Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі. Від сумісного проживання в шлюбі у них народилось двоє дітей дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В подальшому сумісне життя в них не склалося і вони припинили шлюбні відносини. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дітьми 18 річного віку, та аліменти на своє утримання у розмірі ? частини від заробітку щомісячно з моменту подачі позову до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, оскільки вона на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми і фактично не може себе утримувати. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнили позовні вимоги, та остаточно просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дітьми 18 річного віку. Уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач не визнав позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволенні, так як діти та дружина знаходяться на його утриманні, і позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - "батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття", а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька". Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебувають в шлюбі з 09.09.2006 року, на протязі останніх півроку не підтримують шлюбних стосунків. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, та свідоцтвом про народження. Згідно довідки виконавчого комітету Обухівської міської ради від 15.01.2014 року, неповнолітні діти перебувають на утриманні матері. Згідно довідки ТОВ «ЛЮКСОФТ-УКРАЇНА» від 14.11.2013р. за Вих. №966, позивачка [PERSON] перебуватиме в відпустці по догляду за дитиною з 21.03.2011р. по 16.11.2015 рік. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Так як батько дітей, відповідач по даній справі, в добровільному порядку належним чином не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а вони її потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, врахувавши матеріальне становище позивачки, що вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми, матеріальне становище відповідача, захворювання малолітньої доньки, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене та

Outcome: approved