Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

30.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред"явлення позову до досягнення сином трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем підтримували фактичні шлюбні стосунки. Мають спільного неповнолітнього сина. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак постійно виїжджає на заробітки за кордон. Отримує дохід, розмір якого близько 12 тис. на місяць. Син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї, матеріальної допомоги на утримання сина та її утримання в добровільному порядку не надає. Інших утриманців відповідач не має. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали частково. Позивач просила стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. та 1000 грн. на своє утримання. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, в підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 74-76). Зазначає, що відповідач в частині стягнення аліментів на утримання матері сина не визнає повністю, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, вказує, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Свою позицію обгрунтовує тим, що відповідач в межах своїх можливостей фінансово допомагає позивачу в утриманні сина. Наразі постійного місця роботи не має, має мінливі не регулярні доходи. Перебуває у шлюбі з [PERSON] . Також відповідач доглядає за хворою матір`ю, допомагає неповнолітній сестрі, які проживають у Хмельницькій області. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Відповідно до довідки, виданої ОСББ «Чайка» від 09.04.2019 року, син [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7) та фактично проживає разом з нею. Згідно вимог ст. 180 СК України [PERSON] як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до вимог ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі від заробітку (доходу) батька. Відповідно до положень ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року - 1699 грн., з 01.12.2019 року - 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року - 2027 грн., з 01.07.2019 року - 2118 грн., з 01.12.2019 року - 2218 грн. Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує нерегулярний дохід, згоден сплачувати на утримання сина 1500 грн. щомісячно. Також представник відповідача в судовому засіданні підтвердила факт, що коли син перебував у реанімації у вересні 2018 року [PERSON] здійснив переказ на ім`я позивача у розмірі близько 4900 грн., у грудні 2018 року - 4000 грн., у лютому 2019 року - 2400 грн. З іншої сторони згідно рішення Фрунзівського районного суду Одеської області відповідач зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] утримання сина [PERSON] , 2013 р.н., та доньки [PERSON] 2017 р.н., аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) платника. Факт перебування на утриманні відповідача його працездатної матері [PERSON] , 1969 р.н., та неповнолітньої сестри [PERSON] , 2013 р.н., які проживають у м. Хмельницькому, у судовому засіданні відповідачем не доведено. Аналізуючи наведені факти суд приходить до переконання про обгрунтованість позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , 2018 року народження. Одночасно позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довела обставин, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн., тому доцільним суд вважає визначити розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з метою захисту інтересів сторін та їх неповнолітньої дитини, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, суд частково задовольняє позовні вимоги у даній частині. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 30.07.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Стосовно вимог про стягнення аліментів на своє утримання, то суд приходить до наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах. Так, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного шлюбу. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Позивач свої вимоги помилково обгрунтовує положеннями ст. 84 СК України, оскільки зазначена норма регулює правовідносини, що виникають у подружжя по утриманню, зокрема, під час вагітності дружини та у разі проживання з нею дитини. Оскільки сторони фактично підтримували шлюбні відносини, шлюб не реєстрували, позивач не набула статусу дружини, тому відсутні підстави для стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трирічного віку. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача пропорційно задоволених вимог у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial