Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області про виключення відомостей як про батька з актового запису про народження дитини. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області було зареєстровано шлюб. 28.07.2011 року шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області, справа № 2-886/2011. Відповідач має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого, позивач записаний батьком, актовий запис № 173 від 03.11.2011 року, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області. Батько дитини записаний в свідоцтві після розірвання шлюбу. Про даний факт, що позивач записаний батьком [PERSON] він дізнався напередодні судового засідання про стягнення аліментів, яке відбулося 20 березня 2012 року, справа № 2-90/2012 (копія рішення додається).Зі слів відповідачки , вона з серпня 2012 року нібито зверталася до органів поліції та виконавчої служби м. Покровська та м. Єнакієве Донецької області, для розшуку позивача щоб зробити виключення з актового запису, де він вказаний батьком дитини. Однак ніяких розшукових дій, щодо позивача окрім розшуку по аліментам не було. Відповідач у своєму позові про стягнення з позивача аліментів вказувала невірні поштові дані проживання позивача, що призвело до того, що він отримав копії позову з копією свідоцтва про народження дитини відповідача, де він вказаний батьком дитини [PERSON], та не зміг підготуватись вчасно для подання зустрічного позову. В результаті того, що у відповідача не було жодних даних про місце перебування позивача, вказування нею хибних даних в адресі подаючи позов ніякої інформації, що позивач записаний батьком до суду про стягнення з нього аліментів у [PERSON] не було. Тобто батько дитини записаний на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. В рішенні суду про розірвання шлюбу з відповідачем від 28.07.2011 року зазначено, що подружжя не має дітей. Хоча, як можна встановити з дати народження дитини 11.10.2011 року, відповідач на момент розірвання шлюбу вже була вагітна [PERSON] і приховала цей факт від суду. Які цілі переслідувала відповідач приховуючи факт вагітності від суду позивач не знає. Ніяких заперечень щодо розірвання шлюбу він не мав. Також відповідач, а ні під час суду, а ні до нього, а ні після, ніяких претензій до позивача, як до можливого батька дитини, не мала і це рішення нею не було оскаржене. Ніяких контактів між позивачем та відповідачем, окрім як на суді при розлученні та розгляду її позову про стягнення з позивача аліментів на її сина, котрий народився у жовтні 2011 року не було. На заперечення відповідачки, щодо відношення позивача до записаної на нього дитини, робітники відділу державної реєстрації актів цивільного стану відповіли, що на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, якщо дитина народилася менше ніж після 300 днів після того, як шлюб було розірвано, то батьком дитини записують останнього чоловіка матері цієї дитини з котрим в неї було зареєстровано шлюб. Фактично шлюб сторін по справі було розірвано ще задовго до того як про це було винесене рішення суду. З відповідачем позивач перестав жити як подружжя ще у грудні 2010 року, а інтимні відносини було припинено ще у середині листопада того ж року. Але у висновку ради опіки та піклування про присвоєння прізвища дитині вказано, що сторони по справі не живуть разом з січня 2011 року. Ці дані є недійсними, та звідки були взяті комісією, позивачу не відомо. Також позивачу відомо про те, що після того, як відповідач поїхала від нього, у січні 2011 року у [PERSON] були інтимні стосунки з іншим чоловіком на імя Іван. Після цих стосунків в неї і настала вагітність. Цей факт нещодавно було добровільно визнано відповідачкою. Нещодавно, відповідач ,через виконавчу службу м. Покровська, розшукала позивача, та визнала факт того, що він не є біологічним батьком. Позов про стягнення з нього аліментів, відповідач пояснила тим, що на той період, та не дивлячись на той факт що інтимні стосунки було припинено між ними за півтора місяці до настання вагітності, у неї були сумніви, щодо причетності іншого чоловіка до цієї дитини. Та по закону відповідач мала на це право, котрим і скористалась подаючи позов. На сьогоднішній день, жодних сумнівів щодо того ,що позивач не є батьком сина відповідача у неї не має. Також відповідачем було заявлено про те, що вона не має жодних претензій щодо арештованого майна, призначених позивачу аліментів та боргу по ним. Тобто фактично, відповідач добровільно визнала факт відсутності кровного споріднення між позивачем та записаною на нього дитиною і відмовилась від аліментів на нього. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що факт відсутності кровного споріднення між позивачем та записаним на нього дитиною, було добровільно визнано відповідачем, а у позивача не має ніяких сумнівів в тому, що народжена та записана на нього дитина ніякого відношення до нього не має, у проведенні ДНК експертизи позивач не бачить жодних підстав, тому що він з самого початку нічого спільного з цією дитиною не мав, та був записаний її батьком на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Позивач прохає виключити відомості про батька - [PERSON] з актового запису №173 від 03.11.2011 року про народження [PERSON], вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області. Позивач у судовому засіданні позов підтримує повністю, прохає його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає, зазначаючи, що син - [PERSON], [INFO], народився внаслідок її зв"язку з іншим чоловіком. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованого 07 жовтня 2010 року [PERSON] комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №094731.(а.с.75). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 липня 2011 року шлюб між сторонами по справі розірвано.(а.с.37). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС №181042, у батьків - [PERSON] та матері - [PERSON] 11 жовтня 2011 року народився син - [PERSON]. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.03.2012 року з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] стягнуто аліменти (а.с.36), яке ухвалою колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.(а.с.38). Згідно Висновку засідання Ради опіки та піклування при Виконкомі Преображенської сільської ради від 31 жовтня 2011 року, дитині - [PERSON] вирішено надати прізвище матері [PERSON] в інтересах дитини. (а.с.32). \~За ствердженням позивача, яке відповідач не спростувала, а навпаки підтвердила той факт, що в січні 2011 року, буду заміжньою, але вже мешкаючи окремо, в неї був зв"язок з іншим чоловіком, внаслідок якого народився хлопчик - [PERSON], про що свідчить письмова заява надана до суду 01.03.2019 року. Позову про виключення позивача з актового запису про народження вона не подавала до суду, оскільки мала сумніви щодо причетності іншого чоловіка до дитини. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цьогоКодексу. У відповідності до ч.1 ст. 136 СК України, ссоба, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 СК України визначено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частиною 5 ст.136 СК України встановлено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Роз'ясненням п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що у період коли відповідач реєструвала дитину, позивач перебував за межами країни, іі не зміг приїхати для написання заяви, щодо його непричетності до дитини в органи реєстрації. Також, як свідчать письмові пояснення відповідача, вона зверталася у органи внутрішніх справ та виконавчу службу з метою розшукування позивача для написання заяви про заперечення реєстрації його як батька дитини, але ніяких розшукових дій щодо позивача зі сторони цих установ, окрім як розшуку по аліментам не було. Як вбачається з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. При вирішенні даного спору суд враховує встановлені у судовому засіданні обставини, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами про відсутність кровного споріднення між позивачем та [PERSON], [INFO], а також визнання у повному обсязі позовних вимог відповідачем - старіциною [PERSON]. Аналізуючи викладене, з урахуванням обопільної згоди сторін на виключення відомостей про позивача як про батька з актового запису про народження дитини, приймаючи до уваги, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], оскільки не приймав участі в зачатті дитини, сторони мешкали окремо, тому позивач не є батьком дитини відповідачки і зроблений запис батьківства слід виключити, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні із задоволенням позовних вимог [PERSON], що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно\~ ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved