Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

27.10.2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та, уточнивши позовні вимоги 14.11.2014 року, в їх обґрунтування вказував на те, що 18.08.2008 року між ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 877803/ФЛ, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19 178,55 доларів США, в обмін на обов'язок відповідача повернути кредит, сплативши банку відсотки за ставкою 14,59 % на рік, до 12.08.2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 18.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі - Поручитель) був укладений Договір поруки №877803/ФЛ-П, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати за належне виконання позичальником зобов'язань, що витікають з вищевказаного кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі. Однак [PERSON] попри взяті на себе зобов'язання умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами не виконує, у зв'язку з чим, станом на 07.11.2014 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 30637,74 доларів США, із яких: 18 936,79 дол. США - заборгованість по тілу кредиту та 11 700,95 дол. США - заборгованість по відсоткам. Крім того, у зв'язку з простроченням позичальником строку сплати кредиту позивачем нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 27 922,42 грн., з яких: 12 592,97 грн. - заборгованість по пені та 15 329,45 грн. - заборгованість по штрафу. Вищевказану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, а також понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 728,09 грн. В судове засідання представник позивача - Ридош М.М. не з'явився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 16,43). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи кожен окремо належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 37,38,41,42), в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк „Надра" (а.с.14-15) та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 877803/ФЛ від 18.08.2008 року (далі, - Договір) (а.с.4-6), відповідно до п.п.1.1., 1.3.1., 1.4. якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19 178,55 доларів США, в обмін на обов'язок відповідача повернути кредит до 12.08.2028 року, зі сплатою відсотків за ставкою 14,59 % на рік. Пунктами 3.3.1., 3.3.2. закріплений обов'язок позичальника по внесенню мінімально необхідного платежу в сумі 249,13 доларів США. до 10 числа поточного місяця. Відповідно до пунктів 5.2., 5.3. Договору, у разі прострочення Позичальником виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного багну України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 10 % від суми Кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 18.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі - Поручитель) був укладений Договір поруки № 877803/ФЛ-П від 18.08.2008 року (а.с.7), відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з вищевказаного кредитного договору. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредитних коштів зі сплатою відсотків по спірному кредитному договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 07.11.2014 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 30637,74 доларів США, із яких: 18 936,79 дол. США - заборгованість по тілу кредиту та 11 700,95 дол. США - заборгованість по відсоткам. Крім того, у зв'язку з простроченням позичальником строку сплати кредиту позивачем нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 27 922,42 грн., з яких: 12 592,97 грн. - заборгованість по пені та 15 329,45 грн. - заборгованість по штрафу. Сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с 8) та відповідачами належними доказами не спростований. В матеріалах справи містяться досудові вимоги про погашення вищевказаної заборгованості, адресовані відповідачам (а.с.9,10), однак і до теперішнього часу зазначені вимоги залишаються без задоволення, що призводить до порушення прав позивача. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право позивача вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, штрафних санкцій також обумовлене п. 4.2.4 спірного Кредитного договору. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.2. Договору поруки його сторони встановили солідарну відповідальність відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України). За змістом п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Вирішуючи спір в межах заявлених позивачем вимог, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] допущено порушення кредитних зобов'язань за Кредитним договором № 877803/ФЛ від 18.08.2008 року, що призвело до утворення заборгованості, яка до цього часу ні ним, ні його поручителем - відповідачем [PERSON] не погашена, у зв'язку з чим, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за вказаним вище Договором, станом на 07.11.2014 року, у розмірі 30 637,74 долари США, із яких: заборгованість по тілу кредиту - 18 936,79 дол. США та заборгованість по відсоткам - 11 700,95 дол. США, а також штрафні санкції у загальному розмірі 27 922,42 грн., з яких: заборгованість по пені -12 592,97 грн. та заборгованість по штрафу - 15 329,45 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Перевіряючи правильність розміру сплаченого позивачем судового збору, суд керується п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», яким визначено, що за пред'явлення позову, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Днем сплати позивачем судового збору є дата 17.04.2014 року (а.с.1). 17.04.2014 року офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним банком України = 11,2521 грн. за 1 долар США (а.с.44). Визначаючи вірний розмір судового збору, суд виходить з ціни позову, розрахованої наступним чином: 30 637,74 доларів США (сума заборгованості в іноземній валюті) х 11,2521 грн./дол. США (курс гривні до іноземної валюти станом на 17.04.2014 року) + 27 922,42 грн. (сума штрафних санкцій) = 372 661,33 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. У даному випадку 1 % ціни позову становить 3 726,61 грн., (372661,33 грн. : 100% = 3 726,61 грн.), що перевищує максимальний розмір судового збору, встановленого п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним обмежити розмір судового збору трьома розмірами мінімальної заробітної плати, а це 3 654,00 грн. (1 218,00 грн. х 3 = 3 654,00 грн., де 1 218,00 грн. - це розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році, в якому подана дана позовна заява (ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»), тоді як позивачем сплачено судовий збір у меншому розмірі, а саме - 2 728,09 грн., внаслідок чого недоплаченим залишається судовий збір у сумі 925,91 грн. (3 654,00 - 2 728,09 = 925,91), який в силу повного задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. Враховуючи те, що солідарне стягнення з відповідачів судового збору діючим законодавством не передбачено, тому суд,

Outcome: approved