Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В липні 2014 року позивач звелась до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, просить визнати недійсним рішення сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради № 25 від 27.06.2012 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання земельних ділянок у власність та оренду громадянам" в частині надання у власність гр. [PERSON] земельної ділянки загальною площею 1000 м. кв., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (пункт 5 Додатку № 2 до рішення сесії); визнати недійсним державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житловогобудинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 681010001003710 та скасувати його державну реєстрацію; встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до 3-го варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 05/14 від 23.02.2015 року відображеного в додатках № 15,16 виділивши у користування [PERSON] як співвласнику 52/100 часток незавершеного будівництвом житлового будинку частину земельної ділянки загальною площею 0,0520 га (520 м.кв.) обмеженої точками: "1", "9", "10", "6", "5" "4" "З" "2" "1", [PERSON] як співвласнику 48/100 часток незавершеного будівництвом житлового будинку виділити в користування частину земельної ділянки загальною площею 0,0480 га (480 м.кв.) обмеженої точками: "1", "9", "10", "6", "5", "4", "13", "14", "1". Лінію розмежування між землекористувачами 51/100 часток ([PERSON]) та 48/100 часток ([PERSON]) провести по точках "1", "9", "10", "6", "5", "4", яка буде проходити по центру капітальної стіни, що відображено у додатку № 15 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 05/14 від 23.02.2015 року. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити, пояснивши, що 12 вересня 1987 року сторони зареєструвала шлюб, який 12 лютого 1997 року було розірвано. В період шлюбу рішенням виконкому Хмельницької міської ради № 37-6 від 21.02.1991 року відповідачу було виділено в користування земельну ділянку площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] та дозволено будівництво індивідуального житлового будинку, на вказаній земельній ділянці сторонами за спільні кошти було збудовано незавершений будівництвом житловий будинок, який рішенням Хмельницького міського суду від 02 квітня 1997 року, що набрало законної сили 13 квітня 1997 року, розділено в натурі між сторонами. На підставі вказаного рішення суду за позивачем визнано право власності на 52/100 частини незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. Разом з тим, рішенням сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради № 25 від 27.06.2012 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання земельних ділянок у власність та оренду громадянам" відповідачу було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення відповідач виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку. Приймаючи оскаржуване рішення та видаючи відповідачу державний акт на право власності на земельну ділянку, Хмельницька міська рада та Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області не взяли до уваги той факт, що спірна земельна ділянка не була вільною від забудови та на ній розташовано незавершений будівництвом житловий будинок, що належить сторонам на праві спільної часткової власності на підставі рішення суду. Враховуючи, що до позивача перейшло право власності на 52/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], то до неї також перейшло і право користування на 52/100 частини спірної земельної ділянки, що закріплена за житловим будинком. Пропонує встановити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно третього варіанта, викладеного в експертному висновку, оскільки такий варіант найбільшою мірою враховуватиме інтереси обох сторін. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що проти заявлених позовних вимог в їх остаточній редакції не заперечує, крім того, відповідачеві також найбільш підходить саме третій варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою. Представники співвідповідачів Хмельницької міської ради, Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за їх відсутності в судовому засіданні. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що 12 вересня 1987 року сторони зареєстрували шлюб який у вересні 1996 року було розірвано, що встановлено рішенням Хмельницького міського суду від 2.04.1997 року у цивільній справі № 2-424/97 між тими ж сторонами. В період шлюбу рішенням виконкому Хмельницької міської ради народних депутатів № 37-б від 21.02.1991 року [PERSON] було виділено в користування земельну ділянку площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] та дозволено будівництво індивідуального житлового будинку, що підтверджується архівним витягом від 18.09.2014 року за вих. № 01-15-182 з відповідного рішення виконкому, наявним у справі. На зазначеній земельній ділянці сторонами було розпочато будівництво житлового будинку, яке закінчено не було. Разом з тим, вказаний недобудований будинок був розподілений між сторонами в натурі як спільне майно подружжя вище вказаним рішенням Хмельницького міського суду від 2.04.1997 року, згідно котрого було присуджено виділити у власність [PERSON] приміщення площею 35,8 кв.м вартістю 2374 гривні, частину підвалу 37 кв.м вартістю 3350 гривень, лоджію вартістю 131 гривня на загальну суму 5855 гривень, що складає 52/100 долі, та виділити у власність [PERSON] приміщення площею 31 кв.м вартістю 2023 гривні, частини підвалу площею 13,5 кв.м та 28,2 кв.м вартістю 3349 гривень, а всього на суму 5372 гривні, що складає 48/100 долі. На підставі вищевказаного рішення суду у сторін виникло право власності відповідно на 52/100 та 48/100 незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради № 25 від 27.06.2012 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання земельних ділянок у власність та оренду громадянам" [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (пункт 5 Додатку № 2 до рішення сесії). Копія витягу із зазначеного рішення наявна в матеріалах справи. На підставі вказаного рішення відповідач [PERSON] отримав державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 681010001003710, копія котрого міститься в матеріалах справи. Приймаючи оскаржуване рішення та видаючи відповідачу державний акт на право власності на земельну ділянку, Хмельницька міська рада та Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області не взяли до уваги той факт, що спірна земельна ділянка не була вільною від забудови та на ній розташовано незавершений будівництвом житловий будинок, що належить сторонам на праві спільної часткової власності в силу рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1992 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Частиною 1 ст. 42 ЗК України в редакції 1992 року встановлено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські споруди та будівлі і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують та розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. На час передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] в силу ст. ст. 30, 42 ЗК України в редакції 1992 року вона знаходилась у спільному користуванні сторін. Враховуючи, що до позивача перейшло право власності на 52/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], то до неї також перейшло на час набрання відповідним рішенням суду і право користування на 52/100 частини спірної земельної ділянки, що закріплена за житловим будинком. Згідно частин 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, оскільки одноосібна приватизація земельної ділянки лише відповідачем [PERSON] порушила право позивача на користування частиною земельної ділянки, що необхідна їй для обслуговування її 52/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], тому позовні вимоги про визнання недійсними рішення сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради № 25 від 27.06.2012 року та державного акту відповідача на спірну земельну ділянку зі скасуванням його державної реєстрації слід задовольнити. Оскільки після скасування вище вказаних рішення та державного акта сторони продовжують бути користувачами спірної земельної ділянки і мають право на користування нею пропорційно до часток в недобудованому будинку, тому між ними може бути встановлено порядок користування цією земельною ділянкою. Враховуючи згоду обох сторін на запропонований експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 05/14 від 23.02.2015 року третій варіант встановлення порядку користування, за котрим пропонується виділити позивачу в користування частину земельної ділянки загальною площею 0,0520 га (520 кв.м), обмежену точками: "1", "9", "10", "6", "5", "4", "3", "2", "1", залишивши в користуванні відповідача частину земельної ділянки загальною площею 0,0480 га (480 кв.м), обмежену точками: "1", "9", "10", "6", "5", "4", "13", "14", "1"; лінію розмежування між сторонами як землекористувачами провести по точках "1", "9", "10", "6", "5", "4", яка буде проходити по центру капітальної стіни, - суд вважає за можливе позов задовольнити і в цій частині позовних вимог. Судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат на оплату експертизи на загальну суму 3412,98 грн. вони сплачені позивачем і підлягають стягненню з відповідачів на його користь в рівних частках з кожного у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved