Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] в неї народилась дитина - [PERSON] в місті Луганськ, яке на даний час відноситься до тимчасово непідконтрольної Україні території. З питання державної реєстрації народження своєї дитини [PERSON], вона звернулась до Бородянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та отримала відмову в проведенні державної реєстрації народження. Просила встановити факт народження [PERSON], яка народилася [INFO] в місті Луганськ Луганської області, та вказати мати дитини її - [PERSON], [INFO], громадянку України, яка зареєстрована в [ADDRESS], у шлюбі не перебуває. Також просила, відомості про батька дитини внести відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері: [PERSON], громадянина України. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі та задовольнити її заяву. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] в місті Луганськ. Відповідно до медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 31 березня 2017 року (дублікат) за формою 103/у, виданого Луганською міською багатопрофільною лікарнею №3, так званої самопроголошеної Луганської народної республіки, у [PERSON] народилась [INFO] в місті Луганськ дитина (дівчинка). Згідно з копії довідки №396 від 10 лютого 2017 року, [PERSON], [INFO], взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, і її місце фактичного проживання/перебування за адресою: [ADDRESS]. Як убачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 29 березня 2017 року Кам'янобрідським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої самопроголошеної Луганської Народної Республіки, [PERSON] народилась [INFO] в місті Луганськ, в графі мати зазначена - [PERSON], а в графі батько зазначений - [PERSON]. Із довідки №260 від 07 квітня 2017 року виданої КЗБРР «Бородянська ЦРЛ» вбачається, що [PERSON] знаходилась на обліку по вагітності з 28 грудня 2016 року по 24 лютого 2017 року, до моменту як виїхала в Луганську область. Відповідно до листа Бородянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області №16.5-37/165 від 06 квітня 2017 року, [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження [PERSON] оскільки, заявником для підтвердження факту народження дитини, пред'явлено медичний документ (медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про народження), форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Луганськ відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що [PERSON], народилася [INFO] в місті Луганськ Луганської області, мати дитини - [PERSON], [INFO], громадянка України, яка зареєстрована в [ADDRESS], у шлюбі не перебуває, а відомості про батька дитини необхідно внести відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері: [PERSON], громадянин України. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved