Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обгрунтування позову позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює інженером-програмістом в ТОВ «Екостар Україна», його середня заробітна плата за перше півріччя 2018 року складає 34863,05 грн. на місяць. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 50 % заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із розрахунку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 21серпня 2018 року до досягнення кожним з дітей повноліття. 20.09.2018 р. від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за минулий час в сумі 42753,35 грн. за період з грудня 2017 року по травень 2018 року включно. Відповідно до ухвали судупро відкриття провадження від 30.08.2018 р., розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву та просив задовольнити позов частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти в розмірі 30 % від його заробітної плати. В обгрунтування зазначив, що він щомісячно надсилає позивачу грошові кошти у сумі 4000 грн. та несе додаткові витрати на дітей, пов"язані з придбанням продуктів харчування та одягу. Також зазначив, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а тому він несе витрати, пов"язані з їх лікуванням. Посилаючись на ст. 191 Сімейного кодексу України заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час у сумі 42753,35 грн. за період з грудня 2017 року по травень 2018 року включно, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні просив задовольнити позов частково з підстав, викладених у відзиві на позов. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. Батько надає добровільно регулярно допомогу на утримання синів в розмірі 4000 грн. щомісяця, але позивач вважає, що, з урахуванням заробітної плати позивача, він може надавати більшу допомогу. Діти проживають разом з матір'ю, що сторонами не оспорюється. Підстави, умови і порядок стягнення аліментів, визначення їх розміру істотно змінився на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, зокрема, можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не пов'язано з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі. Загалом в інтересах дитини були створені більш сприятливі для стягувача аліментів умови, натомість для платника аліментів були створені більш жорсткі умови, був підвищений мінімальний розмір аліментів, спрощений порядок їх стягнення тощо. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Вибір способу сплати аліментів залежить від конкретних обставин справи, зокрема від того, чи є заробіток (доход) платника аліментів стабільним, який характер має його дохід (натуральна чи грошова форма), який порядок сплати є найбільш зручним для одержання аліментів, тощо. При виборі способу сплати аліментів суд повинен виходити із того, щоб інтереси дитини були найбільш захищеними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено те, що в 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Суд не може залишити поза увагою, що відповідач має на утриманні двох батьків похилого віку. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов"язку відповідача утримувати неповнолітніх дітей, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст. ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON]на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21серпня 2018 року до досягнення кожним з дітей повноліття. В частині стягнення аліментів за минулий період слід відмовити. Так, згідно ч. 2 ст. 191 СК за минулий час аліменти можуть бути присуджені тільки за умови, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем не надано жодного доказу, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Посилання позивача на те, що вона не знала дійсний розмір заробітної плати відповідача, тому вважала, що він сплачує їй 50 % від заробітної плати. Не свідчать про те, що батько ухилявся від утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надала суду доказів того, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають усіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави - учасниці, так і за кордоном. Праву дитини на утримання відповідає обов'язок батьків надавати таке утримання. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі - [PERSON] на підставі ст. 140 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: partial