Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , з посиланням на те, що із виписки з погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за №2 за 1986 - 1990, та №4 за 1991 -1995 роки та довідок Ставищенської селищної ради №6, 9 від 14.12.2020 року, житловий будинок [ADDRESS] , 1970 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: [PERSON] (дружина), [PERSON] (брат) та [PERSON] (брат), які набули права власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, в рівних частках. Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку [ADDRESS] визнаний [PERSON] .. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори та отримав 20.11.2007 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є він, її син. На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги, окрім нього були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за заповітом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 22.10.2014 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, є він, спадкоємцями першої черги, окрім нього були [PERSON] та [PERSON] , проте вони не закликалися до спадкування, оскільки воно здійснювалося за заповітом. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 08.02.2019 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є він, спадкоємцем другої черги, окрім нього був [PERSON] , спадкоємців першої черги спадкодавець не мав. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 28.08.2020 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є він, спадкоємців першої черги спадкодавець не мав. 30 вересня 2020 року приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу Кошинська Л.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивач просить визнати за ним право власності: в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] ; в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/4 частину вказаного житлового будинку; в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] брата [PERSON] на 1/4 частину вказаного житлового будинку; в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] брата [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , а всього: право власності на вказаний житловий будинок, загальною площею 49, м2, житловою площею 24, 4 м2, вартістю 190725 грн.. До суду позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача Ставищенської селищної ради до суду не прибув, від вказаної ради до суду надійшов лист про розгляд справи без її представника, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки з погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за №2 за 1986 - 1990, та №4 за 1991 -1995 роки (а.с. 10-15) та довідок Ставищенської селищної ради №6, 9 від 14.12.2020 року, (а.с. 17, 18) житловий будинок [ADDRESS] , належав до майна колгоспного двору. Головою двору був [PERSON] , а членами: [PERSON] (дружина), [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" з припиненням 15.04.1991 року колгоспного двору, набули права власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, в рівних частках. Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку [ADDRESS] визнаний [PERSON] , що підтверджується архівним витягом №05-04/7 від 13.01.2021 року архівного відділу Ставищенської районної державної адміністрації (а.с. 16). Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради №131 від 3 липня 2008 року «Про упорядкування нумерації будинків по вулицях села Станіславчик» житловому будинку [ADDRESS] , рішенням №17 третьої сесії VII скликання Станіславчицької сільської ради від 11 грудня 2015 року «Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області» вулицю «Комсомольська» перейменовано на «Садова», що підтверджується довідкою №9 від 14.12.2020 року Ставищенської селищної ради Київської області (а.с. 18). Із довідки КП КОР «Південне БТІ» №1124 від 25.05.2020 року встановлено, що реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а.с. 33). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру речових прав (а.с. 41). [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори та отримав 20.11.2007 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є її син [PERSON] . На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги, окрім [PERSON] , були: [PERSON] (чоловік спадкодавці), [PERSON] (син спадкодавці) та [PERSON] (син спадкодавці), які подали заяви про відмову від спадщини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами копії спадкової справи (а.с. 130-139). [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за заповітом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 22.10.2014 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, є його син [PERSON] . На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги, окрім [PERSON] , були: [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця), проте вони не закликалися до спадкування, оскільки воно здійснювалося за заповітом. Вказані обставини підтверджуються матеріалами копії спадкової справи (а.с. 51-84). [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 08.02.2019 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є [PERSON] . На час відкриття спадщини спадкоємцем другої черги, крім [PERSON] , був [PERSON] (брат спадкодавця). Спадкоємців першої черги спадкодавець не мав. Вказані обставини підтверджуються матеріалами копії спадкової справи (а.с. 85-110). [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини та отримав 28.08.2020 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є його брат [PERSON] , який на час відкриття спадщини був єдиним спадкоємцем другої черги. Спадкоємців першої черги спадкодавець не мав. Вказані обставини підтверджуються матеріалами копії спадкової справи (а.с. 111-129). 30 вересня 2020 року за №175/02-14 приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу Кошинська Л.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а.с. 40). З копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, 1970 року побудови, з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] встановлено, що на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1» з прибудовою літер «а» загальною площею 49,6 м2, житловою площею 24,4 м2 та господарські споруди: погріб з шийкою літер «Б/пг», сарай-прибудова літер «б», літня кухня літер «Б-1», сарай - прибудова літер «в», сарай літер «В-1», сарай літер «Г-1», сарай літер «Д-1», убиральня літер «Е-1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, загальною вартістю 190725 грн. (а.с. 34-38). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] не приватизована, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради №8 від 14.12.2020 року (а.с. 19). Згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885- XII був введений вдію Закон України «Про власність». Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3Закону України «Про державну реєстрацію оречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як видно із статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за життя набув права власності кожен на ј частину вказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а тому вказане право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті останніх, а позивач успадкував вказані права на будинок в цілому, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved