Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 112 648,81 дол. США, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 12.07.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №51 відповідно до якого Банк надав позичальнику кошти в сумі 90 000 дол. США, під 13% річних, на строк до 12.07.2027 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 20.07.2007 року укладено з [PERSON] іпотечний договір, відповідно до якого вона виступає майновим поручителем за зобов'язання [PERSON] Предметом іпотеки є:квартира [ADDRESS]. Отже, позивач та відповідач вступили у правовідношення, суть якого, згідно до ст. 509 ЦК України, полягає в тому, що одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу Відповідачі повідомлявся належним чином, але на цей час не виконують свої обов'язки щодо сплати боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст. 509 і 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконує. У зв'язку з невиконанням відповідачами кредитних зобов'язань, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії № 51 від 12.07.2007 року, позивач надав розрахунок заборгованості за яким у відповідачів перед позивачем числиться кредитна заборгованість, що станом на 17.07.2014 року складає 112 648,81 дол. США, в тому числі: строковий основний борг по кредиту - 31 000 дол. США; прострочений основний борг по кредиту - 50 080,71 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом - 11 176,67 дол. США; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 17 198,16 дол. США; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 3 193,27 дол. США. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Через такі дії відповідачів позивач був вимушений звернутись до суду з дійсним позовом, у зв'язку з чим поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн., про що свідчать відповідні квитанції у матеріалах справи. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Виходячи із того, що встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України -гривні. По цих підставах з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочений основний борг у розмірі 222784,16 грн. (по курсу НБУ станом на 04.11.2014 року 1 дол. США = 12,953953 грн.), а пені за прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 41 365,47 грн. (по курсу НБУ станом на 04.11.2014 року 1 дол. США = 12,953953 грн.). Через викладене суд прийшов до переконливого висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у заборгованість за кредитним договором у розмірі 92257,38 дол. США та 264 149,63 грн. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: partial