Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

31.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 08.05.2001 року відділом РАГС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис №82. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Крім цього, зазначала, що шлюбні відносини між ними припинені у 2011 році. Причиною розпаду сім*ї є те, що кожен з них має своєрідний характер, різні погляди на питання сімейного життя, через що в сім*ї виникали непорозуміння та сварки, нормальні відносини між сторонами відсутні, спільне господарство не ведеться. В позовній заяві позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Також, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на примирення не згодна. Просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу, на примирення не згоден. Також, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08.05.2001 року відділом РАГС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис №82, [PERSON] 08.05.2001 року уклав шлюб зі [PERSON], яка після укладення шлюбу обрала прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с.13). На думку суду, зберегти сім'ю неможливо, так як сторони проживають окремо з 2011 року, спільне господарство не ведеться, сім'я розпалась остаточно. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де батьком вказаний - «[PERSON]" (а.с. 6-7). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved