Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В позові вказала, що з 08.10.2001 року по 14.04.2010 року перебувала з [PERSON] (23.03.2006 року через постійні поїздки в Чехію взяв собі прізвище замість "[PERSON]", - "[PERSON]", а ім'я замість "[PERSON]", - "[PERSON]") у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина не бере та в даний час проживає з іншою жінкою з якою дітей не мають. Зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, так як продовжує їздити в Чехію на роботу і отримує там від 1500 до 2000 доларів. Вважає, що підтвердженням того, що [PERSON] перебуває у Чехії є його заява-згода від 13.06.2013 року на виїзд сина у Польщу. В даний час вона ([PERSON]) має на утриманні трьох дітей. Саме це змусило її звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на утримання сина по 1500 грн. щомісяця. Також просить стягнути з відповідача 100 гривень витрат на правову допомогу. [PERSON] в судовому засіданні (та в поданому запереченні від 30.12.2013 року на позов) позовні вимоги не визнав. Зазначив, що вимоги [PERSON] є надуманими і не відповідають дійсності. Вказав, що коли проживав з позивачкою, то їздив в Чехію на заробітки, проте такої суми, що вказана в позові (від 1500 до 2000 доларів), ніколи не заробляв. В даний час на заробітки не їздить У 2010 році розірвав шлюб з позивачкою. Після розірвання шлюбу у [PERSON] від іншого чоловіка народилося ще двоє дітей. Щодо участі у вихованні та утриманні сина, вказав, що не відмовляється надавати матеріальну допомогу, проте сума, яку просить позивачка є надто великою. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. В судовому засіданні встановлено, що з 08.10.2001 року по 14.04.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (копія повторного свідоцтва про шлюб серія: [NUMBER] від 23.03.2006 року; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія: [NUMBER] від 14.04.2010 року, при матеріалах справи). 23.03.2006 року [PERSON] взяв собі прізвище замість "[PERSON]", - "[PERSON]", а ім'я замість "[PERSON]", - "[PERSON]" (копія свідоцтва про зміну імені серія: [NUMBER] від 23.03.2006 року, при матеріалах справи). Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дитини серія: [NUMBER] від 07.12.2001 року, та серія: [NUMBER] від 23.03.2006 року, при матеріалах справи. [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із позову, строни проживають окремо, відповідач допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК Ураїни, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] просить стягувати з [PERSON] аліменти на сина в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн., щомісячно. На підтвердження платоспроможності відповідача стверджує, що він продовжує їздити в Чехію на роботу і отримує там від 1500 до 2000 доларів (щодо чого надала суду копію заяви-згоди [PERSON] від 13.06.2013 року на виїзд сина у Польщу, при матеріалах справи). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обставини при визначенні розміру аліментів, суд приходить до переконання про відсутність спроможності відповідача сплачувати аліменти на сина в розмірі по 1500 грн. щомісяця. Копія заяви-згоди [PERSON] від 13.06.2013 року на виїзд сина у Польщу, сама по собі, не являється джерелом з якого можна було б зробити висновок про постійне місце проживання чи праці та розмір заробітної плати відповідача. Тому суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісяця, від дня пред'явлення позивачкою позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір, а також витрат позивачки на правову допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 180, ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: partial