Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 13.08.1977 року між нею та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №592. Проте спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися з 1990 року, з того ж часу спільного господарства не ведуть, а сім'я існує тільки формально. У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач подала заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач також надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13.08.1977 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис №592. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Позивач в позовній заяві вказала, а відповідач у письмовій заяві визнав, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися з 1990 року, з того ж часу спільного господарства не ведуть, а сім'я існує тільки формально. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 1991 року проживаються окремо. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на життя та сімейні відносини, проживають окремо протягом тривалого часу, спільне господарство не ведуть, а шлюб має формальний характер. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved