Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 20.02.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 22.02.2016 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 9072.88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи з невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.02.2019 р. має заборгованість - 11 613.67 грн., яка складається з наступного: - 5887.73 грн. - заборгованість за кредитом; - 1873.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3477.33 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 375.00 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. 2. Позиції учасників справи Ухвалою судді від 27.02.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 11.04.2019 р. відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача подала клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.02.2016 р., укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 03.02.2019 р., загальна сума заборгованості становить 11 613.67 грн., яка складається з наступного: 5887.73 грн. - заборгованість за кредитом; 1873.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3477.33 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 375.00 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с.3), згідно анкети-заяви позичальника [PERSON] було оформлено платіжну кредитну картку «Універсальна» (а.с.4). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст.526 ЦК України «Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства». Відповідно до ст.527 ЦК України: «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання». Згідно ст.530 ЦК України: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)». Відповідно до ст.625 ЦК України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання». Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором». Згідно ст.1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Судом встановлено, що 28.04.2011 р. відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 22.02.2016 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 9072.88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем надано докази (не спростовані відповідачем), які підтверджують, що він свої зобов'язання за вказаним договором виконав, а відповідач зобов'язання - порушила. При цьому, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 375.00 грн., що зазначений у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтується на законі, а тому не підлягає задоволенню. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково. Таким чином, із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню: 5887.73 грн. - заборгованість за кредитом; 1873.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3477.33 грн. - заборгованість за пенею та комісією, загальною сумою 11 238.67 грн. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial