Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] 05.03.2013 року був укладений Кредитний договір № R 53100399983 В, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 50 000 гривень строком повернення до 05.03.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних. Згідно кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 08 числа кожного місяця. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором, однак, відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, чим не тільки порушує умови договору, вимоги чинного законодавства України, але й майнові права та інтереси позивача. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості Позичальника за Кредитним договором № R 53100399983 В від 05.03.2013 року, згідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором станом на 24.06.2014 року. Загальна сума, що підлягає до сплати відповідачем за Кредитним договором № R 53100399983 В від 05.03.2013 року становить - 63 575, 22 грн., що складається з 41 172,63 грн. - суми боргу за кредитом та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 5 654,93 грн. - суми боргу за процентами (плата за користування кредитом) та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 9 286,55 грн. - суми боргу по комісії за управління кредитом з урахуванням 0,5% пені, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 7 461,11 грн. - пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 63 575, 22 грн. та понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак представник позивача Ковтун Н.В. направила на адресу суду клопотання у якому просить слухати справу без участі уповноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені обставини, суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "ВТБ Банк" підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] кредитного договору № R 53100399983 В від 05.03.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000,00 гривень, строком повернення до 05.03.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних ( а. с. 6-12). Відповідно до п. 9.10. Кредитного договору, Кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим Договором у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 Кредитного Договору, кредитні кошти призначені на споживчі потреби в інтересах сім"ї. Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, кредит був наданий шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у Відділенні «Львівська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк». Згідно п. п. 3.3., 3.4., 3.5. Кредитного договору, відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтетними платежами), 08 числа кожного місяця. Отже, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦКУ зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором № R 53100399983 В від 05.03.2013 року, у зв'язку з чим станом на 24.06.2014 року має заборгованість по поверненню кредиту та по відсотках. Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. З розрахунку заборгованості вбачається, загальна сума, яку позивач просить стягнути з відповідача за Кредитним договором № R 53100399983 В від 05.03.2013 року становить 63 575, 22 грн. та складається з 41 172,63 грн. - суми боргу за кредитом та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 5 654,93 грн. - суми боргу за процентами (плата за користування кредитом) 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 9 286,55 грн. - суми боргу по комісії за управління кредитом з урахуванням 0,5% пені, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 7 461,11 грн. - пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу Згідно із ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в такій же сумі, в строк та в порядку встановленому договором, якщо позикодавець не повернув суму позики, то відповідно до ст. 625 ЦК України зобов'язаний нести відповідальність за порушення зобов'язання за прострочення платежу та сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення, незалежно від сплати процентів, а якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, а також позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу за кредитом та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту, в розмірі 41172,63грн.; боргу за процентами (плата за користування кредитом) та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів, в розмірі 5654,93грн.; пеня, нарахована у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу в розмірі 7461,11грн. підлягає до повного стягнення. Щодо суми боргу по комісії за управління кредитом з урахуванням 0,5% пені, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту, в розмірі 9286,55грн., то вона підлягає до часткового стягнення в сумі 5915грн. - простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом. Заявлена позивачем вимога про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом в розмірі 3371,55 грн. є необґрунтована і не відповідає вимогам закону, тому до задоволення не підлягає. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в розмірі 602, 03 грн..

Outcome: partial