Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він з відповідачкою має спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2011 року з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] позивач уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача. Дружина позивача [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки офіційно не працює та на його утриманні перебувають малолітні діти та дружина. Крім того, до складу сім`ї позивача входять його батьки - батько [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом третьої групи з 17 січня 2019 року та мати [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом другої групи з 01 грудня 2018 року, у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги та лікування. Враховуючи те, що у нього змінився матеріальний стан, з`явились інші зобов`язання по утриманню малолітніх дітей, дружини та непрацездатних батьків, з посиланням на ст. 192 СК України просив змінити розмір стягуваних з позивача за судовим рішенням аліментів з 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину від усіх видів доходів щомісячно, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду заяву відповідно до якої позов визнала та не заперечувала проти зменшення розміру стягуваних аліментів (а.с. 55). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив (а.с. 29). З`ясувавши думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки та представника третьої особи, суд постановив проводити розгляд справи у відсутність відповідачки та представника третьої особи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2011 року на користь [PERSON] з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 лютого 2011 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 05 липня 2016 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] , 05 липня 2016 року укладено шлюб (а.с. 7) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 26 січня 2017 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 12 липня 2018 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Солонянської селищної ради №4102 від 23 грудня 2019 року, [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] та на його утриманні знаходяться діти - донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 27). З акту підтвердження фактичного місця проживання від 21 грудня 2019 року складеного депутатом Солонянської селищної ради Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , має склад сім`ї: дружину [PERSON] , доньку [PERSON] та сина [PERSON] , [PERSON] утримує та виховує малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] (а.с. 28). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом в судовому засіданні встановлено, що на утримані позивача також перебувають малолітні діти - донька [PERSON] , син [PERSON] та дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною - сином [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною трирічного віку, тому вимоги позивача про зміну розміру аліментів, з врахуванням даних обставин, підлягають задоволенню, оскільки сімейний стан позивача змінився, і на його утриманні з`явились інші особи, окрім доньки сторін. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, фізичний стан, як позивача, який фізично здоровий, працездатний, ту обставину, що позивач має ще дві дитини - малолітню доньку [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , та те, що відповідачка відповідно до заяви позов визнала та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів і тому суд вважає, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача. Доводи позивача, що на його утриманні перебуває батько [PERSON] , який має третю групи інвалідності та матір [PERSON] , яка має другу групу інвалідності, судом не приймається оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказані особи дійсно утримуються позивачем, суду не надано. Сам факт наявності у батьків позивача групи інвалідності не вказує на те, що зазначені особи перебувають на утриманні позивача. Крім того, що стосується вимоги про встановлення мінімального розміру аліментів, а саме менше 50 відсотків прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку, також судом не приймаються, оскільки вказаний мінімальний поріг аліментів встановлений законодавцем для дитини відповідного віку є не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку і не може бути зменшений за будь-яких обставин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial