Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої чоловік померлої, а її батько - [PERSON], фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. [INFO] року помер батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та на інше майно. Вона як спадкоємець за законом першої черги звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю реєстрації Свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 1993 року, виданого виконавчим комітетом Менської міської Ради народних депутатів Чернігівської області, в міжміському бюро технічної інвентаризації, та рекомендовано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме шляхом СМС-повідомлення, просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача - Менської міської ради Менського району Чернігівської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи такого. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданого 05 травня 1993 року виконавчим комітетом Менської міської Ради народних депутатів Чернігівської області, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/2 кожному (а.с.10). Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Проте, згідно з повідомленням КП «Чернігівське міське бюро технічної інвентаризації» від 29 листопада 2013 року за №217, свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року в КП Чернігівське МБТІ не зареєстроване (а.с.11). Матеріалами справи підтверджено, що технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлено лише 29 листопада 2013 року після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-15). Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 січня 1994 року [PERSON] та [PERSON] були подружжям (а.с.7). Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 18 листопада 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-2161, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй не день смерті і на що за законом матиме право заповіла, [PERSON] (а.с.37). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] в м. Мена Чернігівської області, після її смерті продовжував проживати в цій квартирі, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР вважався таким, що фактично прийняв спадщину, успадкувавши належну померлій дружині ? частку квартири, проте до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався і за життя спадщину юридично не оформив. Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 17 січня 2014 року за № 83/01-17 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області [INFO] року (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та інше майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.8, 9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №292/1999, заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємиці за законом першої черги, остання в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] року батька [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців немає. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 грудня 2013 року за № 2142/02-31 державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю документів про державну реєстрацію права власності на квартиру (а.с. 36). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. У разі відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позову у повному обсязі та визнання за нею права власності квартиру [ADDRESS], вартістю 22 400 (двадцять дві тисячі чотриста) гривень, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року батька - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved