Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

13 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 28550 грн. 40 коп. В обґрунтування позову покликався на те, що 12.08.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 658/08-МК згідно якого вона отримала кредит у сумі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних зі строком повернення до 11 лютого 2010 року. Разом з укладенням даного кредитного договору було укладено договори поруки із відповідачами [PERSON] та [PERSON] за № 01/658/08-МК та № 02/658/08-МК відповідно. Позичальник [PERSON] неналежно виконувала свої обв`язки по кредитному договору в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка разом із відсотками та пенею станом на 24.03.2010 р. становила 28550 грн. 40 коп. Претензія банку до відповідачів залишилася без задоволення в зв`язку з чим позивач просив стягнути солідарно заборгованість з відповідачів. Заочним рішенням Здолбунівського районного суду від 16 серпня 2010 року позову було задоволено та солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси і кредит" заборгованість за кредитним договором № 658/08-МК від 12.08.2008 року в сумі 28550 грн. 40 коп. та 405 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.. Ухвалою Здолбунівського районного суду від 05 березня 2019 року заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2010 року було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження 21 червня 2019 року позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій вказано про те, що позичальником основна заборгованість була погашена. Проте, оскільки позичальник прострочив виконання зобов`язання, то відповідно до умов кредитного договору нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії, яка становить 15433,66 грн. і яку він просить стягнути з відповідачів в рівних частках. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачем [PERSON] 03 липня 2019 року було подано відзив на позовну заяву, в якій вона позов не визнала та зазначила, що позивачем було змінено строк виконання зобов`язань по кредитному договору і після подання 24.03.2010р. позовної заяви до суду кредитний договір припинив свою дію, а відтак у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій. Просить в позові відмовити. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] відзив не подавався. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалення рішення за наявними у справі письмовими доказами. З`ясувавши обставини та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 658/08-МК, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних зі строком повернення до 11 лютого 2010 року. В забезпечення договірних зобов`язань по даному кредитному договору між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки за № 01/658/08-МК та № 02/658/08-МК відповідно, згідно умов яких поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники. В зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала умови кредитного договору, позивач 24 червня 2009 року надіслав відповідачам вимогу про дострокове (в строк до 04 липня 2009 року) погашення заборгованості по кредитному договорі, відсотках та штрафних санкцій, а в подальшому - 13 липня 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору. Таким чином, позивач в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 11 лютого 2010 року на липень 2009 року. Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою від 24 червня 2009 року позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача пені за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, пені поза строком дії кредитного договору не передбачено. Як вбачається з п.п.3, 4, 5, долученого до уточненої позовної заяви розрахунку заборгованості, пеня позивачем за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії розраховувалася за період з 30.12.2010р. по 29.12.2011р., тобто після припинення дії кредитного договору. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги, визначені в уточненій позовній заяві, про стягнення з відповідачів в рівних частках заборгованості по штрафним санкціям (пені) за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії в сумі 15433,66 грн. не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed