Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Кредитна спілка " Тернопільська обласна кредитна спілка " звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення 35 546, 85 гривень донарахованих процентів за договором кредиту від 26 березня 2007 року, посилаючись на ту обставину, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено вищезазначений договір кредиту, який належним чином зі сторони відповідачів не виконувався, що призвело до звернення кредитної спілки до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників коштів в сумі 20 852, 29 гривень 29 копійок. Відтак, 04 грудня 2008 року, судовий наказ було видано судом, однак з того часу відповідачі кредит не погасили, продовжують користуватися позиченими коштами, договір кредиту не розірвано, а тому спілка донарахувала суму процентів 35 546, 85 гривень за період з грудня 2008 року по жовтень 2013 року, й дану суму просить стягнути з відповідачів. При цьому позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно змісту якої просить стягнути кошти у наступний спосіб: з відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], як солідарного боржника [PERSON], відповідача [PERSON], як солідарного боржника [PERSON], відповідача [PERSON], як солідарного боржника [PERSON] В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити із зазначених у позові підстав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив у повному обсязі, мотивів заперечень суду не надав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно повідомлялися судом про час і місце судового розгляду. Судом встановлено наступні факти: Між кредитною спілкою «Тернопільська ощадна кредитна спілка» та членом спілки [PERSON] було укладено кредитний договір від 26 березня 2007 року № 3547 про надання кредиту в розмірі 21 000,00 (двадцять одна тисяча гривень 00 копійок). Кредит був виданий строком на 36 місяців, тобто з 26 березня 2007 року по 26 березня 2010 року. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов'язаний був щомісячно сплачувати частину кредиту в розмірі 583,33 гривень та відсотки, що зазначено у «Відомості на погашення кредиту та відсотків», який є невід'ємною частиною кредитного договору. 26.03.2007 року між кредитною спілкою «ТОКС» та відповідачами [PERSON] (поручитель), [PERSON] було укладено договір поруки № 3547/1, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] усіх зобов'язань за кредитним договором № 3547 від 26 березня 2007 року. 26.03.2007 року між кредитною спілкою «ТОКС» та відповідачами [PERSON] (поручитель), [PERSON] було укладено договір поруки № 3547/2, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] усіх зобов'язань за кредитним договором № 3547 від 26 березня 2007 року. 26.03.2007 року між кредитною спілкою «ТОКС» та відповідачами [PERSON] (поручитель), [PERSON] було укладено договір поруки № 3547/3, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] усіх зобов'язань за кредитним договором № 3547 від 26 березня 2007 року. Згідно ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки Поручитель поручається перед Кредитором боржника за виконання ним обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржника. Відповідно до ст.. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим п. 4.1 Договору поруки, передбачає, що Поручитель зобов'язується виконати за боржника зобов'язання останньої перед Кредитором на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитним договором. Відповідно до ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обов'язку боржника (солідарних боржників) Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки відповідачі не виконували належним чином зобов'язання за договором кредиту, спілка звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, й 04 грудня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №2-н-223509, про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором кредиту в сумі 20 852, 29 гривень 29 копійок, заяву про видачу наказу задоволено. Належних та допустимих доказів повернення стягнених судом коштів позивачу, зі сторонни відповідача не надано. Також не надано доказів розірвання чи припинення дії договору кредиту від 26 березня 2007 року № 3547. Статтею 526 частиною 1 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог , що звичайно ставляться. Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 Постанови Пленуму за №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» наголошує, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Відтак суд наголошує, що оскільки відповідачами не повернено позивачу, стягнену за судовим наказом від 04.12.2008 року, суму 20 852, 29 гривень, в рахунок погашення тіла кредиту та нарахованих процентів, й відповідач [PERSON] продовжує користуватися кредитними коштами, ТОКС правомірно здійснюється нарахування процентів за користування позиченими коштами. За період з грудня 2008 року (27 днів грудня) по листопад 2013 року, позивачем донараховано 35 546, 85 гривень процентів, що стверджується розрахунком заборгованості, наявним у справі. Системний аналіз доказів дозволяє суду зробити висновок про підставність вимог кредитної спілки про стягнення нарахованих і не сплачених процентів за користування кредитом з позичальника. При цьому сплачені відповідачем [PERSON] кошти в сумі 1500 гривень, згідно квитанцій від 10 липня 2013 року, від 03 грудня 2012 року та без зазначення дати і номера, суд не приймає до уваги, у зв'язку з тією обставиною, що дані кошти було внесено в рахунок погашення боргу, стягненого з відповідачів згідно судового наказу від 04.12.2008 року. Щодо вимоги позивача до поручителів суд зазначає таке. У п. 24 вищезазначеної постанови пленуму, ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз'яснює, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Оскільки, як вищезазачено, кредит був виданий строком на 36 місяців, тобто від 26 березня 2007 року по 26 березня 2010 року, то саме протягом 6 місяців з 26.03.2010 року спілка була вправі пред'явити вимогу до поручителів - з цього приводу належних та допустимих доказів суду не надано. А тому суд вважає, що у вимозі про стягнення донарахованих процентів з поручителів слід відмовити, на підставі частини четвертої ст. 559 ЦК України, у зв'язку з припиненням поруки.

Outcome: partial