрунтується на достатній доказовій базі і не суперечить інтересам дитини та узгоджується із іншими доказами, які наявні у справі. При цьому також суд враховує, що батько [PERSON] позов визнав. Отже, вищенаведені докази свідчать про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не цікавляться життям, здоров`ям, успіхами та долею дитини, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає дітям доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляються від батьківських обов`язків. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] оскільки достовірно встановлено, що відповідачі не піклуються про життя та здоров`я дітей, про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з ними у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов`язками. Також суд вважає, що рішення про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист [PERSON] , а мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено факт свідомого нехтування [PERSON] , [PERSON] своїми обов`язками, небажання змінювати свою поведінку. У зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] . Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом". Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог представника позивача в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку на малолітніми з огляду на наступне. На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Представник позивача просить про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана неповнолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] або зробить неможливим його виконання в цій частині. Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити . Виходячи з положень ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень по 420,40 грн. з кожного.

Outcome: partial