Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.03.2007 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки, свідком яких нерідно ставав їх син, що таким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняло душевні страждання. [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Позивач, як батько дитини, усвідомлює відповідальність за виховання та піклування про сина, створення для нього належні соціально-побутові умови проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини. Позивач вважає, що в інтересах [PERSON] , [INFO] , останній повинен проживати разом з позивачем, а не з його матір`ю, оскільки позивач має власний бізнес, а також працює на посаді начальника охорони ПАТ «Проторус». Позивач має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Алкогольними напоями позивач не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Відповідач не має постійної роботи та заробітку. Окрім того, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитися на вихованні дитини. [PERSON] є емоційно неврівноваженою особою, її поведінка характеризується грубістю. Відповідач не має достатнього доходу для матеріального забезпечення та належних умов проживання дитини. Проживання сина разом з позивачем буде відповідати його інтересам. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача з сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. У зв`язку з викладеним, позивач просив визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 17.12.2015 року відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м.Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», цивільна справа передана до Херсонського міського суду Херсонської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2016 року цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської областіУс О.В. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдаровій І.О. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.02.2019 року прийнято справу до провадження та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Надали до суду заперечення, згідно якого просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відповідач зі змістом та вимогами позовної заяви не згодний. Позивач не надав доказів існування виняткових обставин, які передбачені Декларацією прав дитини або підстав передбачених ч.2 ст.161 СК України за наявності яких дитина може бути розлучена з матір`ю. [PERSON] обґрунтовує свій позов лише загальними фразами про ставлення сторін до виконання батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного зі сторін та позицію органів опіки та піклування згідно чинного законодавства. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказі наявності причин, за яких їх син може бути розлучений з відповідачем. У позовній заяві зазначено, що син мешкає разом з позивачем та на протязі усього часу з моменту окремого проживання дитина, начебто, вказує на своє бажання жити разом з батьком, оскільки дуже прив`язаний до нього. Також, у позові зазначено, що від родичів відповідача, [PERSON] , нібито дізнався, що відповідач виїхала за межі України. Разом з тим, про виїзд за межі України для роботи, відповідач попереджувала позивача та узгодила з ним місце проживання сина на період від`їзду. Також, за домовленістю з позивачем, після повернення [PERSON] , син має мешкати як і раніше разом з останньою за адресою: [ADDRESS] . Проте, з листопада 2015 року позивач став перешкоджати спілкуванню сина з відповідачем, бабусею та сестрою. В той же час, відповідач продовжує опікуватися сином та матеріального його утримувати через свою матір, яка спрямовує грошові кошти позивачу. Позивач зловживаючи своїми правами батька, перешкоджає спілкуванню їх сина з матір`ю та і з іншими родичами. Відповідач отримує доходи за межами України, тому має можливість матеріально забезпечувати своїх дітей. Таким чином, позовна заява є необґрунтованою та незаконною. Представник третьої особи в судовому засідання не заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає за доцільне проживання дитини з батьком. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2007 року, згідно актового запису про шлюб №125, зробленого 24.03.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №40, зробленого 27.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Відповідно до договору дарування квартири від 31.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 31.01.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки №30, виданої 22.10.2014 року ОСББ «Кольцова 41», [PERSON] працює в ОСББ «Кольцова 41» з 01.03.2014 року , займає посаду Голови правління ОСББ. Дохід за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року склав 4800,00 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22.01.2015 року прийнято відмову [PERSON] від позову в частині розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22.01.2015 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] за умовами якої: позивач - [PERSON] визнає, що відповідачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Позивач - [PERSON] визнає, що автомобіль ВАЗ 11183, номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , спільною власністю подружжя - позивача [PERSON] та відповідача - [PERSON] . Згідно довідки №63 від 02.09.2015 року за адресою: [ADDRESS] проживає позивач [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Листом Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 12.08.2015 року №36/2874 повідомлено, що заява [PERSON] за фактом чоловік не повертає дитину зареєстровано у журналі ЄО №14121 від 02.08.2015 року. За результатами розгляду в даній події було встановлено відсутність ознак кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.214 КПУ дана заява не підлягає реєстрації в Єдиний реєстр досудового розслідування. Листом Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 07.09.2015 року №36/3198 повідомлено, що заява [PERSON] за фактом сімейна сварка, зареєстрована у журналі ЄО Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області за №16004 від 25.08.2015 року. За результатами розгляду в даній події було встановлено відсутність ознак кримінального провадження у зв`язку з чим відповідно до ст.214 КПУ дана заява не підлягає реєстрації в Єдиний реєстр досудового розслідування. Відповідно до характеристики, наданої 01.12.2015 року ПАТ «Проторус», [PERSON] працює в ПАТ «Проторус» з 01.04.2010 року. Характеризується, як добросовісний, відповідальний працівник. Згідно довідки №40, виданої 01.12.2015 року ПАТ «Проторус», [PERSON] працює в ПАТ «Проторус». Прийнятий на посаду начальника охорони згідно наказу №11.1-к від 01.04.2010 року. Відповідно до довідки від 13.01.2016 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] в складі сім`ї 7 чоловік: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , 1951 р.н., мати - [PERSON] , 1955 р.н., брат - [PERSON] , 1974 р.н., племінник - [PERSON] , 2009 р.н. Згідно акту ОСББ «Кольцова 41», [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з середини листопада 2015 року проживають в [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 20.01.2016 року за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] (син). Батько створив умови для виховання та розвитку дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.01.2016 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає дідусь - [PERSON] , 1951 р.н. Стосунки та традиції сім`ї не виявлено, бо ніхто з членів сім`ї не проживає, матір дитини - [PERSON] , зі слів [PERSON] (бабуся дитини), на території України відсутня. Створені умови для виховання, відпочинку дитини. Відповідно до довідки №306 від 23.01.2018 року, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР з 18.12.2014 року по 09.01.2015 року. Діагноз: невротичний стан, астено-депресивний синдром, помірно виражений. З психолого-педагогічної характеристики, виданої Херсонською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №27 з поглибленим вивченням інформатики та іноземних мов вбачається, що [PERSON] у школі навчається з 01.09.2017 року. Проживає та виховується батьком [PERSON] . Батько систематично приділяє увагу навчанню сина і завжди цікавиться його успіхами. Прислуховується до рекомендацій вчителів та класного керівника. Відвідує батьківські збори, приймає активну участь у шкільному житті класу. До школи хлопчик приходить чистий, охайно вдягнений. Батько придбав усе необхідне, аби сину комфортно навчався у школі. Згідно інформації №01-39/177, наданої 05.12.2017 року Херсонською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №27 з поглибленим вивченням інформатики та іноземних мов, адміністрацією школи повідомлено, що батько учня 1-б класу [PERSON] , [INFO] - [PERSON] бере участь у вихованні дитини: відвідує школу, батьківські збори, спілкується з вчителями, цікавиться успішністю та дисциплінованістю сина. Відповідно до довідки від 10.02.2017 року видана [PERSON] в тому, що його дитина відвідує гурток «Дошкільна освіта» Херсонського Будинку Дитячої та Юнацької Творчості. Згідно довідки від 12.12.2017 року [PERSON] навчається в школі усного рахунку Соробан з 29.03.2017 року. Відповідно до довідки від 21.03.2017 року, [PERSON] , [INFO] , з вересня 2016 року ходить на тренування з плавання в «СОК Альтор». З довідки, виданої 12.12.2017 року Дитячо-юнацької спортивної школи «Спартак» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є учнем ДЮСШ «Спартак» Херсонської міської ради. Згідно листа Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №01-23/3601 від 19.12.2017 року, родина [PERSON] перебуває на обліку Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 19.01.2016 року у зв`язку із процесом розірвання шлюбу з гр. [PERSON] (матір`ю неповнолітнього). Процес розірвання шлюбу між батьками негативно вплинув на психоемоційний стан хлопчика. Ситуацію ускладнило відсутність взаємопорозуміння між родичами дитини, внаслідок чого хлопчика втягнуто в сімейний конфлікт. Мати хлопчика, [PERSON] з 15.11.2015 року виїхала за межі України на заробітки та станом на теперішній час не поверталась до країни, що могло призвести до почуття покинутості у малолітнього. Внаслідок чого [PERSON] відчуває образу, гнів на матір та намагається витиснути її із свого життя. Затяжний конфлікт між татом хлопчика та бабусею [PERSON] призвів також до травмування дитини. В зв`язку довготривалого непорозуміння між дорослими на даний час, хлопчик обрав родину батька та виявляє бажання мешкати разом з ним. Напружені відносини між [PERSON] та [PERSON] призвели до сприйняття малолітнім бабусю як «загрозу» для його сім`ї, і як наслідок - ставлення до бабусі вороже. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2017 року визначено спосіб участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні їх малолітнього онука [PERSON] , який народився [INFO] , шляхом систематичних побачень з відвідуванням дитиною місця їх проживання кожної неділі з 10-00 год. до 17-00 год. у два етапи: 1) перші чотири неділі кожного тижня після набрання рішенням законної сили в присутності батька [PERSON] ; 2) послідуючі неділі кожного тижня без присутності батька дитини [PERSON] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до висновку щодо дослідження психоемоційного стану малолітнього [PERSON] , [INFO] , проведений соціально-психологічною службою Херсонського державного університету від 01.08.2018 року №03-30/1204 рекомендовано [PERSON] - щільний супровід психолога; батькам - консультація спеціаліста з сімейних питань; визначення місця постійного місця перебування та проживання [PERSON] з батьком [PERSON] . Згідно висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради від 13.09.2019 року №110, виконавчий комітет Суворовської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем його проживання. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням сина [PERSON] , [INFO] , займається позивач, піклується про нього та забезпечує всім необхідним. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Як зазначено в п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866 - під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно Принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турбота відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері неповнолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Судом встановлено, що відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він може забезпечити сину належні умови проживання, піклування про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти - не надав. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також вік дитини, яка є малолітньою, яка на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої дитини з батьком буде відповідати потребам та інтересам дитини, яка потребують постійного догляду та турботи, позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному, в судовому засіданні на даний час не встановлено, що проживання дитини з матір`ю позитивно сприятиме розвитку сина як психологічному так і фізичному, тому суд дійшов до висновку, що місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , слід визначити разом з батьком [PERSON] за місцем його проживання.

Outcome: approved