Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

31.01.2019 року до Волноваського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 грудня 2014 року, він, [PERSON], [INFO], та [PERSON] у м. Горлівка Донецької області 20.12.2014 року зареєстрували шлюб. У червні 2018 року, заявник втратив свідоцтво про шлюб, 13 червня 2018 року отримав повторне свідоцтво про шлюб. 24 липня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області відмовлено в отриманні дублікату свідотцтва про шлюб.10.12.2018 року заявником отримано ще одне повторне свідотцтво про шлюб, оскільки у повторному свідотцтві про одруження від 13.07.2018 року, була допущена описка, а саме не вказано дату народження [PERSON]. Зареєструвати факт одруження на території України не має можливості, оскільки надане свідоцтво про факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та у подальшому для звернення до органів праці та соціального захисту. Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу 20 грудня 2014 року, у м. Горлівка Донецької області, між громадянином України [PERSON] та [PERSON]. Заявник до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 28.02.2019 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки він є інвалідом та не може самостійно пересуватися, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився. 28.02.2019 року надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника відділу, з матеріалами справи ознайомлені. Доводи, викладені у роз'ясненні Відділу щодо неможливості отримання дублікату свідоцтва про шлюб підтримують Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до повторного відоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 10.12.2018 року Київським Відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, гр. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, про що було зроблено Актовий запис № 229, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с.5). 24 липня 2018 року заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області за видачею дублікату Свідоцтва про шлюб, де йому було відмовлено, у зв'язку з пред"явленням документу, виданим на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно відомостям Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відомості щодо державної реєстрації шлюбу зазначених громодян.(а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано на те, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах РАГСу не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану. Відповідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не надано належних та достатніх доказів підтвердження факту реєстрації шлюбу, а тому заява [PERSON] про встановлення факту реєстрації шлюбу задоволенню не підлягає. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed