Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 7 (загальною площею 64,80 кв.м., житловою площею 40,10 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері - [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] Позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, від спадщини не відмовлялась та прийняла спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON], яка спадщину у встановлені законом строки не прийняла, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (нотаріуса) не зверталась, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, до суду для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини не звертатись не буде, в управління та володіння спадковим майном не вступала, фактично спадщину не прийняла і на неї не претендує, що вбачається з заяви [PERSON] № 836/02-14 від 11.10.2017. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. 11 жовтня 2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Факт володіння померлою [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] підтверджується довідками Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 478 від 29.09.2017 та за № 479 від 29.09.2017; довідками Виконавчого комітету Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 165 від 19.06.2017 та за № 480 від 29.09.2017; копією рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 23-5-VII від 10.02.2016 «Про перейменування вулиць с.Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області»; висновком ТОВ «Лендвізор» № 1780 від 03.10.2017 про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами; копією технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] від 10.04.2013, копією плану будинку, експлікацією та характеристикою до нього; довідкою ТОВ «Лендвізор» № 1779 від 03.10.2017 про вартість будинковолодіння. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER], виданого Соснівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 24.05.2003; копією свідоцтва (повторне) про народження [PERSON] [NUMBER], виданого Переяслав-Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 28.09.2017; копією свідоцтва (повторне) про шлюб [PERSON] та [PERSON] [NUMBER], виданого Переяслав-Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 28.09.2017; ксерокопією експертного висновку № 056/430-а/2 від 27.06.2017; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49419946 від 11.10.2017; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2418/02-31 від 11.10.2017 державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] 16 листопада 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 11 год. 00 хв. 06 лютого 2018 року. 06 лютого 2018 року дану справу було знято з розгляду у зв'язку в взяттям суддею дня відпочинку в порядку компенсації за рахунок у вихідний день. Розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 03 березня 2018 року. До суду 03.03.2018 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, отже до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Розділу VII « Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 5 ЦК України,

Outcome: approved