Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Директор Світловодського міськрайонного центру зайнятості [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] матеріального забезпечення в розмірі 3936 грн. 33 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебувала на обліку в СМРЦЗ як особа, що шукає роботу з 10.10.2007 року, а з 17.10.2007 року як безробітна та їй було призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також здійснено виплату допомоги по безробіттю за період з 02.11.2007 р. по 26.10.2008 р. в сумі 3936 грн. 33 коп. При проведенні розслідування відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженого наказом Мінпраці України та ДПА України від 13.02.2009 р. № 60/62, та відповідно до відомостей, отриманих на запит СМРЦЗ встановлено, що [PERSON], зареєстрована як фізична особа-підприємець з 06.11.2000 року і державна реєстрація припинення підприємницької діяльності щодо неї проведена тільки 21.12.2012 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців серія [NUMBER], виданого станом 18.04.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацій юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Таким чином, [PERSON] мала статус фізичної особи-підприємця з 06.11.2000 р. по 21.12.2012 р. Отже, відповідач як підприємець не має право на отримання статусу безробітної особи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із викладених в позовній заяві обставин, просить суд їх задовольнити, так як позовні вимоги обгрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що в дійсності вона була зареєстрована приватним підприємцем в період з 06.11.2000 року по 05.04.2002 року, а після була закрита її підприємницька діяльність, про що їй пояснили в податковій інспекції. Потім вона стала на облік до цетру зайнятості 02.11.2007 року, де знаходилась до жовтня 2008 року та отримала грошові кошти більше 3000 грн. Позовні вимоги не визнає тому, що у неї не було умислу заволодіти коштами поза законом. Їй не було відомо, що вона була зареєстрована в Єдиному реєстрі як підприємець. В позовних вимогах просить суд відмовити. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала на обліку в СМРЦЗ як особа, що шукає роботу з 10.10.2007 року, а з 17.10.2007 року як безробітна та їй було призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також здійснено виплату допомоги по безробіттю за період з 02.11.2007 р. по 26.10.2008 р. в сумі 3936 грн. 33 коп. При проведенні розслідування відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Мінпраці України та ДПА України від 13.02.2009 р. № 60/62 та відповідно до відомостей, отриманих на запит СМРЦЗ встановлено, що [PERSON], зареєстрована як фізична особа-підприємець з 06.11.2000 року і державна реєстрація припинення підприємницької діяльності щодо неї проведена тільки 21.12.2012 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с. 23). Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацій юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Таким чином, [PERSON] мала статус фізичної особи-підприємця з 06.11.2000 р. по 21.12.2012 р. Відповідно до підпункту "б" пункту 3 статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» № 803-ХІІ від 01.03.1991 р. зі змінами (в редакції, яка діяла на час реєстрації відповідача в центрі зайнятості) передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать - громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, відповідно особи, які належать до зайнятого населення, в тому числі підприємці не мають прав на отримання статусу безробітної особи. Під час реєстрації в центрі зайнятості 10.10.2007 р. та при отриманні статусу безробітної особи 17.10.2007 р. [PERSON] не повідомила, що була зареєстрована як фізична особа - підприємець та в заяві про надання статусу безробітної особи від 17.10.2007 р. зазначила, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. В зв'язку з наданням недостовірних відомостей відповідач незаконно була зареєстрована в Світловодському МРЦЗ з 10.10.2007 р. та з 8-го дня після реєстрації з 17.10.2007 р. незаконно отримала статус безробітної особи, що встановлено актом розслідування № 76 від 18.04.2014 року та незаконно отримала допомогу по безробіттю за період з 02.11.2007 р. по 26.10.2008 р. сумі 3936 грн. 33 коп. (а.с. 26, 27-28, 29-33, 34, 35). Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до зазначених норм закону та в зв'язку з встановленням факту надання недостовірних відомостей на час реєстрації в центрі зайнятості СМРЦЗ видано наказ № 76 від 24.04.2014 року про стягнення з відповідача суми виплаченої їй допомоги по безробіттю в сумі 3936 грн. 33 коп. (а.с. 36). Відповідачу було запропоновано повернути СМРЦЗ кошти в сумі 3936 грн. 33 коп. Листом від 28.04.2014 року № 08-17/1100/03 протягом 15 календарних днів з дня отримання листа. Лист отримано відповідачем 03.05.2014 року. До цього часу відповідач не повернула отримані кошти (а.с. 37, 38). Вивчивши матеріали справи, врахувавши викладене вище, суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються із судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved