Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Полтавського МУЮ про зняття арешту з рухомого майна, вказавши , що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 09.10.2014 року його визнано власником автомобіля марки ВАЗ 21214 ДНЗ [NUMBER] , 2008 року випуску, зареєстрованого Полтавським ВРЕР . Після набрання даним рішенням законної сили позивач звернувся до органу ВРЕВ для перереєстрації даного автомобіля на своє ім'я , однак йому було повідомлено про те, що на автомобіль накладено арешт Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ, в зв'язку з чим 11.12.2014 року він звернувся до вищезазначеного ВДВС з письмовою заявою про зняття арешту на належний йому автомобіль, на що в знятті арешту з майна йому було відмовлено. При звернені до 2-ї лубенської Державної нотаріальної контори він отримав витяг з відомостями про накладення трьох обтяжень на вищевказаний автомобіль у вигляді арешту з забороною його відчуження. У зв'язку з позбавленням власника права розпоряджатися належним йому майном, [PERSON] змушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] прохає суд зняти з автомобіля ВАЗ 21214 ДНЗ [NUMBER] , 2008 року випуску, зареєстрованого Полтавським ВРЕР арешт рухомого майна зареєстрований 10.07.2012 року , накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 10.07.2012 року; арешт рухомого майна зареєстрований 19.12.2012 року, накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 19.12.2012 року; арешт рухомого майна зареєстрований 29.07.2013 року , накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 29.07.2013 року. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні, судові витрати взяв на себе. Представник відповідача Ленінського відділу Державної виконавчої служби Полтавського МУЮ в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без своєї участі , при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши обставини, докази справи , думку сторін суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.10.2014 року за [PERSON] визнано право власності на автомобіль марки ВАЗ 21214 ДНЗ [NUMBER] , 2008 року випуску,білого кольору , кузов № [NUMBER] зареєстрованого Полтавським ВРЕР. Рішення вступило в законну силу , є чинним. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Після набрання рішення чинності позивач звернувся до органу ВРЕВ для перереєстрації даного автомобіля на своє ім'я , однак йому було повідомлено про те, що на автомобіль накладено арешт Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ, в зв'язку з чим 11.12.2014 року він звернувся до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ з письмовою заявою про зняття арешту на належний йому автомобіль, на що в знятті арешту з майна йому було відмовлено. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 4596612 від 25.12.2014, на рухоме майно даний автомобіль накладено арешт на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.07.2012, ВП № 33317455 виданої Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.12.2012, ВП № 35723095, виданої Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2013, ВП № 39091194, виданої Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, (а.с. 7-8). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Дані обтяження накладені на рухоме майно колишнього власника транспортного засобу [PERSON] вже після припинення його права власності на автомобіль, про що зазначено у рішенні Лубенського міськрайонного суду , а саме : після 17.03.2011 року. Як вбачається з повідомлення , наданого Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ , державним виконавцем не вирішено питання про зняття арешту з рухомого майна [PERSON] що суперечить положенням ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується повідомленням Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Арешт накладений на майно належне позивачу на праві власності, державним виконавцем у установленому законом порядку не знято, суд вважає, що наявність арешту на автомобіль марки ВАЗ 21214 ДНЗ [NUMBER] , 2008 року випуску,білого кольору , кузов № [NUMBER] зареєстрованого Полтавським ВРЕР, який належить позивачу, порушує його право власності щодо розпорядження зазначеним майном. Відновлення порушеного права власності у даному випадку можливе шляхом звільнення майна з - під арешту. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати позивач взяв на себе, прохає їх не стягувати з відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved