Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в червні 2021 року до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.01.2016 року постановлено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з дітей повноліття. Однак з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс, збільшились витрати на навчання, розвиток та інше. Ухвалою суду від 05.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 07.09.2021 року до участі у цій справі залучено третю особу [PERSON] . Представник третьої особи направив суду свої письмові пояснення, які містяться в матеріалах даної цивільної справи та згідно яких на користь [PERSON] постановою Київського апеляційного суду від 29.09.2021 року відповідачу присуджено сплату аліментів у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. На підставі виконавчого листа № 759/15048/15-ц від 15.01.2016 року, який був виданий Святошинським районним судом м. Києва, головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 16.01.2016 року постановлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з дітей повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді вказаної справи, згідно надних суду доказів встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року на двох дітей у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача на кожну дитину, що загалом складає 1/4 частки від заробітку (доходу) батька. З"ясовано і те, що відповідачу присуджено постановою Київського апеляційного суду від 29.09.2021 року сплату аліментів ще у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) на утримання ще однієї дитини, зокрема на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання до 30.06.2023 року . При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, суд враховує значний період часу, що минув із дати визначення розміру аліментів (понад 5 років), внаслідок чого істотно змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача (потреби в харчуванні, одязі, товарах побутового призначення, вартість послуг з навчання та ін.). Із огляду на ці обставини, підлягає врахуванню факт зміни розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ріст цін у зв`язку з інфляцією на оздоровлення, харчування, лікування. Тому, очевидним є і необхідність збільшення розміру аліментів на утримання дітей, які стягуються з відповідача у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача на кожну дитину, що відповідно складає 1/4 частку на двох дітей, до 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача на двох дітей, як то визначено ст. 183 СК України, оскільки такий розмір відповідає встановленому мінімуму. В даному випадку суд враховує також розмір призначених Київським апеляційним судом від 29.09.2021 року аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача до 30.06.2023 року. Також, суд враховує ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" та відповідно загальний розмір відрахувань, який не має перевищувати 50 % заробітної плати, боржника та вважає за можливим збільшити такий розмір аліментів на двох дітей до 1/3 частки, оскільки такий разом з 1/6 присудженою часткою аліментів, не перевищує доволених відрахувань, оскільки складає 49,6 % при дозволених 50% заробітної плати. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial