Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Чопської міської ради про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2005 року по грудень 2009 року перебували в цивільному шлюбі, за час якого народилася дитина - [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання сімейних стосунків і до цього часу відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки, не сплачує аліменти, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не дбає про її нормальне самоусвідомлення. Востаннє [PERSON] зустрічався з донькою 29.12.2009 року, коли дитині було три роки. З того часу [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з проханням виконувати свої батьківські обов'язки, зокрема, допомогти позивачці в утриманні дитини фінансово, на що постійно отримувала відмову. Також відповідачем порушуються права дитини щодо оздоровлення та виїзд на відпочинок за межі території України, тобто вільного пересування, а тому і права позивачки, адже [PERSON] не може собі дозволити виїжджати на відпочинок без дитини. У зв'язку з цим, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], надати дозвіл [PERSON] на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без дозволу (згоди) та присутності [PERSON], надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представнику, на оформлення документів для виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO] за межі України до досягнення нею повновліття без дозволу (згоди) та присутності [PERSON], стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий час, починаючи з серпня 2011 року (за останні 3 роки) та сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 243,60грн. Позивачки [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, та, розглянути справу за відсутності відповідача. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, представник позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2005 року по грудень 2009 року перебували в цивільному шлюбі, за час якого народилася дитина - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 13.06.2006 року) З моменту розірвання сімейних стосунків і до цього часу відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки, не надає кошти на її утримання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не дбає про її нормальне самоусвідомлення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. А тому, вимога позивачки про стягнення з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500грн. є обґрунтована та підлягає задоволенню. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради №2115/03-15 від 24.12.2014 року вбачається, що востаннє [PERSON] зустрічався з донькою 29.12.2009 року, коли їй було 3 роки. З того чаксу [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з проханням виконувати свої батьківські обов'язки, зокрема і допомогти їй в утриманні дитини фінансово, на що постійно отримувала відмову. Саме така його пасивна поведінка щодо виконання своїх батьківських обов'язків стала причиною, що дитина взагалі не пам'ятає свого батька. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання, що [PERSON] не піклується про свою доньку, не займатися її фізичним та духовним розвитком, а тому останнього слід позбавити батьківських прав. Також судом встановлено, що [PERSON] порушуються права дитини щодо оздоровлення та виїзд на відпочинок за межі території України, тобто вільного пересування, а тому і права позивачки, адже [PERSON] не може собі дозволити виїжджати на відпочинок без дитини. У відповідності до п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.п.п. 4.2.8 Постанови від 27.01.1995 року №57, затвердженою КМ України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріальної згоди другого з батьків рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, суд приходить до переконання, що слід надати дозвіл [PERSON] на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без дозволу (згоди) та присутності [PERSON], надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представнику, на оформлення документів для виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO] за межі України до досягнення нею повновліття без дозволу (згоди) та присутності [PERSON] У відповідності до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачкою в підтвердження та обгрунтоування вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] за минулий час з серпня 2011 року (за останні 3 роки) не надано жодного належного доказу, який би підтверджував факт вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Outcome: partial