Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

02 грудня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.09.2006 року між ним та відповідачкою у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їхньої сім`ї стало відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини між ними припинені остаточно. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена цивільна справа передана для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2020 року суддею Кудрявцевою Т.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, в позові вказав, що позовні втмоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 16.09.2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 16.09.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 817 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 03.07.2007 року у сторін від шлюбу народився син - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою, ведення ними спільного господарства та проживання припинені. Причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам та інтересам їхнього сина, в зв`язку з чим він остаточно переконався у неможливості збереження сім`ї у подальшому. Спір про поділ майна відсутній, оскільки між сторонами 22.05.2020 року був укладений договір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved