overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

07 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 10). \~\~\~\~ Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. \~\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~ На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "Книш". \~\~ Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. \~\~\~\~\~ Від відповідача надійшла заява, в\~ якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. \~\~ Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. \~ Судом встановлено, що 07.02.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 10), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 081158 виданим 07.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області . \~\~ Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка\~ наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. \~\~ Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою\~ [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. \~\~ За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07 травня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у Лісничанській сільській ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 5). Від цього шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що подружнє життя у них не склалося. Протягом останніх двадцяти років вони проживають окремо, кожен має своє особисте життя, шлюбні відносини давно не підтримують, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 травня 1988 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Лісничанській сільській раді Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

08.02.2008 року виконавчим комітетом Чапаївської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Подружжя має двох неповнолітніх дітей.. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. Діти мешкають за адресою матері. 08.04.2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з"явилися, але подали заяви в яких просять розірвати шлюб, а справу розглянути за їх відсутності. Прізвище позивач просить залишити "[PERSON]" Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

08.04.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.12.2006 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 19.12.2006 року укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05 (а.с.5). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

08.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства - [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що його батьком є [PERSON], але оскільки батьки проживали в цивільному шлюбі тому в свідоцтві про його народження прізвище записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за прізвищем матері, а ім"я та по батькові записаний по імені батька. Батько проживав разом з матір"ю та з ним, а коли їх покинув не переставав визнавати його своїм сином. Після смерті батька у спадок залишилась спадщина яку юридично не може оформити із-за відсутності юридичного підтвердження родинних відносин. В судовому засіданні заявник заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що знали покійного [PERSON] який проживав разом із заявником до тієї пори поки він пішов у школу, але весь час його визнавав своїм сином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви по слідуючих підставах. [PERSON] помер 29 березня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 343403 (а.с. 6). Згідно виписки з погосподарської книги на час народження заявника [PERSON] покійний [PERSON] проживав однією сім"єю з [PERSON], що підтверджено записами №№ 2 та 3 (а.с. 10-11). Також те, що покійний [PERSON] визнавав заявника своїм сином підтверджується сімейним фото (а.с. 13-15). Підставою для визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. 128 ч.2 СК України є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ч.4 ст. 128 СК України приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт визнання батьківства [PERSON] сина [PERSON] Встановлення факту батьківства безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявникові для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про визнання факту батьківства підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

08.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що він перебував з відповідачем в трудових відносинах з 17 вересня 014 року по 30 червня 2015 року. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Але до теперішнього часу йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 11182,50 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача КП «Міський парк культури та відпочинку» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим зі згоди позивача суд проводить заочний розгляду справи згідно вимог ст.ст. 224-230 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з відповідачем КП «Міський парк культури та відпочинку» з 17 вересня 014 року по 30 червня 2015 року (а.с. 2). На час розгляду справи позивачу [PERSON] не виплачена заробітна плата в розмірі 11182,50 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в дні роботи в строки, передбачені колективним договором , але не менш як два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Згідно ст. 25 Закону України „Про оплату праці" забороняється будь-яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. ст. 60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 11182,50 грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

08.10.2014 року до суду звернулась позивачка з даним позовом. Просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 1833 грн. 00.коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка 24 січня 2014 року в с.Сивороги Перемишлянського району Львівської області вчинила крадіжку майна, що належить позивачці на загальну суму 3847 грн.00 коп. Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року, відповідачку було визнано винною у вчиненні даного злочину. На час розгляду справи відповдіачка частково шкоду відшкодувала, однак ще повинна повернути 1833 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання з"явилась, позов підтримала. Відповідачка в судове засідання з"явилась, позов визнала. Судом їй було роз"яснено можливі наслідки визнання нею позову, однак відповідачка наполягала на визнанні позову. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

08.12.14 р. [PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй посвідки про народження, де її анкетні дані зазначені як [PERSON]. Заяву мотивує тим, що в квітні 2014 року у неї було викрадене посвідчення згідно якого вона користується пільгами , що встановлені законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни. При зверненні до компетентного відділу соцзахисту з метою отримати нове, їй було відмовлено з тих підстав , що наявні розбіжності у документах, що посвідчують її особу. А саме, в її свідоцтві про народження, по-батькові помилково вказано «Лукична», проте як в паспорті громадянина України вона записана як [PERSON]. У зв'язку з необхідністю приведення у відповідність вищезазначеного документу, змушена звернутись до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, покликаючись на викладені в заяві обставини. Просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу соціального захисту Шевченківського району м. Львова в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справ у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2005р. Комінтернівським РВК м. Харкова заявнику видано посвідчення члена сім»ї загиблих ветеранів війни, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно довідки за № 2605/12-19080 від 19.12.14 р. , виданої Шевченківським відділом соцзахисту Управління соцзахисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міськох ради [PERSON] перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги з 31.10.09 р. за категорією " член сім"ї загиблого ( померлого) ветерана війни. В зв"язку із втратою посвідчення про наявність вказаних пільг, заявниця звернулась з питання отримання дублікату документу. Згідно ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 06.11.1997р. Ковпаківським РВ СМУ УМВСУ у Сумській області, ім.»я заявника зазначено як [PERSON]. Між тим, у посвідці про народження [NUMBER], виданій Сорочинським відділом актів громадянського стану Миргородського району Полтавської області анкетні дані заявниця зазначені [PERSON] . У зв'язку з вищенаведеним, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

08.12.2020 року позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO] . Позов обґрунтувала тим, що 15.02.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, про що був зроблений актовий запис у книзі реєстрації шлюбів №1 і проживала з ним однією сім"єю до березня 2018 року, після чого їх проживання однією сім"єю із відповідачем було фактично припинено. Від даного шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із мітір"ю. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10.04.2018р. по справі № 701/263/18-ц шлюб між сторонами був розірваний та визначене місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] за місцем проживання матері - [PERSON] . [PERSON] [INFO] проживає разом із Позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання свого сина та на момент звернення до суду з даним позовом, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала заяву в якій просить суд справу слухати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідач відповідно до кредитного договору від 19 листопада 2012 року отримав кредит. Щомісячно [PERSON] повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідач неналежним чином виконував своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з нього відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 28995,79 грн. В письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством „Дельта банк" та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідач [PERSON] не виконував вимоги договору і не сплачував всіх встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві борг з кредиту в загальній сумі 28995,79 грн. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, заявою [PERSON] на отримання кредиту, тарифами на обслуговування платіжних карток, анкетою позичальника, розрахунком боргу за кредитним договором, витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved