Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] 15.04.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачка зазначала, що 23.10.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв»язку із розірванням шлюбу, сторонами було укладено Договір про участь у вихованні дитини після розірвання шлюбу між батьками, розмір та сплату аліментів на дитину від 02.11.2011 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. 02.11.2011 року за реєстровим №2179. Зазначений Договір (п.5.3) встановлює, що сплата аліментів здійснюється Батьком в твердій грошовій сумі по 5000,00 грн. щомісяця, згідно ст.184 СК України сума аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Влітку 2014 року позивачка зверталась до Відповідача з письмовим зверненням у зв»язку з тим, що він не сплачував аліменти, порушуючи умови Договору; сума заборгованості на той час складала 55629,21 грн., наслідком такого звернення була сплата Відповідачем суми заборгованості за аліментами не в повній мірі - у розмірі 51041,60 грн. Згідно п.5.4 Договору Батько щомісяця не пізніше 10 числа місяця повинен здійснювати оплату аліментів шляхом поповнення карткового або іншого банківського рахунку Матері. Оскільки на протязі 2014 - 2015 років відповідач неналежно виконував свій обов»язок щодо сплати аліментів; згідно розрахунку позивачки (представника позивачки) відповідно до ч.1 ст.196 СК України розмір пені (1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення) за період з 11.01.2014 року по 15.06.2015 року становить 73586,72 грн., тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 73586,72 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] уточнені (збільшені) позовні вимоги в редакції від 15.06.2015 року підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] позов не визнав; стверджуючи, що вимоги позивачки є безпідставними та необґрунтованими, представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов»язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5-6). 02.11.2011 року у зв»язку із припиненням шлюбних відносин між [PERSON] (позивачкою) та [PERSON] (відповідачем) було укладено письмовий Договір про участь у вихованні дитини після розірвання шлюбу між батьками, розмір та сплату аліментів на дитину, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. 02.11.2011 року за реєстровим №2179 та є чинним на даний час (а.с.7-9). Зазначеним Договором (п.5.3) встановлено, що сплата аліментів здійснюється Батьком в твердій грошовій сумі по 5000,00 грн. щомісяця, згідно ст.184 СК України сума аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.5.4 Договору Батько щомісяця не пізніше 10 числа місяця повинен здійснювати оплату аліментів шляхом поповнення карткового або іншого банківського рахунку Матері. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно п.7.7 Договору сторонам роз»яснено, що у разі невиконання [PERSON] (батьком) обов»язку зі сплати аліментів, аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч.2 ст.189 СК України). Як вбачається з пояснень представників сторін в судовому засіданні, положеннями даного Договору нарахування та сплата пені у разі невиконання або неналежного виконання обов»язку платником аліментів не передбачені; позивачка [PERSON] з приводу вчинення виконавчого напису до нотаріуса не зверталась; відповідно - до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів зазначений договір вона не пред»являла. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати; суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ствердження відповідача [PERSON] (представника відповідача) про те, що відсутня заборгованість за аліментами, на яку позивачка мала б підстави нарахувати неустойку (пеню) за період 2014 - 2015 років у розмірі 73586,72 грн., позивачкою не спростовані належними доказами. За встановлених обставин, оскільки в судовому засіданні не встановлено виникнення заборгованості за аліментами з вини платника аліментів, аліменти на користь позивачки не були стягнуті за рішенням суду, тому відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення сплати аліментів на підставі положень ст.196 СК України, тобто в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed