Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідачки і просить суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування спільною частковою власністю - квартирою [ADDRESS], виділивши в користування позивача жилу кімнату площею 8,80 кв.м. зазначену в технічному паспорті під №8 та балкон площею 2,5 кв.м., який примикає до неї; підсобні приміщення - кухню площею 8,20 кв.м., ванну кімнату площею 2,40 кв.м., туалет площею 1,40 кв.м., коридор площею 10,30 кв.м., кладовку площею 1,50 кв.м. та балкон площею 2,70 кв.м. - залишити в спільному з відповідачкою користуванні; усунути перешкоди в користуванні власністю - вселити позивача до квартири [ADDRESS] з врахуванням встановленого порядку користування; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати та витрати по оплаті правової допомоги. На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року в порядку спадкування за законом після смерті матері за ним визнано право власності на ? частку спірної квартири, а [PERSON] належить ? частки цієї квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2016р. після смерті його батька. Добровільно вирішити питання спільного користування квартирою вони не можуть в силу неприязне них стосунків, тому позивач просив позов задовольнити. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.07.2016р. провадження по справі відкрито. Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні, в якому просить суд припинити право власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] і визнати право власності на ? частку квартири за [PERSON] з виплатою [PERSON] грошової компенсації вартості цієї частки в спільному майні, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Зустрічний позов мотивований тим, що оскільки реальний виділ частки [PERSON] у квартирі неможливий, а спільне користування нею також неможливе через неприязні стосунки між ними, які склалися ще за життя батька [PERSON], дружиною якого вона була, [PERSON] просила припинити право власності [PERSON] на ? частки у спірній квартирі, і визнати за нею право власності на цю частку з виплатою [PERSON] грошової компенсації. (а.с.39). Ухвалою суду від 11.11.2016р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності прийнятий до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування власністю та вселення і вказані позови об'єднано в одне провадження. В судовому засіданні 27.12.2016 [PERSON] надав суду заяву про відмову від позову до [PERSON] у зв'язку з тим, що отримав від відповідачки компенсацію за свою частку в спірній квартирі та про закриття провадження по справі за його позовом. З наслідками закриття провадження, передбаченими ст.206 ЦПК України, ознайомлений. По суті пояснив, що дійсно 27.12.2016р. отримав від відповідачки [PERSON] компенсацію за належну йому ? частку в спірній квартирі [ADDRESS] в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США, вони з відповідачкою [PERSON] добровільно вирішили спір, а тому він відмовляється від свого позову та визнає зустрічний позов [PERSON] до нього про припинення його права на частку в спільному майні та визнання права власності. Представник позивача [PERSON] адвокат Орешко Л.Л. думку позивача підтримала. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Субач Г.А. зустрічний позов підтримали. Надали суду розписку від 27.12.2016р. про отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США в якості компенсації за ? частку в квартирі [ADDRESS]. Просили позов задовольнити, провадження за первісним позовом закрити. Ухвалою суду від 27.12.2016 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування власністю та вселення закрито в зв'язку з відмовою позивача від позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] загальною площею 63,10 кв.м, житловою площею 39,30 кв.м, що належала на праві власності [PERSON], померлому [INFO] року, на підставі договору купівлі - продажу від 05 червня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Левенец Т.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №2069, рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, індексний номер: [NUMBER] від 22.09.2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомості [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року (а.с.12). 29 вересня 2016 року [PERSON] отримала у державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? часток у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат та приміщень загальною площею 63,10 кв.м, житловою площею - 39,30 кв.м. після смерті чоловіка [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.09.2016 року, індексний номер 31640282; реєстраційний номер об'єкта нерухомості [NUMBER] (а.с.41,42). Згідно Звіту про незалежну оцінку квартири від 18.06.2015 року ринкова вартість спірної квартири складає 67 767 грн., вартість ? частки від якої складає 16 941,75 грн. (а.с.75). Положеннями статті 365 ЦК України встановлено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За змістом цієї норми закону для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах від: 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11; 15 травня 2013 року у справі № 6-37цс13, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-2784цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. У даній справі спірна трикімнатна квартира є спільною сумісною власністю дружини та сина померлого; належна [PERSON] частка не може бути виділена в натурі; між сторонами наявні неприязні стосунки, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою; [PERSON] проживає та має право користування житловим будинком по [ADDRESS], який, з його слів, належить його дружині, що свідчить про його забезпеченість іншим житлом. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Стаття 1 Протоколу № 1 Конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 листопада 2007 року у справі "Україна-Тюмень" проти України" зазначив, що позбавлення власності без сплати суми її вартості становитиме непропорційне втручання та що відсутність будь-якого відшкодування може бути виправданою відповідно до пункту 1 статті 1 Першого протоколу лише за виключних обставин (п.57). Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] цей обов'язок виконала шляхом сплати вартості ? частки спірної квартири співвласнику [PERSON] до ухвалення рішення суду по цій справі, що підтвердили в судовому засіданні сторони, їх представники та про що свідчить розписка від 27.12.2016р. про отримання [PERSON] від [PERSON] грошової компенсації за ? частку в квартирі [ADDRESS], оригінал якої знаходиться у [PERSON], а копія - в матеріалах справи (а.с.79). Ця обставина спростовує необхідність внесення [PERSON] вартості ? частки спірної квартири для доведення її спроможності виплатити відповідну суму компенсації за припинення права на частку у спільному майні [PERSON] Таким чином, на думку суду, захист прав [PERSON] в обраний нею спосіб не суперечить положенням ст. 16 ЦК України, відповідає змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), в результаті ухвалення судом такого рішення буде дотримано розумний баланс між правами та обов'язками сторін у справі. Вартість ? частки спірної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], в грошовому еквіваленті складає 16 941,75 грн. (а.с.75). За домовленістю між сторонами кожна з них самостійно несе судові витрати за своїм позовом. [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 551 грн., таким чином, з неї необхідно стягнути на користь Державного бюджету України ще 0,20 грн.

Outcome: approved