Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду від 24.09.2015 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зменшивши розмір аліментів з 600 грн. щомісяця на ? частину від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. А також припинити право [PERSON] на аліменти, які були присуджені їй відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у зв"язку із неспроможністю їх сплачувати. На обгрунтування вимог зазначив, що з часу ухвалення наведених судових рішень його матеріальне становище значно погіршилось. Єдиним доходом є допомога по безробіттю в розмірі 544 грн. на місяць, яку він отримує перебуваючи на обліку у Конотопському міськрайонному центрі зайнятості, а тому сплата аліментів на дитину в сумі 600 грн. на місяць та дружину - 600 грн. є непосильним тягарем. Представник позивача за ордером та угодою [PERSON] підтримав вимоги фактично пославшись на обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] заперечує задоволенню вимог при цьому пояснив, що позивач приховує реальні доходи, має декілька об"єктів нерухомості, а тому може утримувати дитину та її шляхом сплати аліментів встановлених за рішеннями суду. Вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази суд приходить до висновку про задоволення вимог виходячи із такого. Судом встановлено, що відповідно до рішень Конотопського міськрайонного суду від 24.09.2015 року та 28.09.2015 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. на місяць та дружини [PERSON] - 600 грн. (а.с.5,6). За рішенням суду від 10.11.2015 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7-8). Згідно вимог статей 10, 60 ЦПК України обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони. У статті 11 ЦПК України закріплено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами статей 82 ч.3, 192 ч.1 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, зокрема, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із представлених позивачем доказів вбачається, що з 26.10.2015 року він зареєстрований як безробітний в Конотопському МРЦЗ, де отримує грошову допомогу в розмірі 544 грн. на місяць (а.с.25). Ніяких інших доходів чи нерухомості не має (а.с.26-29). Отже, його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти на дитину та колишню дружину по 600 грн. на місяць кожному, що є підставами для зменшення розміру аліментів на дитину з твердої грошової суми на частку від доходу та припинення права відповідача на аліменти. Відповідач же заперечуючи задоволенню вимог жодних конкретних та переконливих доказів на спростування доводів позивача не навів. З урахуванням викладеного вимоги позивача є доведеними і такими, що грунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved