Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою в якій просять встановити факт народження [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Сімферополь Автономної Республіки Крим, у матері [PERSON] , [INFO] , громадянство України, у батька [PERSON] , [INFO] , громадянство України. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим народився їх син [PERSON] . Заявники звернулись до Олександрійського ВДРАЦС з метою реєстрації народження дитини, однак отримали відмову у зв`язку з невідповідністю поданих документів. Встановлення факту народження їм необхідно для отримання свідоцтва про народження сина. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрійського МРВ ДРАЦС в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація. Його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Ці обставини підтверджуються наданими позивачами та завіреними підписом заявника [PERSON] відповідно до ДСТУ 4163-2003 копіями документів, що видані фактично діючими на окупованій території АР Крим органами, а саме свідоцтвом про народження, виданим 25.01.2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідкою про народження №361, відповідно до яких [PERSON] народився [INFO] в м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 02 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 травня 2019 року, актовий запис 120. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Батько народженої дитини, [PERSON] , [INFO] , народився в селищі Приютівка, Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] . Мати народженої дитини, [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Сімферополь, АР Крим, України, що підтверджується копію паспорту громадянина України серії № [NUMBER] . Згідно відмови Олександрійського МРВ ДАРЦС №2390-14.19-04-10 від 20.08.2019 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пред`явленням документу (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.01.2017 року відділом реєстрації народжень м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим), що не входить в перелік документів, які є підставою для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», АРК Крим та м. Сімферополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Оцінюючи надані заявником документи органів реєстрації актів цивільного стану, які та фактично діють на окупованій території АР Крим, суд виходить з того, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. При цьому суд враховує, що відомості, зазначені у документах, які були видані на окупованій території АР Крим, не суперечать іншим матеріалам справи, учасники справи також не ставили під сумнів достовірність зазначених у них відомостей, тому суд не має підстав сумніватися у достовірності вказаних у них відомостей. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини, народженої на тимчасово окупованій території, є об`єктивні перешкоди. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved