Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

15січня 2015 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відсотків, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, захист прав споживача - стягнення пені. В ході розгляду даної позовної заяви, позивачем в порядку ст.31 ЦПК України була подана Заява про уточнення та зменшення розміру позовних вимог, у якій просить зменшити уточнити та зменшити розмір позовних вимог, оскільки 15 червня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено виплату вкладу у розмірі 187\~920,92 грн. (сто вісімдесят сім тисяч девятсот двадцять гривень 92 копійки) та просить за невчасне виконання грошового зобовязання Відповідачем по справі, стягнути: 11 539 гривень 26 процентів річних за період з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року, з відрахованим податком для пасивних доходів фізичних осіб; 13 837 гривень 81 копійка пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 21 278 гривень 21 копійка інфляційні збитки з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року; 1331 гривня 51 копійка 3% річних з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 03червня2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством«ДельтаБанк» в особі [PERSON], що діяла на підставі довіреності б/н від 05 червня 2012 року був укладений Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № 00000007525132 «8 років разом on-line»про внесення банківського вкладу в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень 00 копійок) на депозитний рахунок, на строк який починає обраховуватись із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. зазначеного Договору та по 30 листопада 2014 року включно, відповідно до умов яких відповідач приймає від Вкладника (позивача) грошову суму (вклад) і зобов'язується виплачувати Вкладникові таку суму та проценти на вклад з розрахунку 26 % річних. Термін дії договору закінчувався 30 листопада 2014 року. Відповідно до Платіжного доручення № 4932998 від 03 червня 2014 року та Квитанції № 36212904 від 03 червня 2014 року, ним в день підписання Договору № 00000007525132, в касу Рівненського відділення №1 Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було внесено грошові кошти в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень 00 копійок. Після закінчення терміну дії Договору, а саме 30 листопада 2014 року, грошові кошти були перераховані на поточний рахунок відкритий на ім`я позивача в установі Банку, про що його було проінформовано коротким смс повідомленням на його мобільний телефон. Разом з тим, отримати чи розпорядитися на власний розсуд вкладом який знаходився на поточному рахунку ПАТ «Дельта Банк», Позивач був позбавлений можливості, через встановлені Відповідачем по справі обмеження. Зазначає, що неодноразово усно та письмово звертався до працівників банку з приводу повернення його депозитного вкладу, на що отримував відповідь, про неможливість виконати зобовязання з виплати депозиту у зв`язку із фінансовими проблемами та переадресацією його на головне відділення установи Банку що у місті Києві. В судовому засіданні, Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив стягнути із Відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»: 11 539 гривень 26 процентів річних за період з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року, з відрахованим податком для пасивних доходів фізичних осіб; 13 837 гривень 81 копійка пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 21 278 гривень 21 копійка інфляційні збитки з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року; 1331 гривня 51 копійка 3% річних з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року. Для дослідження судом, Позивач надав оригінали долучених до позовної заяви документів: Договору № 00000007525132 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-line» у гривнях від 03 червня 2014 року, Договору №005-17524-020614 на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 02 червня 2014 року, Платіжного доручення № 4932998 від 03 червня 2014 року, Квитанцію № 36212904 від 03 червня 2014 року, Заяву-претензію від 04.12.2014 року про повернення депозитного вкладу. Представник Відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» [PERSON], позовні вимоги визнав, вказав, щовідповідно до пункту 1.10 Депозитного Договору № 00000007525132 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-line» у гривнях від 03 червня 2014 року, грошові кошти в день закінчення строку розміщення Вкладу, були перераховані на поточний рахунок відкритий на імя Вкладника в установі Банку, а тому, вважає, що зобовязання за Договором № 00000007525132 взяті установою Банку перед Позивачем, виконані в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення Позивача та Представника відповідача, покази свідків в судовому засіданні, вивчивши надані докази, дослідивши матеріали справи та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до\~\~задоволення в повному обсязі з наступних підстав: Встановлено, що 03 червня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк" в особі [PERSON], що діяла на підставі довіреності б/н від 05 червня 2012 року був укладений договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № 00000007525132 «8 років разом on-line»про внесення банківського вкладу на депозитний рахунок на строк який обраховується із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. зазначеного Договору, та по 30 листопада 2014 року включно, на суму 200 000 (двісті тисяч гривень 00 копійок), відповідно до умов яких відповідач прийняв від Вкладника (позивача) грошову сум (вклад) і зобов'язується виплачувати Вкладникові таку суму та проценти на вклад з розрахунку 26 % річних. Відповідно до Платіжного доручення № 4932998 від 03 червня 2014 року та Квитанції № 36212904 від 03 червня 2014 року, Позивачем в день підписання Договору № 00000007525132 від 03 червня 2014 року, в касу Рівненського відділення №1 Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було внесено грошові кошти в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень 00 копійок. Термін дії Договору закінчився 30 листопада 2014 року. Відповідно до умовпункту 1.10 Договору № 00000007525132, Вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів №26209703444065, відкритий на імя Вкладника в установі Банку. Так, 30 листопада 2014 року, в день закінчення строку розміщення вкладу, грошові кошти були перераховані на поточний рахунок, відкритий на імя Вкладника в установі Банку. Судом встановлено, що після перерахування грошових коштів на поточний рахунок Вкладника, в порушення пункту 1.10 Договору № 00000007525132, останньому не було надано реальної можливості зняти ці кошти готівкою або ж розрахуватися ними з допомогою платіжної банківської картки, через встановлені обмеження з боку Відповідача по справі. Позивач неодноразово звертався до Відповідача по справі, в тому числі із письмовою заявою від 04.12.2014 року, із проханням про повернення всієї суми вкладу за Договором № 00000007525132 та відсотків, проте кошти повернуто не було. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що неодноразово разом зверталися до Відповідача по справі щодо виплати всієї суми вкладу та нарахованих відсотків по Договору № 00000007525132 через касу Рівненського відділення №1 ПАТ «Дельта Банк», на що їм повідомили про неможливість повернути вклад за відсутністю у касі готівкових коштів, та фінансовими проблемами в установі Банку. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Пунктом 1\~статті 1060 ЦК України\~передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Пунктом 2 вищезазначеної статті передбачено прямий обов'язок банку за договором банківського вкладу незалежно від його виду видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 1074 ЦК України\~передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено ту обставину, що термін на повернення відповідачем позивачеві у справі депозиту сплив 30 листопада 2014, та у відповідності до пункту 1.10 Договору № 00000007525132, Відповідачем було здійснено безготівкове перерахування коштів на поточний банківський рахунок Вкладника в цьому самому банку.Однак ненадання Вкладникові реальної можливості розпорядитися на власний розсуд цими коштами, у тому числі отримати їх у готівковій формі через касу, або ж розрахуватися ними за допомогою платіжної банківської картки, не припиняє зобовязання банку з повернення вкладу. Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року по цивільній справі № 6-140цс13, яка є обовязковою для всіх судів України. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних, та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію\~та\~призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК». 15 червня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, було здійснено гарантовану виплату по Договору № 00000007525132у розмірі 187 920,92 грн. (сто вісімдесят сім тисяч девятсот двадцять гривень 92 копійки) . Таким чином, вимоги позивача у справі, щодо стягнення з Відповідача по справі 26% процентів річних; пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; інфляційних збитків; 3% річних, по день введення тимчасової адміністрації (03.03.2015 року) за невчасне виконання грошового зобовязання, є підставними і такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до змісту ст.ст.\~317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відмова відповідача у видачі вкладу, обмежує позивача в праві користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням\~ст. 41 Конституції України. Згідно\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У пункті 2.6. Договору № 00000007525132 від 03 червня 2014 року визначено, що всі відносини Сторін, що виникають за цим Договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил та чинного законодавства України. Таким чином, суд приходить до обґрунтованість позовних вимог про стягнення 26% річних за період із 04.12.2014 року по 03.03.2015 року по Договору № 00000007525132 від 03 червня 2014 року в сумі 11\~539 грн. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VIII винесено зміни до\~Податкового Кодексу України, зокрема, у частині підвищення ставки податку для пасивних доходів фізичних осіб, які з 01.01.2015 р. обкладаються\~за ставкою 20%. У звязку з наведеним, суд вважає, правильним корегування суми стягнених відсотків на суму податку для пасивних доходів фізичних осіб, та стягнення процентів з відрахованим податком у розмірі 9\~232грн. Відповідно до\~ч.2\~ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає доведеним прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем внаслідок ненадання позивачу/вкладнику реальної можливості використання, володіння та розпорядження належних йому грошових коштів та обґрунтованою вимогу позивача про застосування передбаченої ст.625 ЦК України відповідальності в цій частині. Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних по Договору банківського вкладу № 00000007525132 від 03 червня 2014 року за період з 04.12.2014 року по 03.03.2015 року (по день введення тимчасової адміністрації), обґрунтований позивачем, не спростований стороною Відповідача та підлягає стягненню за рішенням суду. Згідно із частиною першою\~статті 1058 ЦК України\~\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до\~статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"\~\~вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 1060 ЦК України\~\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини п'ятої\~статті 1061 ЦК України\~\~проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Отже, з банку (боржника) на користь вкладників (кредиторів) підлягають стягненню проценти за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також три проценти річних та сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 29 травня 2013 року по цивільній справі № 39-цс13, який є обов'язковим для всіх судів України. Судом встановлено, що відповідач не повернув своєчасно гроші за депозитними договорами, тобто порушив виконання грошових зобов'язань, отже за час порушення з банку підлягає також стягненню 3 % річних,\~інфляційні нарахування, на підставі частини другої\~статті 625 ЦК України. Оцінюючи вимоги позивача в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді неустойки /пені/, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Відповідно до ч.1\~ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно роз'яснень абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України\~«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року, до відносин, які регулюються цим Законом, належать, зокрема, ті, що виникають іздоговорів\~про\~надання фінансово-кредитних послугдля задоволення власних побутових потреб громадян(утомучисліпронаданнякредитів,відкриттяйведеннярахунків, проведення розрахунковихоперацій,прийманняізберіганняціннихпаперів,наданняконсультаційнихпослуг). Таким чином, з огляду на вищезазначене, на відносини, які виникають із договорів про банківські вклади, поширюється дія\~Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII. Згідно ч. 5\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. \~Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011\~(Справа N 1-26/2011) (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) констатовано, що захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг відповідно до п. 2\~ст. 19 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Суд погоджується, що\~на користь позивача з Відповідача по справі, у відповідності до ч.5\~ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», підлягає стягненню пеня у розмірі 3% за кожен день прострочення зобов'язання. Згідност.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»,розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до\~ст.258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги в цій частині, суд вважає обґрунтованими, доведеними, такими, що підлягають до задоволення.\~\~Розрахунок\~\~пені по Договору банківського вкладу №00000007525132 «8 років разом on-line»\~\~від 05 червня 2014 року в межах строку позовної давності\~\~в сумі 13 837,81 грн. вважається обґрунтований позивачем, не спростований\~\~відповідачем, та підлягає стягненню за рішенням суду.\~\~ Згідно з п.7 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі за позовними заявами пов'язаними з порушенням їх прав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведених положень ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та останній звільнений від сплати судового збору в порядку, передбаченому п.7 ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір», то з Відповідача по справі ПАТ «Дельта Банк» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 456грн. 79коп.. На підставі наведеного,\~\~

Outcome: approved