Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою з 2017 року, особистих її речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач є цивільною дружиною сина позивачки, яка не є родичкою та не є співвласником, не проживає з 2017 року та з позивачем не спілкується. Ухвалою суду від 02.08.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Згідно вимогст. 280 ЦПК Українисуд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК Україниуразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Відповідно дост. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідност. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 28.03.2003 року власність зареєстрована в БТІ м. Кривого Рогу, внесена до реєстру нерухомості, що підтверджується записом на свідоцтві та печаткою. Інші співвласники квартири [PERSON] , [INFO] померла, копія свідоцтва про смерть надається. [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] ( син) перебуває у розшуку як особа з якою втрачені родинні зв`язки. У квартирі - зареєстрована відповідач, цивільна дружина сина. Відповідачка, яка не мешкає там з 2017 року по теперішній час, що підтверджується актом про непроживання. Де вона мешкає позивачеві не відоме. На момент її реєстрації у квартирі сторони підтримувати родинні стосунки. На даний час стосунки припинені. Факт не проживання відповідачки у квартирі позивача підтверджується актом з місця мешкання, посвідченого сусідами та майстром ТОВ «Житлосервіс-КР». Реєстрація відповідача заподіює позивачеві як власнику, додаткові складності , вона не може розпоряджатися своїм майном в повному обс"язі та зобов`язана сплачувати комунальні платежі за усіх зареєстрованих у квартирі осіб. Вона не може оформити субсидію на сплату комунальних платежів. Розмір пенсії позивачки складає 1949.43 грн. Цієї суми не достатньо для задоволення звичайних щоденних потреб. Відповідно до ст. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першоюстатті 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно дост. 391 ЦК Українивласник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положеннястатті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей391,396 ЦКпозов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Враховуючи, що відповідач, не є членом сім`ї власника житла, не проживає у спірній квартирі з 2017 року згідно даних акту, суд вважає можливим визнати відповідачку такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved