Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

07.02.2014 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до, в якій з урахуванням уточнень від 14.03.2014 року просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 700 гривень щомісячно з 07.02.2014 року до досягнення сином повноліття, тобто [INFO]. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 04 жовтня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачка вказує, що їй матеріально важко утримувати неповнолітню дитину, та вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на школу, харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає зумовило звернення позивачки - [PERSON] до суду із відповідним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої вказував, що офіційно не працевлаштований, має мінливий нерегулярний дохід, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від суми усіх видів доходів або у розмірі 400 гривень щомісячно, вказуючи, що вже сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі ? частини від середньостатистичної заробітної плати по Овідіопольському районі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення уточненого позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка -[PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народився син -[PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами у 2007 році розірвано. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має дитину від першого шлюбу, у зв'язку з чим, позов визнає частково, вважає за можливе сплачувати аліменти у розмірі 400 гривень щомісяця. При цьому суд враховує, що дохід відповідача на теперішній час є нерегулярним, оскільки заробітну платню він отримує тільки під час наявності підробітків, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідач на теперішній час має мінливий дохід, має задовільний стан здоров'я, має іншу дитину від першого шлюбу, а також вимоги Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", а також принцип рівності щодо дитини у батьків, суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2014 року й до повноліття сина, тобто до [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідність оплати на користь держави судових витрат покласти на відповідача - [PERSON] в розмірі - 243, 60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial