Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача 1.02 серпня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2011 року, згідно якого відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зросли. Згідно ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Однак, своїм байдужим ставленням і ігноруванням потреб доньки відповідач позбавляє дитину права на гідний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумного, духовного морального та соціального розвитку. В той час, як сума аліментів яка стягується з відповідача в розмірі 700 гривень є мізерною і її не вистачає навіть на необхідніше для щоденних потреб дитини. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати неповнолітньої дитини. Відповідач в добровільному порядку відмовляється у повному обсязі допомагати дочці. Оскільки розмір аліментів і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку з часу стягнення значно збільшився, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому пояснив, що він не має доходу, так як на даний час не працює, крім того, пояснив, що він виплачує кошти на утримання дитині кожного місяця і також купує дитині подарунки. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2021 року, цивільну справу № 496/3429/21, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 4.Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 03 серпня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5.Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 5) 6.В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 8) 7.На підставі довідки від 28 липня 2021 року № 1771 виданої виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.7) 8.На підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2011 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) 9.Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу взяла прізвище [PERSON] (а.с.6) ІV. Оцінка Суду. 10.Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 11.Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 12.У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 13.Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 14.Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 15.Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 16. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17.Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 19.Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 20.Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 21. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 22.У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 700 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. 23.Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. 24.Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25.Тому, діючи в найвищих інтересах дитини, суд, приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 700 гривень на дитину щомісячно та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26.Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 27. Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача у збільшеному розмірі підлягають стягнення з моменту подачі позовною заяви є необґрунтовані. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 28.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 29.Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. 30.Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial