Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.06.2018 року о 14.00 год. по пр-ту Броварському в м.Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з належним позивачу автомобілем «Audi А8», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та зупинився на світлофорі. Внаслідок зіткнення автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідача за скоєння вказаної ДТП було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Києва від 12.09.2018 року. Як зазначає позивач, згідно звіту з оцінки матеріального збитку транспортного засобу № 50/18 від 09.07.2018 року, а також звіту з оцінки ринкової вартості транспортного засобі після ДТП № 51/18 від 09.07.2018 року, розмір завданої шкоди становить 86234,10 грн. Крім того, ним було понесено витрати з оплати послуг спеціаліста - автотоварознавця за виготовлення вказаних звітів по 1000,00 грн., а також витрати в розмірі 261,00 грн. по оформленню документів для надання повноважень представнику. Як зазначає позивач, на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» відповідно до полісу № АМ 1581589. Однак, будь-який зв`язок з даною страховою компанією відсутній, страховик за фактичною адресою не перебуває, направлена кореспонденція повертається без отримання. З офіційного сайту МТСБУ йому стало відомо, що 02.07.2018 року ТДВ «СТ «Домінанта» було позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. На даний час йому невідомо про юридичний статус страховика. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що завдану шкоду має відшкодувати саме відповідач. Крім того, позивач вказує на те, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, оскільки під час ДТП він дуже злякався та відчув страх. Після ДТП внаслідок цього він нервував, був роздратований. Крім того, моральна шкода йому була заподіяна фактом пошкодження автомобіля, оскільки майну протиправними діями відповідача було завдано тотальних пошкоджень. Він та його родина обмежують себе у користуванні автомобілем, що завдає багато незручностей, негативно впливало та впливає на особисте життя родини. Розмір душевних страждань позивач оцінює у 10 000 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 88 495,10 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1589,75 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 07.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.08.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача та його представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від представника МТСБУ надійшла заява, в якій він при вирішення спору покладається на розсуд суду та просить розглянути справу в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транснпортного засобу, [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб «Audi А8», д.н.з. [NUMBER] . 19.06.2018 року приблизно о 14.00год. в м.Києві по пр-ту Броварському водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Audi А8», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), що зупинився попереду на світлофорі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2018 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Згідно звіту з оцінки матеріального збитку транспортного засобу №50/18 від 09.07.2018 року, складеного ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Audi А8», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка трапилась 19.06.2018 року, складає 212878,56 грн. (а.с.32-50). Відповідно до звіту з оцінки ринкової вартості транспортного засобі після ДТП №51/18 від 09.07.2018 року, складеного ФОП [PERSON] , ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Audi А8», д.н.з. [NUMBER] станом на момент ДТП, яка трапилась 19.06.2018р., складає 126644,46 грн. (а.с.13-31). Також, відповідно до розрахункових квитанцій від 09.07.2018р., позивачем понесено витрати по сплаті послуг експерта по 1000,00 грн. за кожен висновок (а.с.12). Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що страхового відшкодування від страхової компанії винуватця ДТП не отримував, оскільки компанія на зв`язок не виходить, кореспонденцію не отримує, перебуває у стадії припинення, в зв`язку з чим він просить стягнути завдану шкоду з винуватця ДПТ - відповідача [PERSON] . Відповідно до відповіді на безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-піприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" знаходиться в стані припинення. Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З системного аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. У відповідності до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач є винною у заподіянні шкоди, що сталась в результаті ДТП 19.06.2018 року, а тому з неї підлягає стягненню відшкодування в сумі 88495,10грн., розмір який є обґрунтованим та доведеним в судовому засіданні, не спростований належними та допустимими доказами в порядку ст. 76-77 ЦПК України, а тому підлягає повному задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення завданої шкоди з відповідача, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Проте, даний висновок підстав для відмови у позові не дає, оскільки судом встановлено, що протягом року з моменту ДТП - 19.06.2018 року, позивачем неодноразово робились спроби оформлення документів у ТДВ «СТ «Домінанта», однак повідомлення про страховий випадок та заяву про виплату страхового відшкодування страховою компанією не було отримано, оскільки компанія поштову кореспонденцію не отримує, на дзвінки не відповідає, перебуває у стадії припинення. Відтак, з урахуванням положень п.п.37.1.4 п.37.1 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач з 19.09.2019 року втратив право на отримання страхового відшкодування від страхової компанії не зі своєї вини, а тому наявні підстави для стягнення такої шкоди з її заподіювача. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на заподіяння душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, неможливістю користування ним та його сім`єю транспортним засобом, що призвело до погіршення звичайного укладу життя та негативно вплинуло на його та родини моральний стан. Суд, виходячи із засад розумності та справедливості, обґрунтування спричинення позивачу моральних страждань, вважає суму в розмірі 10 000 грн. обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань, а тому вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1589,75 грн.

Outcome: approved