Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В Краматорський міський суд звернулося ПАТ КБ „ПриватБанк" з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 10.05.2007 року укладено кредитний договір KTT2GK00000017, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 17200,00 дол. США на термін до 06.05.2027 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинна надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав. [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав та станом на 26.09.2014 року має заборгованість в сумі 17079,37 дол. США, що за курсом 12,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.09.2014 року складає в сумі 220323,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 14868,41 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 975,37 дол. США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 240,80 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 163,03 дол. США, а також штрафи - 19,38 дол. США штраф (фіксована частина), 812,38 дол. США (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до відповідачів щодо виконання зобов'язання, залишена без задоволення. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати в сумі 2203,24 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що 10.05.2007 року між ним та банком було укладено кредитний договір № KTT2GK00000017, відповідно до якого банк надав йому кредит в розмірі 20640,00 дол. США з терміном повернення з 10.05.2007 року до 06.05.2027 року. Але на теперішній час банк просить стягнути з нього дану заборгованість достроково. Однак, відповідно до умов кредитного договору та норм чинного законодавства у банку виникає право на звернення з позовом до суду достроково при обов'язкової наявності умов: позичальником допущені порушення умов кредитного договору, викладені в п. 2.3.3; банк направляє або позичальник отримує письмову вимогу позичальнику про дострокове повернення суми кредиту, процентів, винагороди; позичальник протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги банку про дострокове повернення суми кредиту, процентів, винагороди не виконав цю вимогу. При цьому будь-які листи, повідомлення та вимоги до позичальника за умовами даного кредитного договору має право направляти виключно ПАТ КБ «Приватбанк». Повідомлення № 30.1..0.0/2 від 07.10.2014 року до нього з вимогою про дострокове повернення кредиту та відповідних сум за кредитним договором було підписано заступником керівника Напрямку по стандартизованій претензійно-позовній роботі [PERSON], повноваження якого були відсутні в даному повідомленні. Крім того, в повідомленні були відсутні посилання на будь-які документи (статут, довіреність та інше). Вважав, що повідомлення, яке було направлено на його адресу, підписано особою, повноваження якої представляти інтереси ПАТ КБ «Приватбанк» не були підтвердженні жодним належним документом, тому вона і не підлягає виконанню, оскільки підписана не уповноваженою особою. До того ж, повідомлення про дострокове повернення кредиту ним так отримано і не було. Єдиним видом його доходу є заробітна плата, яку він отримує на посаді директора ТОВ «Машхолдінг», яке знаходиться в м. Донецьку, а оскільки він проживає в м. Краматорську, то щодня повинен їздити на роботу. Під час проведення антитерористичної операції на території м. Краматорська та м. Донецька існували обставини непереборної сили, внаслідок яких він не мав можливості виконувати власні зобов'язання за умовами даного кредитного договору. До того ж, м. Донецьк та м. Краматорськ згідно до переліку населенних пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року, віднесені до цих населених пунктів. Крім того, протягом 2014 року ним неодноразово здійснювались платежі, направлені на часткове погашення його зобов'язань за кредитним договором. Проте дані суми безпідставно перераховувались банком в рахунок погашення інших зобов'язань, не пов'язаних з кредитним договором. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї також не надходило. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Відповідно до ч. 1 ст 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір KTT2GK00000017, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 20640,00 дол. США на строк з 10.05.2007 року по 06.05.2027 року зі сплатою відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. (а.с. 13-16) 10.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до п. 2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. (а.с. 17) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № KTT2GK00000017 від 10.05.2007 року (а.с.4-8) станом на 26.09.2014 року має заборгованість в сумі 17079,37 дол. США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 14868,41 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 975,37 дол. США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 240,80 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 163,03 дол. США, а також штрафи - 19,38 дол. США штраф (фіксована частина), 812,38 дол. США (процентна складова). Відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.09.2014 року офіційний курсом долару 12,90 грн.. (а.с. 9) 07.10.2014 року на адресу [PERSON] та поручителя [PERSON] направлено повідомлення про прострочену заборгованість за кредитним договором № KTT2GK00000017 від 10.05.2007 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 10, 11-12). Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача про незаконне нарахування штрафних санкцій у період проведення антитерористичної операції на території м. Краматорська та м. Донецька, бо дія розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" зупинена розпорядженням КМУ № 1079 від 05.11.2014 року. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі -солідарно з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 17079,37 дол. США, що за курсом 12,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.09.2014 року складає в сумі 220323,88 грн.. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 2203,24 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved