Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів. Позов мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.10.2010 по 05.02.2013 року. Їх шлюб розірвано на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2013 р. справа №1618/5037/2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину -[PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні . Відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. 03.01.2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області справа №1618/5036/2012 року постановлено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, однак відповідач ухиляється від їх сплати має заборгованість близько 20 000.00 гривень. [PERSON] є інвалідом дитинства, тяжко хворіє, потребує постійного медичного лікування. У серпні 2015 року перенесла надто складну операцію в науково-дослідному дитячому ортопедичному інституті ім. Г.І. Турнера МОЗ Російської Федерації м. Санкт- Петербург. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.11.2015 року справа № 539/3768/15-Ц з відповідача стягнуто додаткові витрати на дитину [PERSON] в сумі 13 584,48 грн., витрачені на її лікування, але на даний час рішення суду відповідачем не виконано. На даний час дитина потребує повторного обстеження та підготовки до наступної операції у названому лікувальному закладі. Плановий огляд був запланований на грудень 2015 року. Через відсутність дозволу батька на виїзд дитини за кордон, цей огляд було відкладено. На даний час вона отримала виклик від лікувального закладу ( в телефонному режимі) на проведення огляду на 19.02.2016 року. Однак, по причині відсутності дозволу від батька це обстеження знову вимушена перенести, щоб вирішити дане питання у судовому порядку. На протязі 2016 року необхідно буде неодноразово виїжджати до Російської Федерації, так як після обстеження буде заплановане повторне оперативне втручання, але про дату його проведення на даний час не відомо. Тому вважає доцільно отримати дозвіл на виїзд за кордон на період з 01.03.2016 р. до 31.12.2016 р. Відповідач категорично відмовляється надати, у передбаченому законодавством України порядку, дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом з нею матір»ю дитини за кордон, для проходження медичного обстеження та лікування. На контакт ні з нею ні з її батьками не іде, та наполягає вирішити дане питання самостійно, не чіпаючи його, як батька. Проблеми із здоров»ям дочки його зовсім не турбують. Прохає суд постановити рішення яким надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у супроводі матері [PERSON] за межі України, до Російської Федерації без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.03.2016 р. по 31.12.2016 р. Дозволити [PERSON] - матері дитини без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON] за межі України, до Російської Федерації на період з 01.03.2016р. по 31.12.2016 року. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551.20 грн. за подання позовної заяви. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, згідно наданої заяви прохав справу слухати у його відсутність. Представник третьої особи Кравець Т.П. покладається на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідача [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2010 по 05.02.2013 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2013 р. справа №1618/5037/2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину -[PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є інвалідом дитинства, тяжко хворіє, потребує постійного медичного лікування. У серпні 2015 року перенесла надто складну операцію в науково-дослідному дитячому ортопедичному інституті ім. Г.І. Турнера МОЗ Російської Федерації м. Санкт- Петербург. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.11.2015 року справа № 539/3768/15-Ц з відповідача стягнуто додаткові витрати на дитину [PERSON] в сумі 13 584,48 грн., витрачені на її лікування, але на даний час рішення суду відповідачем не виконано. На даний час дитина потребує повторного обстеження та підготовки до наступної операції у названому лікувальному закладі. Плановий огляд був запланований на грудень 2015 року. Через відсутність дозволу батька на виїзд дитини за кордон, цей огляд було відкладено. На даний час вона отримала виклик від лікувального закладу ( в телефонному режимі) на проведення огляду на 19.02.2016 року. Однак, по причині відсутності дозволу від батька це обстеження знову вимушена перенести, щоб вирішити дане питання у судовому порядку. На протязі 2016 року необхідно буде неодноразово виїжджати до Російської Федерації, так як після обстеження буде заплановане повторне оперативне втручання, але про дату його проведення на даний час не відомо. Тому вважає доцільно отримати дозвіл на виїзд за кордон на період з 01.03.2016 р. до 31.12.2016 р. Відповідач не надає, у передбаченому законодавством України порядку, дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом з матір»ю дитини за кордон, для проходження медичного обстеження та лікування. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в"їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. З Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду: Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що не суперечать інтересам дитини, а лише сприяють її здоров'ю та розвитку, а також, у зв'язку із тим, що існують ризики того, що в подальшому позивачу буде важко знайти відповідача та змусити його спілкуватися з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон з метою оздоровлення, суд вважає за доцільне надати дозвіл позивачці на виїзд її доньки - [PERSON], 2011 р.н., за кордон без дозволу (згоди) батька до досягнення донькою 16-річного віку. За таких обставин, суд вважає, що з метою додержання інтересів дитини та для забезпечення її гармонійного, духовного, морального розвитку та оздоровлення, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved