Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.05.2008 року [PERSON] , яка після вступу у шлюб 13.08.2011 року змінила прізвище на « [PERSON] », отримала кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-якій момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття бідь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитний ліміт на кредитну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (тарифів), Базова % ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) - 3,0 % (36,00 % на рік); розмір щомісячних платежів (включаючи сплату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 - нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10,00 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту, або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50,00 грн. Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, були внесені зміни, 01.01.2013 року змінено тарифний план карти на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5 % (30,00 % на рік); за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 % (34,80 % на рік); за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 % (43,20 %) на рік. Обов`язковий щомісячний платіж - 7 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів. Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується на кожний день прострочення кредиту) + 50 грн., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач не надавав(ла) своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а отже, зобов`язання за вказаним договором не виконав(ла). У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2019 року має заборгованість на загальну суму 125927,69 грн., яка складається з наступного: - 3693,63 грн. - заборгованість за кредитом; - 111188,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4572,39 грн. - заборгованість з пені; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 5972,75 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року в розмірі 125927,69 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3693,63 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 111188,92 грн., заборгованості з пені в сумі 4572,39 грн., штрафів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 5972,75 грн. (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та позивач просив розглядати справу без участі їх представника, що виклав у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду відзив на позовну заяву (а. с. 49), з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає в повному обсязі, мотивуючи свої заперечення тим, що приєднані позивачем до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача, що свідчило б про те, що саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг була ознайомлена відповідач при підписанні анкети-заяви на оформлення кредиту, а отже надана позивачем заява не може виступати договором. Відповідач звертає увагу суду на те, що у заяві зазначено, що строк дії картки - 3 роки, останній платіж на погашення кредитної заборгованості, згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, [PERSON] було внесено 23.11.2015 року, а з позовом до суду Банк звернувся у квітні 2019 року, що свідчить про те, що позивачем було порушено строк позовної давності. З огляду на зазначене, посилаючись на ст. ст. 253, 256-258, 261, 266 ЦК України, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 07.05.2008 року [PERSON] , яка після вступу у шлюб 13.08.2011 року змінила прізвище на « [PERSON] », отримала кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-якій момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття бідь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. (а. с. 8) Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якою під підпис ознайомилась відповідач [PERSON] (а. с. 37), на її ім`я було оформлено кредитну картку типу VISA Classic; тип кредитної лінії - відновлювальна; пільговий період (нарахування відсотків здійснюється зав ставкою 0,01 % річних) - 30 днів за кожну витрату; валюта картрахунку - UAH/USD; базова % ставка, в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік) - UAH - 3,0 %, USD - 2,0 %; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у пільговому періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн./ 10 Доларів США та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що слідує за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. / 2 Долари США в місяць, нараховується один раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. / 10 Доларів США; штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбаченим договором більше, ніж на 120 днів, - 250 грн. + 5 % від суми позову; відсоткова ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - UAH - 4,5 %, USD - 3,0 %. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.05.2008 року (а. с. 34-36), загальна сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором станом на 31.01.2019 року становить 125927,69 грн., включає в себе 3693,63 грн. заборгованості за кредитом, 111188,92 грн. заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 4572,39 грн. заборгованості з пені, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 5972,75 грн. штраф (процентна складова). Згідно з довідкою, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 99), за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] , були видані наступні кредитні картки: картка № [NUMBER] , відкрита 25.03.2008 року, термін дії - 03/12; картка № [NUMBER] , відкрита 23.11.2012 року, термін дії - 08/16. У відповідності до виписки за договором № б/н, укладеним між Банком та відповідачем [PERSON] (а. с. 93-98), остання активно користувалась обома вищевказаним картками, здійснювала банківські операції, платежі, покупки, поповнювала рахунки тощо. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного Кредитного договору № б/н від 07.05.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів того, що під час оформлення кредитного договору її ознайомили з Умовами та правилами надання банківських послуг саме в тій редакції, що надана позивачем у підтвердження заявлених позовних вимог, оскільки під підпис у самому бланку Умов та правил [PERSON] з Умовами та правилами надання банківських послуг не знайомили. Суд враховує наведені заперечення відповідача, однак, як вбачається з анкети-заяви на отримання кредитних коштів відповідач [PERSON] , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, просила відкрити рахунок та оформити на її ім`я кредитну картку, після оформлення активно користувалась кредитними коштами, здійснювала платежі, знімала гроші в банкоматах, здійснювала платіжні операції через термінали самообслуговування тощо. Відповідач не заперечує сам факт оформлення кредиту. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав(ла), не погасила своєчасно заборгованість за кредитом, та на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту становить 3693,63 грн. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що Банком пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки згідно з наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказами, за укладеним між Банком та [PERSON] кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року відповідачу було видано дві картки, а саме: картка № [NUMBER] , відкрита 25.03.2008 року, термін дії - 03/12; картка № [NUMBER] , відкрита 23.11.2012 року, термін дії - 08/16, та як вбачається з виписки за вказаним кредитним договором, відповідач активно користувалась обома картками, здійснювала грошові перекази, платежі тощо, що спростовує наведені у відзиві доводи [PERSON] . Стосовно заперечень відповідача з приводу того, що банком не доведено, що саме з Умовами та правилами надання банківських послуг в тій редакції, що додана до позовної заяви, була ознайомлена відповідач під час підписання анкети-заяви на оформлення кредиту, а також заперечень з приводу нарахування відсотків за користування кредитом за підвищеною відсотковою ставкою, ніж обумовлено в анкеті-заяві на оформлення кредиту, суд приходить до наступного. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.05.2008 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ як невід`ємні частини спірного договору. Проте, дійсно, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву на оформлення кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві, яка була підписана безпосередньо відповідачем, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, їх розмір та порядок сплати, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, в тому числі заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. Оскільки у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом, то відповідно до частини першої, другої статті 551 ЦК України сторони не домовились про такі умови договору, а тому суд вважає неправомірними дії позивача в частині підвищення відсоткової ставки за користування кредитом з 01.04.2015 року до 43,20 % річних. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що на ім`я [PERSON] було оформлено кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З наданих матеріалів вбачається, що базова відсоткова ставка за кредитом - 3 % на місяць (36,00 % на рік). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року, що був укладений між позивачем та відповідачем (а. с. 34-36), з моменту укладення кредитного договору, тобто з 07.05.2008 року, по 31.12.2012 року діяла базова відсоткова ставка за кредитом, як і зазначено в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», - 36,00 % річних, з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року відсоткова ставка зменшувалася та становила 30,00 % річних, після чого з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року відсоткова ставка була 34,80 % річних, та з 01.04.2015 року була збільшена до 43,20 % річних та більше не змінювалася, як вбачається з наведеного розрахунку заборгованості. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Законом України від 12.12.2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» Цивільний кодексу України доповнено статтею 10561, відповідно до умов якої розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57ц12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банку не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-1374цс17 від 11.10.2017 року та у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Між тим, матеріали справи не містять навіть посилання на тип процентної ставки, застосованої Банком, позивачем не надано доказів узгодження сторонами змінюваної процентної ставки, порядку та періодичності її зміни, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, інших вимог, передбачених законом для застосування змінюваної процентної ставки. Позивачем не надано суду відомостей з приводу того, що відповідач [PERSON] взагалі повідомлялась своєчасно та належним чином про зміну відсоткової ставки. В матеріалах справи відсутні будь-які докази як щодо направлення на адресу боржника письмових повідомлень про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, так і про отримання боржником відповідних повідомлень. Отже, починаючи з 01.04.2015 року позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було обумовлено сторонами при оформленні кредитного договору, всупереч статті 10561 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку позивачем з 01.04.2015 року до 43,20 % річних на прострочену заборгованість є нікчемною, оскільки докази того, що збільшення розміру процентної ставки погоджено з відповідачем, відсутні. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Також підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України із поєднанням зі статтею 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобов`язання. З огляду на вищенаведене, оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 43,20 % річних суду не надано, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме - розмір відсотків за користування кредитом за період з 07.05.2008 року по 31.01.2019 року має бути перерахований з врахуванням відсоткової ставки 36,00 % річних, яка була обумовлена сторонами під час оформлення кредитного договору. За таких обставин, розрахунок процентів за користування кредитом повинен визначатися з розміру заборгованості за процентами, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки не більше 36,00 % річних з 07.05.2008 року по 31.01.2019 року. Заборгованість за процентами за період з 07.05.2008 року по 31.03.2015 року (до неправомірного підвищення процентної ставки) становила 683,14 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, кількість днів прострочення сплати заборгованості за кредитним договором за період з 07.05.2008 року по 31.01.2019 року становить 3913 днів. Заборгованість за тілом кредиту станом на 01.04.2015 року складала 3693,63 грн. Отже, розмір заборгованості за процентами за період з 07.05.2008 року по 31.01.2019 року складає: 683,14 грн. (сума процентів, нарахована банком до неправомірного підвищення відсоткової ставки) + (3693,63 грн. * 36,00 % / 100 % / 360 днів * 3913 днів) = 683,14 грн. + 14453,17 грн. = 15136,31 грн. Тому саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Оскільки відповідач зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконала, Банком відповідачу нараховані пеня в розмірі 4572,39 грн., а також штрафи в сумах 500,00 грн. (фіксована частина) та 5972,75 грн. (процентна складова). В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Слов`янськ Донецької області. Отже, що стосується вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафів у сумах 500,00 грн. (фіксована частина), та 5972,75 грн. (процентна складова), то суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач на теперішній час та на час укладання кредитного договору був зареєстрований та мешкав у м. Слов`янську Донецької області, та відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ за період з 14 квітня 2014 року, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Однак, щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 4572,39 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сума пені, яка була нарахована до 14.04.2014 року та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом складає 349,42 грн. Вимоги про стягнення решти заборгованості з пені, що була нарахована після 14.04.2014 року, задоволенню не підлягають з наведених вище підстав. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року на загальну суму 19179,36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3693,63 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.05.2008 року по 31.01.2019 року в сумі 15136,31 грн. та пені, яка була нарахована у період до 14.04.2014 року, в сумі 349,42 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 19179,36 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 15,23 % ((19179,36 грн. - задоволені вимоги) * 100% / (125927,69 грн. - заявлені позовні вимоги)). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 292,57 грн. (1921 грн. - сплачений судовий збір * 15,23 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача а отже з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 292,57 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial