Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до ТОВ "Укар лізинг" про визнання права власності та зобов"язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Укар лізинг» та ним була досягнута домовленість про купівлю-продаж автомобіля «Фольцваген Пасат» за 83 000 грн., який належить на праві власності відповідачу. Договір купівлі-продажу повинен був бути підписаний після сплати всієї суми. На виконання своїх зобов'язань ТОВ «Укар Лізинг» було виставлено рахунок - фактуру № СФ-0001766 від 07.09.2011 р. на загальну суму 83 000 грн. з ПДВ на ім'я [PERSON] При цьому, відповідач повідомив, що після сплати усієї суми автомобіль буде зареєстрований за позивачем. [PERSON] на підставі виставленого рахунку сплатив позивачу 07 вересня 2011 року 20 000 грн., 26 січня 2012 р. 10 000 грн., 03 лютого 2012 р. 12 000 грн., 21 травня 2012 року 4 750 грн., 31 серпня 2012 року 15 000 грн., 18 жовтня 2012 року 3 000 грн. та 04 липня 2013 року 19 250 грн. Загалом позивач сплатив 83 000 грн. Відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов'язання, тому позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль «Фольцваген Пассат» № кузова [NUMBER] та зобов'язати ТОВ «Укар Лізинг» зняти з обліку вказаний автомобіль та зареєструвати його за [PERSON] у відповідних органах ДАІ МВС України. У квітні 2014 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу (контракту № SL ФЛ-001-070911/2 від 07 вересня 2011 року) та визнати за ним право власності на автомобіль «Фольцваген Пасат» № кузова [NUMBER]. В обґрунтування уточненої позовної заяви [PERSON] посилається на те, що між сторонами у справі була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж вказаного автомобіля. ТОВ «Укар лізинг» надав [PERSON] для підписання вищевказаний контракт, додаток № 1 до договору та акт прийому-передачі автомобіля. [PERSON] підписав дані документи та передав їх представнику відповідача. У подальшому позивач на підставі отриманого рахунку - фактури сплатив 83 000 грн. вартості автомобіля. На даний час відповідач відмовляється під підписання контракту, що унеможливлює реєстрацію права власності на автомобіль за позивачем. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання повторно не забезпечив участь свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Фольцваген Пасат» державний реєстраційний номер [NUMBER] є ТОВ «Укар лізинг» на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що між сторонами у справі фактично був укладений договір купівлі-продажу спірного автомобіля, проте такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження. Як на доказ представник позивача посилається на рахунок-фактуру № СФ-0001766 від 07.09.2011 р. на ім'я [PERSON], який був ним оплачений у повному обсязі. Разом з тим, зазначені докази не є підставою для задоволення позову. Право власності на автомобіль підлягає державній реєстрації і настає з моменту його реєстрації в органах ДАІ. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 визначено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Жодного доказу, який свідчив би про те, що ТОВ «Укар лізинг» знімав свій автомобіль з реєстрації суду не надані. Навпаки, представник позивача підтвердив, що такі дії відповідачем не вчинялись. Отже, суд не може прийняти до уваги доводи позивача, що між ним та ТОВ «Укар лізинг» був укладений договір купівлі-продажу автомобіля. Крім того, порядок укладення договору купівлі-продажу автомобіля визначений законом, і така можливість у позивача не втрачена. Разом з тим, відповідно до ст. 203 ч. 1,4 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Однак, п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі. В порядку ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Вказаних вимог чинного законодавства сторонами договору додержано не було, а отже і правочин не може вважатися вчиненим. З огляду на наведе, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed