Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити місцем проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , місце її фактичного проживання [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2016 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 26 серпня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . З того часу вони мешкають однією родиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання 01.11.2018 року. [PERSON] піклується про неї та її дитину, повністю забезпечує усім необхідним, хоча рідний батько [PERSON] жодного разу не надав матеріальної допомоги, про доньку не піклується, її життям не цікавиться, що підтверджується також відповіддю на адвокатський запит від 02.11.2018 року, згідно якого батько [PERSON] за час перебування дитини у ДНЗ №1 (дитячому садку) з`являвся декілька разів, а саме забирав доньку з садку, не відвідував батьківські збори, святкові ранки, не сплачував кошти. Зазначає, що відповідач самоусунувся від виховання своєї дитини, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивачки - адвокат Долгов О.О., який діє на підставі договору про надання правових послуг (а.с.53) у відкрите судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.52). Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на адресу його реєстрації рекомендованих листів з повідомленням (а.с.19, 24, 33, 41, 42, 51), про причини неявки в судові засідання не повідомив, будь-яких письмових заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву або заяв з запереченнями відповідачем до суду не подано. Третя особа - Орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради - у відкрите судове засідання не з`явились, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності (а.с.48) та висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію мсця проживання особи №3826 від 27 грудня 2017 року (а.с.5). Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 29 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.6). Сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.7). Згідно акта про проживання (а.с.8), [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - Центр розвитку дитини №1 «Ясочка» на адвокатський запит від 02 листопада 2018 року за вих.№113, [PERSON] за час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу з`являвся в садку декілька разів, а саме забирав доньку з саадку, не відвідував батьківські збори, святкові ранки, не сплачував кошти (а.с.9). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Згідно висновку органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини вбачається, що малолітні діти не повинні, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучені зі своєю матір`ю, орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.49-50). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином, положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи викладене, виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме - те, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, мати виховує та утримує доньку, з увагою на висновок органу опіки та піклування, який вважає доцільним визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved