Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 10 березня 2017 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено актовий запис №136. На момент укладання шлюбу відповідач перебував у місцях позбавлення волі, де відбував покарання за вироком суду. В подальшому 31 травня 2018 року відповідач звільнився з виправної колонії. Після звільнення відповідач змінив місце проживання та переїхав жити до іншого населеного пункту. З того часу вони фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Дітей від шлюбу в них немає. Подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів РАЦС відповідач відмовляється. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст., ст. 280 284 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 10 березня 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №136. Позивач в позовній заяві вказала, що відповідач змінив місце проживання, спільного господарства вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а шлюб має формальний характер. В зв'язку із задоволенням позову судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved