Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

18.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою в якій просив визнати дійсним договір купівлі - продажу № 484, від 02.02.2001 року нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного на Універсальній Товарній Біржі «Марія» між продавцями [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] , який зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.02.2001 року за реєстровим номером № 5094. Мотивуючи тим, що 27.11.1967 року позивач, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 78. [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23.03.2021 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 256. Після смерті дружини позивача відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 02.02.2001 року відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором № 484 купівлі-продажу нерухомого майна. Даний договір був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Марія» в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» № 484 від 02.02.2001 року та зареєстрований в ММБТІ від 20.02.2001 року за реєстровим № 5094. Однак, в супереч вимогам ст. 227 ЦК України, яка була чинною на той час, договір нотаріально не був посвідчений. 07.07.2021 року, у встановлені законом строки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Якушевої О. І. із заявою про відкриття спадкової справи, того ж дня було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 65479617, номер у Спадковому реєстрі 67936385, номер у нотаріуса 84/2021. 01.10.2021 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, того ж дня йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що відсутній факт визнання дійсним Договору № 484 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Універсальною Товарною Біржею «Марія» в місті Миколаєві від 02.02.2001 року, який був зареєстрований у ММБТІ 20.02.2001 року, у реєстровій книзі № 159 та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою від 01.10.2021 року № 479/02-14/84-2021. На підставі вищевикладеного позивачі звернулися до суду з відповідним позовом. 18.10.2021 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 - ІV (у редакції Закону № 2147 - VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 22.11.2021 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.11.1967 року позивач, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 78. [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23.03.2021 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 256. Після смерті дружини позивача відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 02.02.2001 року відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором № 484 купівлі-продажу нерухомого майна. Даний договір був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Марія» в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» № 484 від 02.02.2001 року та зареєстрований в ММБТІ від 20.02.2001 року за реєстровим № 5094. Однак, в супереч вимогам ст. 227 ЦК України, яка була чинною на той час, договір нотаріально не був посвідчений. 07.07.2021 року, у встановлені законом строки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Якушевої О. І. із заявою про відкриття спадкової справи, того ж дня було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 65479617, номер у Спадковому реєстрі 67936385, номер у нотаріуса 84/2021. 01.10.2021 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, того ж дня йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що відсутній факт визнання дійсним Договору № 484 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Універсальною Товарною Біржею «Марія» в місті Миколаєві від 02.02.2001 року, який був зареєстрований у ММБТІ 20.02.2001 року, у реєстровій книзі № 159 та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою від 01.10.2021 року № 479/02-14/84-2021. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів дійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 19.08.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає удень відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин, суд вважає доводи позивачів про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved