Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

5 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, належної [PERSON] відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 01.07.2009 року №298, яке зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. За умовами даного договору, позивач отримав усі документи на вказану земельну ділянку, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 42500 грн. Крім того, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зобов'язався нотаріально оформити даний договір протягом шести місяців під час чергового візиту на Україну. Однак, посвідчити дани договір він не встиг через брак часу та необхідність термінового повернення до місця проживання. На даний час вищевказана земельна ділянка передана відповідачем в оренду ПАТ "Птахокомбінат "Бершадський", за що він отримує орендну плату. Однак, являючись громадянином Російської Федерації, відповідач зобов'язаний був відчужити належну йому земельну ділянку, тому уклав з позивачем договір купівлі - продажу. У зв'язку з тим, що відповідач не приїжджає до України, позивач фактично позбавлений можливості посвідчити договір купівлі - продажу, укладений між сторонами. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 1,7262 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації №298 від 01.07.2009 року, що знаходиться на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, укладений 5 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - адвокат [PERSON] також надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та вказав про визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дана позовна заява надійшла до суду 18.12.2017 року, ухвалою суду від 19.12.2017 року позов було залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків. 29.12.2017 року позивач надав суду заяву на усунення недоліків, визначених судом та ухвалою від 03.01.2018 року провадження у справі відкрито у спрощеному позовному провадженні та перше судове засідання призначено на 14.02.2018 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97231947, сформованого 13.09.2017 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області №298 від 01.07.2009 року є власником земельної ділянки площею 1,7262 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. 5 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір купівлі -продажу вищевказаної земельної ділянки за умовами якого [PERSON] продав та передав [PERSON] вищевказану земельну ділянку, за що останній, в момент підписання договору, передав грошові кошти в сумі 42500 грн. Так як [PERSON] є громадянином Російської Федерації, за усною домовленістю сторони вирішили посвідчити даний договір нотаріально під час його наступного візиту до України. Однак за браком часу відповідач до нотаріуса не з'являється, що перешкоджає посвідченню договору купівлі - продажу земельної ділянки від 05.05.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно з ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 ст. 219 ЦК України визначає, що суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але один із сторін ухилявся від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. П.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначає, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне засвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. З урахуванням того, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, позивач прийняв земельну ділянку та передав кошти, відповідач отримав кошти за продаж земельної ділянки та передав позивачеві усі документи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки через перебуванням продавця за межами України позбавляє позивача можливості належним чином посвідчити укладений між ними договір. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось.

Outcome: approved