Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що від шлюбу з [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO], при цьому, спільне життя з матір'ю дитини відповідачем [PERSON] не склалося через асоціальну поведінку останньої, сімейні стосунки між ними поступово погіршувалися, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання, дитина проживає разом з ним (позивачем), в сою чергу, [PERSON] протягом тривалого часу зловживала спиртними напоями, зникала з місця проживання, не повідомляючи про своє місцезнаходження. Життям, забезпеченням та лікуванням доньки відповідач ніколи не цікавилася, з часу фактичного припинення між ними (позивачем та відповідачем) шлюбних відносин жодного разу дитину не відвідувала. Крім того, позивач зазначив, що на даний час він створив нову сім'ю та вихованням дитини займається він разом зі своєю дружиною [PERSON], шлюб із якою був зареєстрований 12.09.2014 року, та після реєстрації якого, його (позивача) дружина повністю взяла на себе роль матері дитини, доглядає, утримує та виховує [PERSON], а також бажає її удочерити, крім того, в їх родині також виховується дочка [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON], а також їх спільний син [PERSON]. Вони з дружиною працюють та мають стабільний дохід, піклуються про розвиток особистостей дітей та, зокрема, [PERSON], та повністю забезпечують їх (дітей) матеріально: купують все необхідне, влаштовують та оплачують літній відпочинок та оздоровлення, організовують дні народження, дитячі свята, в свою чергу, відповідач життям, забезпеченням та лікуванням доньки [PERSON] ніколи не цікавилася, жодного разу її не відвідувала, дитина рідну матір не знає. Крім того, позивач зазначив, що відповідач [PERSON] систематично і безпідставно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню донькою загально визначених норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, у зв'язку з чим повинна бути позбавлена батьківських прав. Також вказав, що перебування дитини [PERSON] з матір'ю [PERSON] може негативно впливати на її (дитини) виховання та здоров'я та не відповідає її (дитини) інтересам. Зазначив, що донька [PERSON] є талановитою дитиною, займається софтболом у КЗ «Обласна спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву-2» та досягла значних успіхів, команда, в якій грає дитина часто приймає участь у змаганнях, в тому числі і за межами України, однак, у зв'язку з тим, що місце перебування матері часто невідоме, виникають також проблеми з отриманням дозволу від матері на виїзд [PERSON] за кордон. Позивач [PERSON] та в його інтересах представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS], а також у порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування позивачем оголошення про виклик в судове засідання, призначене на 07.11.2017 року на 16.30 год. відповідача [PERSON] у газеті «Народне слово» № 44 від 02 листопада 2017 року, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не виявила бажання приймати участь в судовому засіданні та подавати докази. Представник третьої особи орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечувала, підтримала висновок органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], виходячи, при цьому, виключно з інтересів дитини. Заслухавши пояснення позивача та в його інтересах представників, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, свідків, а також малолітню дитину [PERSON], дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26 квітня 2004 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 767, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько «[PERSON]» та мати «[PERSON]». Судом також встановлено, що 12 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 616 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Згідно з інформацією Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області за № 418-14.12-04-06 від 07.04.2017 року повідомлено про державну реєстрацію актового запису про шлюб № 17 від 16.01.2015 року на [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Крім того, згідно з довідкою виконкому Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 1069 від 20.03.2017 року, станом на 20 березня 2017 року сім'я [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS], складається з п'ятьох осіб, а саме: заявника - [PERSON], [INFO], дружини - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], та дочки дружини - [PERSON], [INFO] Відповідно до інформації Управління Держаної міграційної служби України в Кіровоградській області від 06.06.2017 року, місце проживання [PERSON], [INFO], з 12.06.2009 року зареєстроване за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 ім. О.С. Пушкіна Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 10.03.2017 року № 117 засвідчено той факт, що біологічна матір [PERSON] не займається вихованням доньки [PERSON], яка навчалася у Закладі 3 роки, крім того, не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з вчителями з приводу її (дитини) навчання. Батько дитини [PERSON] сплачував батьківські внески та приймав активну участь у вихованні доньки. Відповідно до довідки КЗ «Навчально-виховне об'єднання № 35 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 13.03.2017 року № 205/01-12 засвідчено той факт, що біологічна матір [PERSON] не займається вихованням своєї доньки [PERSON] - учениці 7-Б класу, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником та вчителями з приводу її навчання. Батько [PERSON] відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та вчителями з приводу навчання, бере активну участь у вихованні доньки. Також судом відзначається, що відповідно до характеристики, наданої [PERSON], [INFO], фірмою «БСМ» у формі ТОВ, за місцем його роботи, [PERSON] працює на вказаному товаристві водієм автотранспортних засобів, за час роботи на підприємстві останній зарекомендував себе з позитивної сторони. Відсутні порушення трудової дисципліни. З професійними обов'язками справляється якісно і в строки. До трудової діяльності відноситься відповідально та сумлінно. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 25.04.2017 року № 2250/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.04.2017 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], при цьому, встановлено наступне, що згідно з довідкою від 07.04.2017 року № 418-14.12-04-06 Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області [PERSON], 16.01.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Громадянка [PERSON] має зареєстроване місце проживання у [ADDRESS], що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області. Відповідно до довідки про склад сім'ї, наданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, дитина [PERSON] проживає в сім'ї батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно письмових пояснень громадянина [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], громадянка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON]. Відповідно до довідки КЗ «Науково-виховного об'єднання № 35 «Загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів, позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 13.03.2017 року № 205/01-12 мати учениці 7-Б класу [PERSON] не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями з приводу навчання дитини. Батько дитини [PERSON] здійснює виховання дочки, контролює її навчання. За довідкою Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 від 10.03.2017 року № 117 протягом трьох років навчання [PERSON] в закладі її мати не відвідувала батьківські збори, успішністю дочки не цікавилася. Батько [PERSON] сплачував батьківські внески, приймав активну участь у вихованні доньки. Згідно з письмовими поясненнями громадянина [PERSON], який є тренером по софтболу КЗ «Обласна спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву-2» м. Кропивницького, мати вихованки [PERSON] не цікавиться розвитком та досягненнями дочки. Про дитину піклуються батько та мачуха. У бесіді з працівником служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради дитина [PERSON] пояснила, що протягом п'яти років проживає з батьком, який про неї піклується. Мати не підтримує з дочкою родинних стосунків. Дитина не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав. На запрошення служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради громадянка [PERSON] не з'явилася, із заявами не зверталася. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст. 12 Конвенції Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому, поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяти їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган, в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], у присутності психолога [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає у [ADDRESS] разом з батьком [PERSON], мамою [PERSON], братиком [PERSON] та сестрою [PERSON], з батьком [PERSON] проживає вже протягом останніх семи років, при цьому, де знаходиться її рідна матір [PERSON] вона не знає, місцезнаходження останньої їй не відомо. Крім того, її мама [PERSON] не цікавиться її життям, успіхами у навчанні та спорті, не телефонує їй, не приділяє їй уваги та турботи, зловживає алкогольними напоями, не відвідує її, до шкоди приходять лише батько та його дружина [PERSON] Не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неї. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, зокрема, свідок [PERSON], [INFO], пояснив, що він є рідним братом [PERSON] по матері, та раніше [PERSON] проживала разом з матір'ю - відповідачем [PERSON], на даний час сестра [PERSON] проживає разом з батьком, який забрав її від матері, після того, як їх сім'я розпалася, та до того часу, як [PERSON] забрав батько про неї піклувалися бабуся та дідусь. Крім того, зазначив, що їхня мати [PERSON] життям своєї доньки [PERSON] не цікавиться, страждає від наркотичної залежності, зникає з дому, вдома її не буває місяцями, забула про існування сім'ї та дітей. Свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS], по сусідству з позивачем, зазначила, що позивач [PERSON] є дуже хорошим батьком, позитивною людиною, піклується про доньку, в свою чергу відповідач [PERSON] декілька раз приїжджала в с. Новопетрівка, коли дитині [PERSON] було 3 роки та коли з позивачем проживали сім'єю, а в Новопетрівці жили батьки позивача, однак згодом [PERSON] з позивачем розійшлася та почала вживати алкогольні напої, у зв'язку з чим позивач забрав дитину до себе, після цього відповідач доньку не відвідувала, вихованням дитини займається як батько [PERSON], так і його дружина [PERSON] Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовував тим, що відповідач проживаючи окремо від дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, її успіхами в навчанні та спорті, не спілкується з дитиною за відсутністю будь-яких перешкод у цьому, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання матері виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя та праці, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності, при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною та прийняття участі у її вихованні та виконання свої батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини [PERSON], які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON], яка є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність її вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved