Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом просить визнати в порядку спадкування за заповітом після померлої 13 лютого 2017 року матері [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,4800 га (пай №40 сіножаті), яка розташована на території Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 043602, виданого 17 листопада 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. У встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовляє оформити спадщину на дану земельну ділянку в звязку із відсутністю належних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в підготовче засідання не зявився, надав повноваження на представлення його інтересів своєму представнику адвокату [PERSON] (а.с. 7,8 ). Представник позивача [PERSON] в підготовче засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 44 ). Відповідач - територіальна громада с. Піски Чернігівського району Чернігівської області в особі Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с. 45). Представники третіх осіб: Міжрайонного управління у Ріпкінському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Чернігівської районної державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як слідує з положень\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЕЛ № 292901 (а.с. 11), [PERSON] померла 13 лютого 2017 року, про що виконкомом Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 03 від 15.02.2017. Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем за заповітом є її син [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 6,36 га, що розташована на території Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 043602, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12576, виданого 17.11.2001 року. Дана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: ділянка площею 4,60 га (рілля) та ділянка площею 1,76 га (сіножаті) - а.с. 16. Однак, як вбачається з Рішення № РВ-7400655632017 від 07 грудня 2017 року позивачу [PERSON] було відмовлено у наданні запитуваних відомостей з Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки площею 1,76 га (сіножаті) знаходиться частина земельної ділянки водного фонду (річка Угор). Рекомендовано оформити спадщину в судовому порядку шляхом зменшення площі даної земельної ділянки (а.с. 23). З кадастрового плану земельної ділянки та схеми поділу земельної ділянки, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] слідує, що фактична площа земельної ділянки - сіножаті, 1,4800 га (а.с. 29). Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 6048/02-31 від 19.12.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,76 га із-за відсутності витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 15). Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, із-за накладання земельної ділянки на землі водного фонду, отже існує спір про право і права та інтереси [PERSON] порушуються, з незалежних від нього причин. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме на ім"я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на підставі рішення виконкому Пісківської сільської ради народних депутатів належала земельна ділянка площею 1,76 га, однак при виготовленні технічної документації встановлено, що до цієї ділянки увійшла земельна ділянка площею 0,2780 га на якій знаходиться об»єкт водного фонду, що є порушенням вимог ЗК України, адже [PERSON] передавалась у власність ділянка сільськогосподарського призначення, а не водного фонду. Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], право власності на земельну ділянку розміром 1,4800 га - сіножаті, яка розташована на території Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за виключенням ділянки площею 0,2780 га, на якій знаходиться об»єкт водного фонду. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved