Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 2005 року в Кунівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №5, та стягнення на її користь аліментів на синів [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO],в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу),щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказувала, що з 07 серпня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають синів [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Однак сімейне життя між ними не склалося, в зв"язку з несумісними характерами та різними поглядами на життя, в них почали виникати непорозуміння, розбіжності та скандали. Вона зрозуміла, що подальше спільне життя між ними неможливе. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON], синів залишити проживати з нею, та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей 1/2 частину всіх видів його заробітку (доходу),щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. В подальшому [PERSON] збільшила розмір позовних вимог,просить з посиланням на ст.184 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали. Позивачка категорично відмовилась від надання додаткового строку для примирення, вважає подальше спільне життя з [PERSON] неможливим. Позов в частині стягнення аліментів просять задовольнити в твердій грошовій сумі незалежно від того,працює відповідач чи ні, просять стягувати аліменти з відповідача на користь дітей лише в твердій грошовій сумі. Покликаючись на викладені обставини, просять позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами,дітей залишити проживати з матір"ю, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти по 500 грн. 00 коп. на кожну дитину - [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO],починаючи з 19 березня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. Пояснили,що причиною конфліктних відносин між подружжям є вплив зі сторони матері позивачки [PERSON],яка втручається в їхнє сімейне життя. Вважають примирення та збереження сім"ї можливим. Позов в частині стягнення аліментів визнали в частині стягнення коштів в частці від доходу,а саме в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно,покликаючись на те, що відпоаідач працює,має стабільний дохід,тому аліменти повинні стягуватись в частці,а не твердій грошовій сумі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що з 07 серпня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER],про що у Кунівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області зроблено актовий запис №5. Від подружнього життя сторони мають синів [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.2 ст.104 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Ч.1 ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя., Відповідно до ст.ст.111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 січня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. З пояснень відповідача вбачається, що він наполягає на збереженні подружніх стосунків, не зазначаючи, яких заходів вживав до їх відновлення та збереження сім'ї чи має намір вжити. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши, що почуття, на яких виник шлюб, нею втрачені, відповідач за час шлюбного життя не приділяв інтересам сім'ї належної уваги. Відповідач не спростував доводи позивачки про обставини, які передували припиненню їх сімейного життя, зокрема, про те, що він не вживав належних заходів до утримання сім'ї, не звертав уваги на її та дітей інтереси. Суд вважає,що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхіх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідач, всупереч вказаним вимогам процесуального закону, не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів своїм доводам про те, що він не в змозі виплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, про який просить позивачка. Враховуючи надані сторонами докази та стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; відсутність у останнього інших неповнолітніх дітей і непрацездатних осіб,які перебувають на його утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей,і незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу він зобов'язаний утримувати дітей. Із врахуванням принципу рівності прав та обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, встановлений ч.6 ст.7 СК України, встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років та від 6 років до 18 років, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 450 грн. 00 коп. на кожну дитину,щомісячно. У задоволенні вимоги про стягнення аліментів в більшому розмірі суд вважає за необхідне відмовити, оскільки доказів про матеріальне становище відповідача та можливість ним сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка, не надано і такі судом не встановлені. На підставі ст.ст.105,110,112,155,160,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial