Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

25.08.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 24.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К4Н0GK00000028, згідно якого відповідачу надає кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 20 000, 00 Євро, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 1,00 %на місяць на суму залишку заборгованості та надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,34 % від суми виданого, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11 договору. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 23.05.2021 року. 24.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання, на добровільних засадах, взяла на себе зобов'язання, які виникають з умов кредитного договору № К4Н0GK00000028 від 24.05.2006 року. Відповідно до п.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідачі - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договорів належним чином не виконують. Внаслідок чого, станом на 10.07.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № К4Н0GK00000028 від 24.05.2006 року в сумі 95 308, 85 Євро,яка складається з: заборгованість за кредитом- 19 425, 38 Євро, заборгованість по процентам за користування кредитом- 21 584, 43 Євро, заборгованість по комісії за користування кредитом- 5 712, 00 Євро, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором- 48 587, 04 Євро, що за курсом НБУ складає 2301708,73 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ«Приватбанк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримав у повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення виклику. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 24.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К4Н0GK00000028, згідно якого відповідачу надає кредит у сумі 20 000,00 Євро, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 1,00 %на місяць на суму залишку заборгованості та надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,34 % від суми виданого, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11 договору. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 23.05.2021 року 24.05.2006 року між ПАТ КБ«Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній, на добровільних засадах, взяв на себе зобов'язання, які виникають з умов кредитного договору № К4Н0GK00000028 від 24.05.2006 року. Відповідно до вказаного договору [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 10.07.2015 року виникла заборгованість, 95 308, 85 Євро,яка складається з: заборгованість за кредитом- 19 425, 38 Євро, заборгованість по процентам за користування кредитом- 21 584, 43 Євро, заборгованість по комісії за користування кредитом- 5 712, 00 Євро, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором- 48 587, 04 Євро, що за курсом НБУ складає 2301708,73 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до договору поруки від 24.05.2006 року поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних в даному кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Оскільки, ані відповідач [PERSON], який отримав кредит, ані відповідач [PERSON], що поручилася за виконання відповідачем - [PERSON], зобов'язань за договором № К4Н0GK00000028 не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору та договору поруки, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованість в сумі 95 308,85 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ на 10.07.2015 року 2301708 грн. 73 к. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідачів по справі на користь держави.

Outcome: approved