Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних та моральної шкоди за невиконання рішення Святошинського районного суду від 27.05.2010 року. Просила стягнути з відповідача інфляційні нарахування у розмірі 9 432,45 грн., 3 % річних у розмірі 12 314,28 грн. та 2 000,00 гр. у відшкодування моральної шкоди. Крім того, просив покласти на відповідача судові витрати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2003 у справі № 2-2756 стягнуто з відповідача на користь позивача борг за борговою розпискою у розмірі 54 120,00 грн. Позивач після цього неодноразово звертався до суду із позовами про стягнення інфляційних нарахувань, 3 % річних та моральної шкоди у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду від 10.12.2003 року. Рішеннями Святошинського районного суду від 12.06.2006 року, 08.09.2008 року та 27.05.2010 року були частково задоволені вимоги позивача. Загалом було стягнуто з [PERSON] на користь позивача грошові кошти у розмірі 128 341,28 грн. У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Позивач надав суду власний розрахунок заборгованості і просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23 746,73 грн. Водночас суд не може погодитись з розрахунками позивача з огляду на те, що при обрахунку інфляційних втрат і трьох відсотків річних позивачка як розмір основного боргу вказала суму заборгованості, стягнену із відповідача попередніми судовими рішеннями, яка включає у себе і стягнені за вказаними судовими актами інфляційні втрати і три відсотки річних. Водночас стаття 625 ЦК України не передбачає нарахування інфляційних втрат і трьох відсотків річних на ці ж види нарахувань. При цьому дані нарахування можуть обраховуватись лише із суми основного грошового зобов'язання, у даному разі за борговою розпискою, у розмірі 54 120,00 грн. Відтак, за розрахунком суду, із врахуванням основного боргу у розмірі 54 120,00 грн., за спірний період з 01.03.2010 року по 28.02.2013 року, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню становить 5 272,28 грн., а трьох відсотків річних - 4 875,25 грн. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування моральної (немайнової шкоди )» від 31.03.1995 року № 4 вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відтак, з урахуванням суті позовних вимог, характеру, обсягу і тривалості морального дискомфорту, якого зазнав позивач у результаті невиконання рішення суду і неповерненні йому боргу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 500,00 грн. відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 229,40 грн..

Outcome: partial