Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просила суд розірвати з 09 грудня 2015 року відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, трудовий договір, який був укладений 01 грудня 2005 року між нею і фізичною особою-підприємцем [PERSON] та зобов"язати Конотопський міськрайонний центр зайнятості зареєструвати його розірвання. Обгрунтовуючи вимоги тим, що 01 грудня 2005 року між нею і фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір, який 05 грудня 2005 року зареєстрований в Конотопському міськрайонному центрі зайнятості за № 2384. На даний час відповідач підприємницьку діяльність не здійснює, припинив сплачувати заробітну плату. Скористатись правом на розірвання трудового договору за власним бажанням та попередити про це відповідача не може, оскільки не може встановити його місце проживання чи місцезнаходження. У зв"язку з чим просила вимоги задовольнити, припинити вказаний вище трудовий договір та спонукати центр зайнятості здійснити дії, спрямовані на зняття трудового договору з реєстрації. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи оповіщений належним чином, що стверджується поштовим конвертом, повернутим за закінченням терміну зберігання і оголошенням в газеті, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. (а.с.19,27) Суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та дійшов висновку за можливе розглянути справу на підставі доказів. Представник Конотопського міськрайонного центру зайнятості - [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 09.08.1999 р. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. (а.с.12) 01 грудня 2005 року між позивачем і фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір, який 05 грудня 2005 року зареєстрований в Конотопському міськрайонному центрі зайнятості за № 2384. Згідно умов договору вона прийнята на роботу в якості повара. Час виконання працівником робіт установлений з 7.00 год. до 15.00 год. Відповідач умови трудового договору та трудове законодавство, які регулюють трудові відносини, порушує, оскільки предприємницьку діяльність не здійснює, обсягом роботи не забезпечує, заробітну плату не сплачує. Відповідно до ст.21 Кодексу законів про працю трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за №260, а також Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 року 358, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належними їм документами по центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами трудових стосунків - фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності. У відповідності до п.17 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами обох сторін трудових відносин в усіх примірниках трудового договору. Таким чином, записи фізичної особи - роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також підписи її та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору. В разі відсутності в центрі зайнятості однієї зі сторін трудового договору додержатись порядку зняття з реєстрації трудового договору укладеного між фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником без присутності однієї з цих сторін неможливо. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою передбачено, що на державну службу зайнятості покладено обов'язок реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, укладених між фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками. У переліку документів, що подають сторони трудових відносин до центру зайнятості, передбачено подання паспортів, тобто документів, що посвідчують особу і які, згідно з законодавством України, повинні подаватися громадянами особисто. 25 листопада 2015 року [PERSON] за місцем проживання відповідача направила заяву про розіврвання з 09 грудня 2015 року, укладеного 01 грудня 2005 року між ними, трудового договору на підставі ст. 38 КЗпП України, що стверджується поштовим конвертом, повернутим за закінченням терміну зберігання. (а.с.6-9) Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскільки іншого шляху розірвати вказаний трудовий договір та зняти його з реєстрації в центрі зайнятості у позивача немає, то в даному випадку позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору та 630 грн. витрат по оплаті за оголошення в газеті, а всього 1181,20грн.

Outcome: approved