Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

16 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловіком був [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина, а саме квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 07 липня 2012 року позивачка прийняла спадщину на 50/100 частки двохкімнатної житлової квартири [ADDRESS]. Крім того, в померлого чоловіка позивачки була рідна дочка [PERSON], яка померла [INFO]. З 1998 року по день смерті останніх позивачка проживала однією сім'єю з чоловіком [PERSON] та його дочкою [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 50/100 частки вищевказаної квартири, так як остання була власником частини квартири. Оскільки інших спадкоємців майна померлої не має, позивачка вважає, що вона є єдиною спадкоємницею майна [PERSON] Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у зв'язку з відсутністю коштів для оформлення спадщини. Коли вона звернулась до нотаріуса із заявою щодо переоформлення спадщини після смерті померлої на себе, то їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у її відсутність (а. с. 32). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що не заперечує проти позову, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 29). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 30 ). Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 05 жовтня 2002 року (а. с. 3-4). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після укладення шлюбу, а саме 29 листопада 1993 року, позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], тобто чоловік позивачки, помер [INFO] (а. с. 8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], яка народилась [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9, 13). Довідкою Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 10 грудня 2014 року передбачено, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS], разом з нею проживала [PERSON] з 17 березня 1998 року (а. с. 12). Крім того, згідно довідки, виданої ФОП [PERSON], [PERSON] дійсно здійснила поховання [PERSON] шляхом придбання ритуальних товарів (а. с. 23). У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1994 року, [PERSON] та [PERSON] належать 50 % частки приватизованої квартири [ADDRESS] (а. с. 14). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить 50/100 частки власності на підставі свідоцтва про право на спадщину на житло, посвідченого виконкомом Ворожбянської міської ради 17 лютого 1994 року. [PERSON] належить 50/100 частки власності вищевказаної житлової площі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Білопільською державною нотаріальної конторою 07 липня 2012 року (а. с. 18-20). Зокрема, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2012 року, посвідченого Білопільською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 711, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є його дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: 50/100 частки двохкімнатної житлової квартири [ADDRESS], загальною житловою площею 40,10 кв. м., що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності (а. с. 15). На підставі витягу про державну реєстрацію прав Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці у складі КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 07 серпня 2012 року та відповідно до реєстраційного посвідчення [PERSON] на праві власності належить 50/100 частки приватної спільної часткової власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 316054 від 07 липня 2012 року (а. с. 15-17). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2014 року встановлено факт проживання однією сім»єю з 17 березня 1998 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с. 31) . Згідно інформаційної довідки Білопільської державної нотаріальної контори спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводились (а. с. 30 ). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] вона знаходилась у скрутному фінансовому становищі, не мала достатньо коштів для оформлення спадкової справи, так як оформляла спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] Суд вважає причини пропуску позивачкою встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного

Outcome: approved