Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В Зіньківський районний суд Полтавської області із позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство „Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.06.2008 року, в сумі 23971 грн. 48 коп., судовий збір в сумі 239 грн. 71 копійок. В судове засідання не з'явився представник позивача направивши на адресу суду повідомлення, в якому просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не змінивши їх. Зачитавши заяву позивача, який підтримав свої позовні вимоги, відповідача, який визнав позовні вимоги частково та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.06.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 26.06.2008 року отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст, 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. І статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.. 549 ЦК України, штрафом є неустойка що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягти 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов 'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов 'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти, для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким, чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, Відповідач станом на 09.10.2013 року має заборгованість - 23971,48 грн., яка складається з 3000,00 грн: заборгованість за кредитом; 12528,79 гри. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6825, 00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1117,69 грн. штраф (процентна складова). Позивач вказав, що розрахунок суми заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином відповідно до ст. 599 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним оговором належним чином не виконав. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та з наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до кредитного договору вказано, що у разі порушення позичальником терміну платежу більше ніж на 120 днів, кредитний договір без номерний, укладено 26.06.2008 року укладеного між позивачем та відповідачем, тобто з липня місяця 2008 року позивачу стало достовірно відомо про ухилення відповідача від належного виконання взятих на себе договірних зобов'язань. Однак, позивач протягом тривалого часу не вживав заходів до стягнення заборгованості з відповідача шляхом звернення до суду відповідно до Договору. З позовною заявою представник позивача звернувся до суду лише 05.11.2013 року. Дослідивши обставини справи, з врахуванням того, що сума неустойки за кредитним договором № б/н від 26.06.2008 року, значно перевищує розмір збитків, заподіяних позивачу відповідачем неналежним виконанням взятих на себе, зобов'язань, суд приходить до переконання про необхідність зменшення суми пені до 500 грн.. Відповідно до довідки ПОЛ № 11722 виданої [PERSON], [INFO] року уродженцю с. Стерча, Глибоцького району, Чернівецької області, вказано, що раніше судимий 01.06.2010 року Зіньківським р/с Полтавської області за ст.. 190 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70,,70,4 КК України до 5 років 3 місяців п/в, відбував покарання установах Державної кримінально-виконавчої служби з 6 березня 2010 року по 25 жовтня 2013 року звідки умовно-достроково на н/стр. - 01 р.06 міс. 18 днів на підставі ухвали Комсомольського м/с від 17.10.2013 року і прямує до місця проживання [ADDRESS]. На основі викладеного, суд приймає до уваги вищевикладену довідку та матеріали які надані позивачем та приходить до переконання, що позивачем в період часу з липня місяця 2008 року по березень місяць 2010 року не приймалися ніякі міри для погашення відповідачем своїх зобов'язань. Крім того, відповідач знаходився в місцях позбавлення волі з березня місяця 2010 року по 25 жовтня 2013 року, відбуваючи покарання встановлене державою, не міг розпорядитися своїми діями, а тому фізично сплатити по кредитному договору не міг, представниками банку також не приймалися ніякі міри для погашення відповідачем своїх зобов'язань. Суду позивачем не надано ніяких доказів того, що відповідач, перебуваючи у місцях позбавлення волі отримував кошти, а тому до задоволення позову в цій частині заявлених позовних вимог, суд підходить критично. Вказана обставина не може розцінюватись як підстава для стягнення заборгованості в повному об'ємі, оскільки не передбачена чинним законодавством України, в тому числі зазначеними вище нормативно-правовими актами, як підстава для стягнення заборгованості в повному об'ємі. Відповідно до ст.3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, на думку суду, позивач не довів обставини, які б свідчили про стягнення заборгованості саме 23 971, 48 грн. із відповідача. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягти 6958 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.06.2008 року, станом на 3.03.2010 року, яка складається з сум заборгованості за користування кредитом: 3000 грн., сум заборгованості по процентам: 3458,4 грн., сум заборгованості по комісії за користування кредитом та пені: 500 грн. ( 3000.00 коп. + 3458 грн.40 коп. + 500 грн.00 коп. ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 239 грн.71 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивачу присуджуються судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 17 грн.71 копійка. На підставі викладеного та

Outcome: partial