Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вашківецької міської ради Чернівецької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові вказує, що [INFO] померла, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та сертифікату на право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває колективній власності колгоспу «Червона калина», розміром 0,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцево що знаходиться в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку(пай), серія №0060738, зареєстрований 27 лютого 1997 року у Книзі реєстру сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №934, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації 27.02.1997 року Даний сертифікат загублено про, що свідчить оголошення в газету «Вижницькі обрії». Зазначала, що звернулась до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою, оформити спадщину та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку [ADDRESS] та із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Червона калина», розміром 0,74 в умовних кадастрових гектар» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Карапчів, Вижницького району ,Чернівецької області, що належав померлій [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, нотаріус своєю постановою №308/02-31 від 15.12.2020 poку відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок [ADDRESS] , право на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Червона калина», розміром 0,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку з тим, що не надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання [PERSON] до спадкоємства за законом після смерті [PERSON] та не надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] . Вважала , що [PERSON] , яка померла [INFO] належав на праві приватної власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності . Однак такої вулиці в с. Карапчів Вижницького району Чернівецької області ніколи не існувало. У вищезазначеному свідоцтві про право власності на житловий будинок вулицю зазначено як « [PERSON] ». Згідно довідки №1303 від 30.10.2013 року, видана виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, у переліку назв вулиць Карапчівської сільської ради зареєстрованих в ЧД «Інформаційний центр» МЮУ, назва «Лиса Гора» відсутня, а значиться назва вулиці «Лісова». Тому із цих причин, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок. Просила встановити факт , постійного місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] право на земельну частку (Пай), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0060738, виданий Вижницькою районною державною адміністрацією Чернівецької області 27 лютого 1997 року за №91, площею 0,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована в с. Карапчів та перебуває у колективній власності Колгоспу «Червона калина» с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, на ім`я [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позов підтримали просили його задовольнити. Представник Вашківецької міської ради Вижницького району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецької області в судове засідання не з`явився, нажним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] померла, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, актовий запис №2 зроблений виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради 02 січня 2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та сертифікату на право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває колективній власності колгоспу «Червона калина», розміром 0,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцево що знаходиться в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку(пай), серія №0060738, зареєстрований 27 лютого 1997 року у Книзі реєстру сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №934, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації 27.02.1997 року. Даний сертифікат загублено про, що свідчить оголошення в газету «Вижницькі обрії», квитанція №40 від 16 березня 2021 року. З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №29-24-0.31-720/2-21 від 16.02.2021 року вбачається, що відповідно розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 17.02.1997 року №91 вартість земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право земельну частку (пай) серії ЧВ №0060738 колгоспу «Червона калина» Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, площею 0,74 га. умов кадастрових га. становив 1208,30 грн. Позивач , як спадкоємець з законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців та осіб, які б мали обов`язкову частку в спадковому майні не має. Нотаріус своєю постановою №308/02-31 від 15.12.2020 poку відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок [ADDRESS] , право на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Червона калина», розміром 0,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку з тим, що не надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання [PERSON] до спадкоємства за законом після смерті [PERSON] та не надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] . З довідки Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2/54 від 13.11.2020 року вбачається, що [PERSON] на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання у [ADDRESS] по 02.01.2002 рік, тобто по день смерті. За наявними відомостями у виконавчому комітеті с. Карапчів Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області коло спадкоємців майна померлої [PERSON] за законом невідоме. Але є відомості про те, що [PERSON] проживала без реєстрації в господарстві, [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] належав на праві приватної власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності. Згідно довідки №1303 від 30.10.2013 року, видана виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, у переліку назв вулиць Карапчівської сільської ради зареєстрованих в ЧД «Інформаційний центр» МЮУ, назва «Лиса Гора» відсутня, а значиться назва вулиці «Лісова» Згідно довідки Карапчівського старостинського округу від 17 вересня 2021 року за № 768 [PERSON] , являлася головою домогосподарства ,яке розташоване по [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 p., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця: довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.20 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4ст.79-1 ЗК) Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7ст.79-1 ЗК). Згідно з ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастрвідомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельної ділянкиу випадках, визначенихст.79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використання відповідно дост.107 ЗК України. Згідно до п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved