Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

22.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. 20 січня 2009 року померла мати заявниці [PERSON], з якою заявниця проживала однією сімєю та вели спільне господарство до часу відкриття спадщини. За життя, спадкодавець вчинила заповіт на імя заявниці, яким заповіла їй свій житловий будинок та все своє майно, яке буде належати на день її смерті. Після смерті спадкодавця залишився житловий будинок по вул. Центральна (колишня Леніна), 17, в с. Спаське Татарбунарського району Одеської області та земельна ділянка площею 3,58 га згідно Державного акут на право власності на земельну ділянку серії ОД №096475, розташованої на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Вказану нерухомість заявниця має намір успадкувати як спадкоємець за заповітом. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON], останній було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, на думку заявниці, згідно ч.3.ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину у звязку з тим, що на день відкриття спадщини, вона постійно проживала з спадкодавцем за адресою: с. Спаське вул. Центральна, 17 Татарбунарського району Одеської області. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. Представник заявниці адвокат [PERSON] в судове засіданя не зявився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.17 ). Представник Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с. 19), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення заявника та зацікавленої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] позбавлена можливості вступити у спадок в установленому законом порядку після смерті своєї матері [PERSON], померлої 20.01.2009 року, через відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом, у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №331023 від 01.05.1977 року (а.с.5) з якого слідує, що заявниця [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. - копією свідоцтва про одруження І-НМ № 277498 від 22.01.1996 року (а.с.6), згідно якого заявниця [PERSON] у 1996 році уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище «Лютянська». - копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 173066 від 22.01.2009 року (а.с.7), яким підтверджується, що [PERSON] померла 20.01.2009 року в м. Татарбунари Одеської області. -копією заповіту від 04.11.1999 року (а.с.8) підтверджується, що заявниця є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця [PERSON], в тому числі і на вищевказану земельну ділянку та на житловий будинок. - копією Державного акту на право власності на землю серії ОД за № 096475 від 22.09.2004 року (а.с.9), згідно якого [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 3,58 га, розташованої на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. - довідкою за № 1196 Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 29.08.2016 року (а.с.10), з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла 20.01.2009 року дійсно на день смерті проживала постійно за адресою: с. Спаське, вул. Центральна (колишня Леніна) №17 Татарбунарського району разом з донькою [PERSON], яка на протязі 8 місяців з червня 2008 року по день смерті здійснювала догляд за хворою матірю [PERSON]. - листом нотаріуса (а.с.7) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом, у звязку з втратою нею 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявниці [PERSON] однією сімєю з спадкодавцем [PERSON], до часу відкриття спадщини - 20.01.2009 року, за місцем мешкання спадкодавця, в належному їй на праві власності будинку по вул. Центральна (колишня Леніна), 17 в с.Спаське Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.10). Враховуючи, що прийняти спадщину за заповітом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.11), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання однією сім'єю, заявниці [PERSON] як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме 20 січня 2009 року.

Outcome: approved