Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з належного йому майна, накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції від 12.11.2002 серії АА №651558, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.10.2004 р. за №1358792 П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Вимоги позову обґрунтовує тим, що на належне йому майно накладено арешт в рамках здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3087, виданого 22.10.2001 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Київ-10» боргу в розмірі 2 629, 19 грн. При цьому, у відповідності до листа стягувача за вказаним виконавчим провадженням станом на 01.11.2019 заборгованості позивач не має. З листа Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві вбачається, що відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. На підставі вказаного, просить зняти арешт з належного йому майна. 14.01.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 21.022020 до суду зі сторони П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшов лист, згідно з яким просять розглядати справу за їх відсутності, з позовом ознайомлені та проти нього не заперечують. 24.02.2020 до суду надійшла заява відповідача,згідно з якою позовні вимоги підтримують, проти задоволення позову не заперечують, просять розглядати справу за їх відсутності. 26.02.2020 до суду зі сторони позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» в судове засідання не з`явився, заяв по суті справи до суду не подавав, про розгляд справи повідомлявся належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції від 12.11.2002 серії АА №651558 в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3087, виданого 22.10.2001 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Київ-10» боргу в розмірі 2 629, 19 грн. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Запис про накладення арешту на вказану квартиру внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.10.2004 р. за №1358792 П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою. У відповідності до довідки ОСББ «Київ-10» [PERSON] сплачує комунальні послуги в повному обсязі, заборгованості станом на 01.11.2019 немає. Згідно з листом Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 26.12.2019 р., відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved