Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

05.09.2017 року позивач подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментної заборгованості на утримання неповнолітної дитини у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментну заборгованість на утримання неповнолітньої дитини у виді неустойки (пені) за несвоєчасну та не в повному обсязі виплату аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в межах примусового виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 19.04.2017 р. № 583/830/17 (2/583/532/17) про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. починаючи стягнення з 12.04.2017 р. щомісячно, за період з 12.04.2017 р. по 31.08.2017 р. в розмірі 2221,29 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 19.09.2017 р. № № 583/830/17 (2/583/532/17) стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1300 грн. щомісячно починаючи з 12.04.2017 р. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Це призвело до неотримання матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Тому відповідно до ст.. 196 СК України просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 12.04.2017 р. по 31.08.2017 р. в сумі 2221,29 грн. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку, подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позов задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, в письмових запереченнях представник відповідача просить відмовити частково в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині розміру заявленої неустойки (пені) за несвоєчасну та не в повному обсязі виплату аліментів 2221,91 грн. за період з 12.04.2017 р. по 31.08.2017 р. Заперечення обґрунтовує тим, що розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові №6-300цс16 від 16 березня 2016 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2017 р. № 583/830/17 пр. № 2/583/532/17 стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно починаючи стягнення з 12.04.2017 р., на користь матері [PERSON] 10.05.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 583/830/17 , виданого Охтирським міськрайонним судом 19.04.2017 року по даній справ про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно починаючи стягнення з 12.04.2017 р., на користь матері [PERSON] З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, виданої державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області [PERSON] від 16.08.2017 р. вбачається, що по виконавчому листу № 583/830/17 від 19.04.2017 р. мається заборгованість боржника [PERSON] по аліментам, яка станом на 01.08.2017 р. становить 3423,27 грн. Статтею 180 СК України\~встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України в редакції від 17.05.2017 р. (яка набрала чинності 08.07.2017 р.) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~\~\~\~Згідно ст. 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Правовідносини сторін охоплюються періодом з 12.04.2017 року і по 31.07.2017 року ( період, за який нараховано заборгованість зі сплати аліментів), та за який в позовній заяві позивач просить стягнути неустойку. Враховуючи викладене, до правовідносин за період з 12.04.2017 р. по 07.07.2017 року підлягають застосуванню положення ст.196 СК України в редакції, яка була чинною до 08.07.2017 року, а до правовідносин за період з 08.07.2017 року підлягає застосуванню положення ч.1 ст. 196 СК України в редакції від 17.05.2017 року, яка набрала чинності з 08.07.2017 року. Згідно із п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~передбачена\~ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі. Таким чином, заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача і позивач як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки відповідно до вимог ст. 196 СК України. За правовою природою аліментні зобовязання\~це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~(в редакції що діяла до 08.07.2017 року) пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 1 червня 2016 року в справі №6-535 цс\\16, від 15.08.2017 р. у справі № 754/6590/16, Враховуючи те, що довідка-розрахунок заборгованості по аліментам не скасована у судовому порядку, сторонами не оспорюється розмір сплачених відповідачем аліментів, суд вважає за можливе здійснити розрахунок розміру пені на підставі нарахованого державними виконавцями розміру аліментів, який підлягає сплаті відповідачем. З урахуванням сум сплачених аліментів, які зазначені в довідці державного виконавця, в межах заявлених позовних вимог, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить 949,42 грн. Розрахунок пені по аліментам, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, буде наступним : квітень ( з 12.04) 823,27 х 1 % х 19 (кількість днів) = 156,42 грн., травень 1300 грн. (аліменти) -1300 грн. (сплачено) х 1 % х 31 (кількість днів) = 0,00 грн., червень 1300 грн. (аліменти) х 1 % х 30 (кількість днів) = 390 грн., липень 1300 грн. (аліменти) х 1 % х 31 (кількість днів) = 403 грн. Розрахунок пені у розмірі 2221,29 грн., наданий позивачем, не відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постановах від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 1 червня 2016 року в справі №6-535 цс\\16, від 15.08.2017 р. у справі № 754/6590/16, який з огляду на положення ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковим для судів, тому суд не бере його до уваги, оскільки при розрахунку позивачкою неустойки (пені) врахована не кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а кількість днів до 31.08.2017 р. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 949,42 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю вимог. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] були понесені судові витрати у виді витрат на правову допомогу фахівця в галузі права [PERSON] Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2017 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON], як суб'єктом господарської діяльності з надання послуг у сфері права - юридична консультація «Правова допомога», був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до умов зазначеного договору, зокрема п. 21, вбачається, що сторони дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і в межах даного договору в сумі 1300 гривень одноразового внеску. Оплата зазначеної суми підтверджується складеними між [PERSON] та [PERSON] відповідними актами виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та розрахунковою квитанцією від 05.09.2017 року. Матеріалами справи підтверджується, що фахівцем в галузі права [PERSON] на користь [PERSON] складались позовна заява, заява про витребування документальних доказів та інші заяви, надавалися консультації, фахівець в галузі права ознайомлювався з матеріалами справи в суді, приймав участі в судових засіданнях: 17.10.2017 р. з 10.44 год. по 11.25 год., 21.11.2017 р. з 09.21 год. по 09.57 год. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, кількість часу, витраченого на участь у судових засіданнях та час, який необхідно для складання позову та підготовку письмових заяв, надання консультації фахівцем в галузі права позивачу, на ознайомлення з матеріалами справи, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим в розмірі 1300,00 гривень. Позовні вимоги [PERSON] судом задоволено частково на суму 949,42 грн. (949,42 грн. х 100% / 2221,29 грн. = 43 %), а тому судові витрати на правову допомогу фахівця в галузі права [PERSON] підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних в сумі 559,00 грн. (1300,00 грн. х 43 % = 559,00 грн.). Враховуючи викладене, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в сумі 559,00 грн. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст.. 180, 196 СК України,

Outcome: partial