Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Сновянка Чернігівського району, Чернігівської області, громадянки України, яка настала [INFO] в м. Луганськ Донецької області, Україна. В обгрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] у м. Луганськ, Луганської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 53 від 22.02.2018 та свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.02.2018. В подальшому їй стало відомо, що свідоцтво про смерть є незаконним та не створює правових наслідків, оскільки видано на тимчасово окупованій території. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації особистих та майнових прав. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися. В заяві міститься клопотання про розгляд заяви за відсутністю заявника та її представника. Заінтересована особа - Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав клопотання про розгляд заяви без участі представника відділу, вказавши про підтримання вимог заявника ( а.с. 30). Заінтересована особа - Чернігівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що заявниця - [PERSON] є донькою [PERSON] що підтверджується записами в копії свідоцтва про народження заявника Серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Атремівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 24 лютого 2018 року, [PERSON], [INFO], уродженка с. Снов"янка Чернігівського району Чернігівської області, громадянка України, померла [INFO] в м. Луганськ, актовий запис № 226 (а.с. 17). У довідці про причину смерті № 53 від 22.02.2018, яке було видане міською поліклінікою № 12 Луганської Народної Республіки, зазначено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15-16). Заявник звернулася до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації смерті матері - [PERSON]. Проте, 02 березня 2018 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подані заявником документи не є підставою для державної реєстрації смерті і не відповідають вимогам чинного законодавства України (а.с. 18). Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Як зазначила заявник у заяві, отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України вона не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичні документи, так як на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, оскільки смерть [PERSON] настала в м. Луганськ, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України - є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За таких обставин, у зв"язку з тим, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть ЛНР не можлива, вимоги не містять у собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved