Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони громадяни України, перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане 02.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Вони перебувають на обліку у Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, як кандидати в усиновлювачі дитини (дівчинки) віком від народження до 6 (шести) років за № 19/1-4 від 29.02.2016 року. Відповідно до Висновку Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.10.2016 року Орган опіки і піклування вважає усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], подружжям [PERSON], [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Заявники не мають жодних сумнівів щодо необхідності усиновлення, абсолютно впевнені у своєму ставленні до дітей і переконані, що зможуть належним чином виконувати батьківські обов'язки, психологічно готові до виховання усиновленої дитини. З історією розвитку, станом здоров'я дитини, правовими наслідками усиновлення, зазначеними у ст.ст. 207-242 Сімейного Кодексу України ознайомлені. В судове засідання заявники не з'явилися, проте до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, проте до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала висновок про доцільність усиновлення заявниками малолітньої дитини, оскільки це відповідає її інтересам. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх сукупний зв'язок, суд приходить до наступного В судовому засіданні встановлено, що заявники є громадянами України, перебувають на обліку у Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, як кандидати в усиновлювачі дитини (дівчинки) віком від народження до 6 (шести) років за № 19/1-4 від 29.02.2016 року. (а.с.20) Заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане 02.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.(а.с.21). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Подружжя матеріально забезпечене, вони мають житло зі всіма зручностями та необхідними умовами для утримання і виховання дитини, фактично проживають за адресою: [ADDRESS], яка належить батьку [PERSON], який тривалий час проживає за кордоном. Також, подружжя має квартиру, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На даний час в квартирі проводиться капітальний ремонт. Заявник [PERSON] працює в ТОВ «ТАНА ГРУП» та займає посаду директор з маркетингу. Її середньомісячний дохід становить 10 000 грн. Заявник [PERSON] не працює. Згідно з медичними висновками від 25.12.2015 року, подружжя заявників має добрий загальний стан здоров»я, психічних порушень та ознак наркологічних захворювань у них не виявлено, за станом здоровя можуть бути усиновлювачами. Згідно з довідкою, виданою МВС Управлінням інформаційно забезпечення головного управління Національної поліції в Київській області, станом на 17.11.2015 року до кримінальної відповідальності заявники не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають, в розшуку не перебувають. Малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на місцевому обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які підлягають усиновленню в Службі у справах дітей Дніпровської районної державної в м. Києві державної адміністрації. Мати дитини - [PERSON] та батько дитини - [PERSON], рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року, справа № 755/21782/15-ц позбавлені батьківських прав. Центром захисту дітей «Наші діти» в особі директора Горидько Н.М. надано згоду на усиновлення [PERSON], [INFO] громадянами України [PERSON], [PERSON].(повідомлення від 28.09.2016 року № 137) Малолітня [PERSON], [INFO] має всі правові підстави для усиновлення. Відповідно до висновку Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO] від 18.10.2016 року за №8358/41/3/103, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація вважає усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], громадянами України, подружжям [PERSON] та [PERSON] - доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається (ч.1ст.223 Сімейного Кодексу України). Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного Кодексу України, усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує вимоги ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Суд враховує також той факт, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України та відповідно до Закону. Як передбачено ст. 3 Конвенції "Про права дитини" (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все, той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявниками підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою, - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України особи, які подали заяву про усиновлення, можуть виявити бажання бути записаними у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу України передбачено право усиновлювача на зміну відомостей про місце народження та дату народження дитини, а також зміну прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена. Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров'я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 Сімейного Кодексу України, наявність яких виключала б для заявників можливість бути усиновлювачами малолітньої [PERSON], [INFO] - відсутні. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дане усиновлення проводиться виключно в інтересах дитини і що заявники бажають її усиновити, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved