Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу (депозиту), 3% річних, збитки. Зазначає, що 20 січня 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового вкладу (депозиту) №300131/160695/3-15 «Нові гроші» (в доларах США), у відповідності з яким розмістив вклад на суму 950 доларів США строком на 3 місяця, 21.01.2015 року поповнив вклад на 950 доларів США та 22.01.2015 року поповнив на 950 доларів США. За умовами договору виплата відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12,5\~% річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк\~ кошти та проценти за користування\~ коштами не повертає. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу на суму 3566 доларів США 87 центів яка складаються з : 3503 доларів США 75 центів сума банківського вкладу, 13 доларів США 54 центи 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України та збитки відповідно до ст. 22 ЦК України 49 доларів США 58 центів 11% річних. Просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 3566 доларів США 87 центів. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи керівництво повідомлялось належним чином, про причини неявки представника не повідомляли. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 січня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового вкладу (депозиту) №300131/160695/3-15 «Нові гроші» (в доларах США), у відповідності з яким позивач розмістив вклад на суму 950 доларів США строком на 3 місяця, 21.01.2015 року поповнив вклад на 950 доларів США та 22.01.2015 року поповнив на 950 доларів США, з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12,5\~% річних. Згідно виписки по особовому рахунку позивача [PERSON] згідно угоди № 300131/160695/3-15 від 20.01.2015 року сума вкладу по закінченню строку дії депозиту становить 3 503, 75 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач\~ взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки.Після закінчення строку депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачу, незважаючи на його неодноразові вимоги. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст.\~ 525 цього Кодексу одностороння\~ відмова\~ від\~ зобов'язання\~ або одностороння зміна\~ його\~ умов\~ не\~ допускається,\~ якщо\~ інше\~ не\~\~ встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти, що були йому повернуті, у строк та в порядку, що встановлені договором. У правовій позиції ВСУ (постанова №6-140цс13 від 25 грудня 2013 року), під терміном «повернення вкладу і нарахованих процентів» слід розуміти наявність у вкладника реальної можливості отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом.\~\~Отже, у подібних спорах доказуванню підлягає той факт, що після перерахування банком суми вкладу і процентів на поточний рахунок вкладник позбавлений реальної можливості розпорядитися своїми коштами. Пояснення, а також письмові вимоги, те, що відповідач не заперечував неможливість повернення коштів, неможливість досудового врегулювання спору, достатніми, об'єктивними доказами того, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу та перерахування вкладу і нарахованих процентів на поточний рахунок позивач реально позбавлений можливості користуватися, розпоряджатися цими коштами.\~\~ Оскільки термін дії Договору закінчився 24.04.2015р., то на переконання суду, саме в цей день відповідач був зобов'язаний повернути позивачу вклад (депозит) та нараховані на нього проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом.\~\~ Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-140цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Вимога про стягнення 3% річних у сумі 13, 54 доларів США підлягає задоволенню. Щодо стягнення збитків ( упущеної вигоди) у сумі 49,58 доларів США, то позивач їх обчислює з розрахунку 11% річних, як середня відсоткова ставка по строкових вкладах розміщених в іншому банку вкладу 3 500 доларів США за період 25 квітня - 10 червня 2015 року, то необхідно зазначити наступне. Згідно правової позиції ВСУ (постанова №6-36цс15 від 10 червня 2015 року), стягненню з банку підлягають проценти за період від дня перерахування банком депозитного вкладу та процентів на вклад на поточний рахунок вкладника до дня фактичного повернення банком вкладу за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу. Враховуюче наведене підстав для стягнення зазначеної суми відсутні. Необхідно з відповідача на користь позивача стягнути грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) у сумі 3503, 75 ( три тисячі пятсот три, 75) долара США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи становить 77 006, 19\~ ( сімдесят сім тисяч шість, 19) грн., 3% річних у сумі 13, 54 (тринадцять, 54 )долара США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи становить 297,82\~ ( двісті дев"яносто сім, 82) грн. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial