Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів та утримання дітей встановлених рішенням суду та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 07.04.2008 року по цивільній справі № 2-343, з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки: - [PERSON] , [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного вище судового рішення, Сквирським районним судом за заявою стягувача було видано виконавчий лист за № 2-343 від 07.04.2008 року, який в подальшому пред`явлено на виконання до Відділу державної виконавчої служби Сквирського районного управління юстиції, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Наразі дане виконавче провадження перебуває на виконанні у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, передане на підставі постанови про передачу, у зв`язку з фактичним місцем мого проживання на території Компаніївського району Кіровоградської області. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21.08.2012 року по цивільній справі № 2\\1022\\768, з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Сквирським районним судом за заявою стягувача було видано виконавчий лист за № 2\\1022\\768 від 21.08.2012 року, який наразі перебуває на виконанні у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Таким чином, у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відносно [PERSON] відкрито два виконавчі провадження у відповідності до яких стягуються аліменти у розмірі по 1\\4 частині від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як зазначив державний виконавець у зв`язку зі змінами, які відбулися у Сімейному кодексі України, 30 % прожиткового мінімуму змінено на 50%. [PERSON] вказує в позові, що постійної роботи не має, працює за разовими угодами, від яких має не постійний мінливий дохід, який коливається від 4 000 грн. до 6 000 грн. в середньому 5500 грн. на місяць, з якого він по можливості сплачує аліменти, а на залишок забезпечує родину. Позивач одружений та має іншу родину, у якій також двоє неповнолітніх доньок, одна з яких має проблеми зі здоров`ям та потребує періодичного стаціонарного обстеження та лікування, що підтверджується копією висновку КНП Кіровоградської обласної клінічної лікарні. Позивач вказує, що кошти які він заробляє не вистачає на належне проживання, зокрема: купівлі дітям необхідних речей, продуктів харчування, сплата за садочок, сплата комунальних платежів. Тому з дружиною на цьому фоні виникають постійні сварки, що стало причинним наслідком звернення нею 27.06.2019 року до Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Наразі позов перебуває на розгляді. У відділі ДВС від державного виконавця Сідлецькому С.М. стало відомо, що у нього рахується заборгованість зі сплати аліментів, яка становить близько 190 000 грн. за двома виконавчими провадженнями, у зв`язку з тим, що аліменти в повній мірі не сплачувались. Позивач вказує, що вищевказані обставини стало причиною для звернення до суду з проханням про зменшення (зміну) розміру аліментів за для того, щоб дати йому можливість з урахуванням його доходу сплачувати аліменти за всіма виконавчими листами без створення будь-якої заборгованості, і наявності погіршення його матеріального становища, а також звільнення від сплати створеної заборгованості, як такої, що створилась за незалежних від нього обставин. Тому на підставі вищевикладеного звертається до суду та просить суд: Зменшити (змінити) розмір аліментів, що стягуються з нього згідно виконавчого листа № 2-343 від 07.04.2008 року Сквирського районного суду на користь [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, з 1\\4 на 1\\6 частину від всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Зменшити (змінити) розмір аліментів, що стягуються з нього згідно виконавчого листа № 2\\1022\\768 від 21.08.2017 року Сквирського районного суду про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття, з 1\\4 на 1\\6 частину від всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Звільнити від сплати заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 2-343 від 07.04.2008 року Сквирського районного суду про стягнення на користь [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. Звільнити від сплати заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 2\\1022\\768 від 21.08.2017 року Сквирського районного суду про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява [PERSON] , в якій просить проводити засідання у справі без його участі у зв`язку з віддаленістю його проживання (Кіровоградська область), позов підтримує (а.с.40). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду звернулася її представник - адвокат Гривачевська Л.М. з заявою, в якій вказала, що позовні вимоги визнає частково, зокрема в частині зменшення розміру аліментів, а в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментів - не визнає (а.с.39). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою в якій вказала, що позовні вимоги визнає частково, зокрема в частині зменшення розміру аліментів, а в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментів - не визнає (а.с.30) На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 вказаної Постанови, а також положеннями ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 07.04.2008 року по цивільній справі № 2-343, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки: - [PERSON] , [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією виконавчого листа (а.с.9), який в подальшому пред`явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Сквирського районного управління юстиції, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №7126036 від 16.04.2008 року (а.с.11). Наразі дане виконавче провадження перебуває на виконанні у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, передане на підставі постанови про передачу, у зв`язку з фактичним місцем проживання [PERSON] на території Компаніївського району Кіровоградської області. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21.08.2012 року по цивільній справі № 2\\1022\\768, з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Сквирським районним судом за заявою стягувача було видано виконавчий лист за № 2\\1022\\768 від 21.08.2012 року, який наразі перебуває на виконанні у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Таким чином, у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відносно [PERSON] відкрито два виконавчі провадження у відповідності до яких стягуються аліменти у розмірі по 1\\4 частині від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] вказує в позові, що постійної роботи не має, працює за разовими угодами, від яких має не постійний мінливий дохід, який коливається від 4 000 грн. до 6 000 грн. в середньому 5500 грн. на місяць, з якого він по можливості сплачує аліменти, а на залишок забезпечує родину. Позивач одружений, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] видане Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис №8 від 26.12.2015 року (а.с.15) та має іншу родину, у якій також двоє неповнолітніх доньок, що підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] видане Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.13) та копією Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , видане Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.14). [PERSON] , [INFO] має проблеми зі здоров`ям та потребує періодичного стаціонарного обстеження та лікування, що підтверджується копією висновку КНП Кіровоградської обласної клінічної лікарні (а.с.16). Позивач вказує, що кошти які він заробляє не вистачає на належне проживання, зокрема: купівлі дітям необхідних речей, продуктів харчування, сплата за садочок, сплата комунальних платежів. Тому з дружиною на цьому фоні виникають постійні сварки, що стало причинним наслідком звернення нею 27.06.2019 року до Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Наразі позов перебуває на розгляді. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] має заборгованість станом на червень 2019 року у розмірі 1050,44 грн. та всього зі штрафом за несплату аліментів 159 874,41 грн. (а.с.12). Позивач вказує, що вищевказані обставини стали причиною для звернення до суду з проханням про зменшення (зміну) розміру аліментів за для того, щоб дати йому можливість з урахуванням його доходу сплачувати аліменти за всіма виконавчими листами без створення будь-якої заборгованості, і наявності погіршення його матеріального становища, а також звільнення від сплати створеної заборгованості, як такої, що створилась за незалежних від нього обставин. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів , ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів." У такому разі дійсно необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти та прострочила виконання зобов`язання. Тобто відповідач повинен доказувати протилежне. Як встановлено в судовому засіданні та матеріалами справи, що відповідач не здійснював в належному розмірі виплат по аліментам, поважних обставин, які б свідчили про незалежні від нього причини, не встановлено. [PERSON] був обізнаний зі змістом рішень суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та знав про свій обов`язок з їх сплати, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, відповідачем до суду не надано. [PERSON] не довів, що він не має можливості утримувати своїх дітей. Позивачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими його може бути частково звільнено від сплати заборгованості за аліментами. Твердження [PERSON] про погіршення матеріального стану внаслідок народження інших дітей та хвороби дитини не є належним доказам та спростовуються розрахунком заборгованості державного виконавця. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів є такими, що підлягають до задоволення, а вимоги, щодо звільнення останнього від сплати заборгованості такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial