Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, який за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає, після розірвання шлюбу він повністю самоусунувся від обов"язку утримувати та піклуватися про дитину, тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове позивачка не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності ( а.с.18). Відповідач неоднаразово повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив. Суд, за письмовою згодою позивачки , ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачкою документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.07.2016 року заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було розірвано ( а.с.7). Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]( а.с.6). Всупереч положень ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України [PERSON], як батько, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим грубо порушує права останньої, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Суд, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину , враховуючи положення ст.ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, в якому просить позивачка, тобто по 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Судові витрати та витрати згідно ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved