Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання. З урахуванням поданої 26.03.2021 року заяви про зміну предмету позову остаточно просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за послуги з газопостачання на загальну суму 43 154,84 грн., з яких 35 299,53 грн. основний борг, 5 408,04 грн. інфляційні втрати, 2447,27 грн. 3% річних. А також стягнути 2102,00 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що відповідачі є споживачами природного газу за місцем проживання та використовують такий для власних побутових потреб. Позивач свої зобов`язання виконав та надав споживачам послуги, однак, відповідачі не виконали взятих на себе зобов`язань та не оплачували повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ станом на 31.07.2020 року становить 43 154,84 грн., з яких 35 299,53 грн. основний борг, 5 408,04 грн. інфляційні втрати, 2447,27 грн. 3% річних. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконали та відповідно порушили вимоги ст. 526 ЦК України, то виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, до відповідачів слід застосувати також спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних втрат та 3% річних. У зв`язку із небажанням відповідачів погасити заборгованість, що утворилась в добровільному порядку, а також з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності, крім того, просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. 01.12.2020 року скерувала на адресу суду відзив на позов, згідно якого просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначила, що із заявленими позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що обов`язки споживача житлово-комунальних послуг, як власника житла, ґрунтуються на договорі. Жодних договорів з ТзОВ "Львівгаз збут" не укладала. Власником житла за адресою: [ADDRESS] , в якому виникла заборгованість не є, а відтак не може вважатись належним відповідачем у справі. Вважає, що представлена стороною позивача довідка про склад сім`ї і прописку не підтверджує того факту, що вона є власником житла за вказаною адресою. Згідно представленного стороною позивача розрахунку заборгованості станом на 31.07.2020 заборгованість становить 35 299,53 грн., однак послугами позивача щодо газопостачання вона та її сім`я не користується, починаючи з 26.03.2018 згідно Акту №134, а якому також зазначено, що показник лічильника станом на 26.03.2018 становить 51602. Крім того, вважає, що стороною позивача не представлено суду доказів на підтвердження наявності у відповідачів станом на 31.07.2020 року заборгованості в розмірі 35 299,53 грн. Ухвалою судді від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 28.12.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в клопотанні відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. Згідно довідки про склад сім`ї №2420 від 13.05.2020 року, виданої ЛКП "Господар» ,встановлено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №249966021 від 26.03.2021 року відповідач [PERSON] є співвласником будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правовідносини між ТОВ «Львівгаз збут» та споживачами регулювались спеціальною нормою права «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004р. № 476) надалі Правила. Даними Правилами чітко передбачено права та обов`язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил, ТОВ «Львівгаз збут» зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. З 27.11.2015 року відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1382/27827 (надалі Правила постачання). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. ТОВ «Львівгаз збут» є постачальником із спеціальними обов`язками відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187. Факт сплати споживача за поставлений природній газ а також фактичне споживання ним природного газу підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по абоненту (фінансовим станом абонента). Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на травень 2020 року за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість в розмірі 35 299,53 грн. (основний борг). Оцінюючи представлений розрахунок заборгованості на предмет його належності та достатності, а також відповідності обставинам справи суд виходить з наступного. Сторона відповідача, оспорюючи достовірністю поданого стороною позивача розрахунку зазначила про те, що в розмір заборгованості з незрозумілих причин та неправомірно включено суму 9915,28 грн. (борг станом на січень 2017 року). В судовому засіданні представник позивач вказані заперечення сторони відповідача спростувати не зміг, відповідних пояснень щодо вказаної обставини суду не надав, а також клопотань про витребування необхідних доказів на підтвердження мотивованості включення в загальну суму боргу - суму 9915,28 грн. не заявляв. Таким чином, доводи сторони відповідача щодо безпідставності нарахування цієї суми та пропуску позовної давності за такою не є спростованим. У зв`язку з наведеним, зважаючи на передбачений ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживачів щодо оплати житлово-комунальних послуг та недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу саме в розмірі 35 299,53 грн., суд вважає за необхідне солідарно з відповідачів на користь позивача основну суму боргу в розмірі 25 384,25 грн. (35 299,53 грн. - 9915,28 грн.). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно наявного в матеріалах акту №134 від 26.03.2018 встановлено, що з 26.03.2018 року в будинку за адресою: [ADDRESS] припинено газопостачання у зв`язку із наявністю заборгованості. Зважаючи на те, що в будинку відповідачів з 26.03.2018 року припинено газопостачання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до відповідачів спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних втрат та 3% річних. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено на 58,82 % (25 384,25 грн. від 43 154,84 грн.), то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір на загальну суму 1 236,40 грн. (58,82 % від 2102,00 грн.), тобто 618,20 грн. із кожного із відповідачів.

Outcome: partial