Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] 22.11.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 15.09.2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який між ними розірвано 3 березня 2017 року згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області.. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких записані вона з відповідачем. Діти фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сім'ї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання двох дітей, які потребують значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи на тимчасових заробітках, в тому числі і за межами держави, самоусунувся від утримання дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON] - аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину з врахуванням індексації, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю,просить позов задоволити, стягувати з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти по 1000 грн. на кожну дитину . Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 228,229,235 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 15.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 03.03.2017 року згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області. (а.с. 22). За час спільного проживання в них народилося двоє дітей - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких записані сторони по справі (а.с.6-7). З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають з позивачем, що не заперечується самими сторонами та підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.02.2018 року за № 223, складеним депутатом Надвірнянської міської ради (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 1492 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дітей та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати своїх синів в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не наддав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави . На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved