Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року, у загальному розмірі 274178,28 гривень та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи позов тим, що 23.07.2008 р. між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № CL-010/088/2008 про надання кредиту в сумі 24\~894,11 доларів США строком до 14.07.2014 р. Відповідно до умов кредитного договору, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав повністю, кредитні кошти отриманні відповідачем в сумі 24894,11 доларів США. Згідно з п. 1.5.1 кедитного договору повернення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця., в звязку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п 1.9 кредитного договору здійснено вимогу дострокового виконання зобовязань за договором в повному обсязі. Так, позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості, однак на листи попередження та телефонні дзвінки відповідач не відреагував, ніяких кроків до сплати кредитних коштів не зробив, продовжує ухилятись від виконання зобов'язань по кредитному договору, а тому позивач звернувся з позовом до суду, та зазначає, що станом на 04.01.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає 274 178,28 гривень, а саме - 58 836,54 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 215 341,74 гривень - сума пені за прострочення зобовязання. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи провести без його участі та без участі відповідача та просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності до кредитних правовідносин, які є предметом цієї справи та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, мотивуючи заяву тим, що наявність договірної умови викладеної у новій редакції згідно змін, внесених додатковою угодою до кредитного договору, якою пункт 2.1.3.1. кредитного договору викладений у новій редакції та визначає настання прострочення боржника за основним кредитним зобовязанням в цілому у випадку не погашення чергового платежу за графіком до кредитного договору та не погашення всіх кредитних зобовязань у такому випадку в межах 30-ти днів, після чого банк вважається таким, що реалізував своє право виставити вимогу до боржника здійснити повне погашення кредитного боргу, а боржник вважається таким, що прострочив свій обовязок погасити кредитні зобовязання в цілому, включно із основною сумою кредитного договору, нараховані відсотки, комісії та штрафні санкції та факт проведення боржником (відповідачем) останнього платежу за кредитним договором 12 лютого 2013 року підтверджено розрахунком заборгованості станом на 19.06.2017 року, наданого позивачем. Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року, таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року. 23.07.2008 року між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна», було укладено Кредитний договір № CL-010/088/2008, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 24\~894,11 доларів США строком до 14.07.2014 р. зі сплатою 14,49 % річних (а.с. 4-9) Як вбачається із наданого позивачем розрахунку станом на 04.01.2017 року, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором, розмір якої складає 274 178,28 гривень, а саме - 58 836,54 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 215 341,74 гривень - сума пені за прострочення зобовязання (а.с. 11, 123-125). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положенням ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що підписуючи договір від 23.07.2008 року сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 3.1.1 кредитним договором № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року передбачено, що за порушення зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно умов договору (а.с. 9). Разом з тим, стороною відповідача було подано до суду заяву про застосувати наслідків спливу строків позовної давності до кредитних правовідносин, які є предметом цієї справи, у зв"язку з чим, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Нормою ч.3 ст.267 ЦК встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність \~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Пунктом 2.1.5.1 додаткового договору № 2 від 27.09.2010 року до кредитного договору № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року, встановлено, що у випадку невиконанн позичаьником боргових зобов'язань чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, цього додаткового договору, документів забезпечення ти/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів), укладених між банком та позичальником, та/чи між банком та третіми особами, що існували на момент укладення кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів, сторонни домовились, що банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення позичальнику вимоги про виконання боргових зобовязань у повному розмірі, а позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору та цього додаткового договору, та отримав вимогу банку, в звязку з чим позичальник зобовязаний погасити боргові зобовязання в повному розмірі протягом 30 календарних днів, що слідують за останім днем строку порушення зобов'язань (а.с. 93). Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.\~ Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 року у справі № 6-2251цс/16. Згідно ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором договору № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року станом на 19.06.2017 року вбачається, що остання сума погашення кредиту була здійснена [PERSON] 12.02.2013 року (а.с. 123). Згідно графіку платежу наступний платіж мав бути здійснений 12.03.2013 року, але як втсановлено судом та вбачається з розрахунку наданого позивачем, здійснений не був, а тому згідно п. 2.1.5.1 додаткового договору № 2 від 27.09.2010 року до кредитного договору № CL-010/088/2008 від 23.07.2008 року, де зокрема визначений, останній календарний день строку, протягом якого позичальник мав погасити боргові зобов'язання в повному обсязі, і починається відлік строку позовної давності, а семе останнім днем прострочки 11.05.2013 року. Викладене свідчить, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором, банк вважається таким, що використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що передбачено вищевикладеною умовою кредитного договору, з якого всі сторони спірних правовідносин погодилися. До суду з позовною заявою позивач звернувся 31.01.2017 року, тобто після спливу строку позовної давності. З досудовою вимогою, вже в окремій від кредитного договору редакції, про дострокове повернення кредитних коштів, позивач звернувся 05.01.2017 року, тобто також після спливу строку позовної давності. (а.с. 10) Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Інститут позовної давності полегшує встановлення судами об'єктивної істини у справі і тим самим сприяє винесенню правильних рішень. Позовна давність сприяє стабілізації цивільного обігу, усуненню невизначеності у відносинах його учасників. Крім того, позовна давність слугує зміцненню договірної дисципліни, стимулює активність учасників цивільного обігу щодо здійснення їх прав, а також посилює взаємний контроль за виконанням зобов'язань. На підставі вищевикладеного, враховуючи клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки у задоволенні позову позивачу було відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed