Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення страхової виплати внаслідок страхового випадку за договором страхування. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 10.01.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 23.05.2018 по вулиці Закревського в місті Києві сталося ДТП, в наслідок чого зазнав пошкоджень транспортний засіб марки «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортний засіб марки «Daewoo Nubia», яким керував [PERSON] . Транспортний засіб марки «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01061 від 28.12.2017 (КАСКО), за яким страховиком є відповідач ПАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА", страхувальником - співвласник транспортного засобу [PERSON] , а вигодонабувачем - власник транспортного засобу [PERSON] . Також було складено протокол про адміністративне правопорушення серія БД 045080 від 23.05.2018, згідно якого, водій [PERSON] керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з ДТП, [PERSON] невідкладно, повідомив про обставини ДТП свою дружину [PERSON] , співвласника транспортного засобу та вигодонабувача за Договором добровільного страхування (КАСКО), про обставини ДТП а також, попросив повідомити страхову компанію, оскільки сам перебував в стресовому стані від отриманих травм. [PERSON] повідомила страхову компанію АТ «СК «АХА Страхування» про ДТП та обставини справи. AT «СК «АХА Страхування» на вимогу позивача надали Звіт про оцінку вартість (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.06.2018. Згідно даного звіту вартість відновлювального ремонту складає 206576,58грн, оскільки відновлювальний ремонт є недоцільним, вартість матеріального збитку, завданими власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] становить 195300,00грн. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2018, провадження відносно [PERSON] було закрито, у зв`язку з відсутності складу правопорушення. Тому, 26.07.2018 [PERSON] , отримавши підтвердження відсутності у своїх діяннях правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, невідкладно звернувся до страхової компанії із заявою про виплату відшкодування. Але у відповідь отримав лист № 03/6921 від 22.11.2018 від ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА», відповідно до якого страховик відмовляє страхувальнику у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що [PERSON] під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями відповідач порушив обов`язки за договором страхування та Закон України «Про страхування». У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь [PERSON] страхову виплату внаслідок страхового випадку в розмірі 190000,00грн. 07.02.2019 до суду надійшов відзив від представника позивача [PERSON] відповідно до яких зазначено, що не погоджуються з постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2018, так як [PERSON] під час ДТП був в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, чеком з приладу Drager Alcotest 6820, оскільки прилад використовувався під час дії Свідоцтва про реєстрацію та повірений у відповідності до технічного регламенту. А тому, відповідно до п.9.3.2 р.9 Договору страхування, страховик має право проводити розслідування з приводу перевірки наданої страхувальником інформації, що і було зроблено страховою компанією. Крім того, своїми діями страхувальник позбавив відповідача можливості подати необхідні докази до суду першої інстанції у адміністративній справі, оскільки, подав заяву про настання страхового випадку та страхового відшкодування страхувальником 26.07.2018, а розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося 11.07.2018. Також, відповідач подав заяву про страхове відшкодування 25.05.2018, а страхувальник звернувся до страховика з зазначеною вище заявою тільки 26.07.2018. Щодо тверджень позивача, що страхувальник телефонував до представника страхової компанії відразу після настання вищевказаної події, вказаний факт не може бути доказам, оскільки роздруківка надана позивачем не містить підпису та печаті. У зв`язку з викладеним вище представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити в повному обсязі, так як позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 13.03.2019 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] відповідно до якої зазначено, що відповідач у відзиві стверджує про наявну підставу відмови у виплаті, що спричинена пропуском строку подання заяви, посилаючись на п.10.5 Договору. Хоча п. 11.1, 10.14 цього договору встановлений інший порядок та строки подання заяви та документів. Страхувальник у своєму листі посилається на п. 11.1 розділу 11 Договору, згідно якого одним із документів, які необхідно надати страховику в разі настання страхового випадку є письмова заява про настання страхового випадку та виплата відшкодування. Згідно п. 10.14, документи передбачені розділом 11 Договору, в тому числі письмова заява про настання страхового випадку надаються страховику 90 календарних днів з моменту настання події чи моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких зазначений законодавством. Доказам телефонної розмови позивача та представника страхової компанії є роздруківка з печатками, відповідно до якої зазначено, що зазначений номер належить [PERSON] , який є заступником Печерського управління продаж ПАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА». Представник позивач - адвокат Смик Д.П. в судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Гудз Ю.В. в судових засідання заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на докази які містяться в відзиві та в додатках до нього, просила суд відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - адвокат Смик Д.В. в судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 28.12.2017 між страхувальником Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та страхувальником (співвласник транспортного засобу) [PERSON] і вигодонабувачем (власник транспортного засобу) [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01061, а саме транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2.2 договору, ДТП (страховий випадок) є подія, що сталася під час руху застрахованого та/або іншого ТЗ, внаслідок якої завдані пошкодження застрахованому ТЗ. Згідно із п. 9.4.4 договору, страховик зобов`язаний виплатити у разі страхового випадку страхове відшкодування згідно умовами договору. Відповідно до п. 9.5.2. договору, вигодонабувач має право на першочергове отримання страхового відшкодування. Із пункту 5 договору, вбачається, що дійсна вартість ТЗ на дату укладання договору становить 190000,00грн; страхова сума КАСКО (ТЗ та ДО) становить 190000,00грн. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 045080 від 23.05.2018, [PERSON] 23.05.2018 о 00 годині 10 хвилин по вул. Закревського, 27/2 в м. Києві керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6820 в присутності двох свідків. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2018 провадження по справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Крім того, судом установлено, що 23.05.2018 о 00 годині 10 хвилин по вулиці Закревського, 27/2 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна подія за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] та водієм [PERSON] , який керував автомобілем марки «Daewoo Nubia», державний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 19.10.2018 провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення. Однак з мотивувальної частини постанови суду, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 23.05.2018, сталася внаслідок виїзду водія автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] на перехрестя на забороняючий рух червоний сигнал світлофора. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18.07.2018 провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частина 1 статті 979 ЦК України, передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Такі ж положення зазначені в ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як судом установлено, позивачка [PERSON] , 23.05.2018 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в телефонному режимі та повідомила, що сталося ДТП, що підтверджується роздруківкою - довідкова інформація про надання послуг, яка знаходиться в матеріалах справи. Також судом установлено, що 26.07.2018 [PERSON] після постановлення судом постанови від 11.07.2018 про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, звернувся із заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування, відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01061. Однак, 22.11.2018 від ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» надійшов лист 03/6921, відповідно до якого страховик відмовляє страхувальнику у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що [PERSON] під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, також зазначили, що позивач пропустив строк подачі заяви про страхове відшкодування. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування», передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Зі змісту пункту 5 частини першої статті 989, статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому. Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку повідомлення про настання страхового випадку за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Тобто за змістом зазначених норм можна дійти висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Порушення страхувальником інших умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Кожне зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, що відповідає ст. 525 ЦК України. Відповідно ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Суд критично ставиться до посилань представника відповідача, що за результатами проведення страхового розслідування Страховиком було встановлено, що [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому не можуть взяти до уваги постанову суду про відсутність складу адміністративного правопорушення і враховуючи, що страхувальник несвоєчасно повідомив страховика про факт настання страхового випадку, вважають, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, з таких підстав. Відповідно до п.9.3.2. р.9 Договору страхування, страховик має право проводити страхове розслідування з приводу перевірки наданої страхувальником інформації і документів стосовно ТЗ, факту і обставин настання страхового випадку, розміру завданих збитків та виконання страхувальником обов`язків за договором, робити запити до уповноважених органів відносно причин, обставин та наслідків страхового випадку. Однак, згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Враховуючи, що Постанова Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2018, оскаржувалась, але залишилась в силі та набрала законної сили. Таким чином набула статусу - обов`язкового для виконання. Крім того, суд вважає, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо повідомлення страхової компанії, та подав письмову заяву до страховика про настання вищевказаної події та виплату страхового відшкодування, після набрання законної сили Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2018, якою встановлено, що [PERSON] не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Необхідні дії для підтвердження настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування були виконані, що відповідає п.10.14. договору страхування, документи, передбачені розділом 11 договору, в тому числі й письмова заява про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування (страхової виплати) надаються страховику не пізніші 90 календарних днів з моменту настання події чи моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких зазначений законодавством. Також суд зауважує, що з листів від ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» [PERSON] від 26.07.2018 та 01.08.2018, відсутні посилання про відмову у виплаті страхового відшкодування, саме з причин несвоєчасного подання письмової заяви про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування (страхової виплати). Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, в матеріалах справи містяться докази встановленого факту дорожньо-транспортної пригоди, яка підпадає під страховий випадок, тому сам по собі факт несвоєчасного повідомлення позивачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у договірних зобов`язаннях, враховуючи укладений між сторонами договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0107-17-01061 від 28.12.2017. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» державний номер [NUMBER] , становить 206576,58грн, однак відновлювальний ремонт є недоцільним, вартість матеріального збитку, завданими власнику автомобіля становить 195300,00грн. Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, враховуючи, саме пункт 5 договору страхування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення страхової виплати внаслідок страхового випадку за договором страхування знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в розмірі 190000,00грн. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. З огляду на наведене, суд знаходить доведеним факт порушення належного позивача права та вважає обґрунтованими позовні вимоги, які підлягають задоволенню повністю. Оскільки суд задовольняє позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2850грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved