Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 03.02.1996. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Подружнє життя припинили, спільного господарства не ведуть, тому просить шлюб розірвати. Відповідач як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти, на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, в позовній заяві справу просила розглянути без її участі. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився. В наданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному об'ємі. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд дослідивши обставини та матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що 03 лютого 1996 року Малосілківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 2 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Дитина проживає з матір'ю(а.с. 7, 12). Суд, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач проти позову не заперечив, маючи таку можливість, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, в сумі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача в дохід держави (статті 133, 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір всумі 768,40 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 430 ЦПК України.

Outcome: approved