Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] . Позивач в заяві вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя заповіту не склав. Вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не приймала участі у приватизації вищевказаної квартири. Про те, що її батько та мати були власниками даної квартири вона дізналась лише після того як почала оформлювати спадщину на спадкове майно після смерті матері [PERSON] . Копію технічного паспорту та копію свідоцтва про право власності вона отримала 13.08.2020 коли здійснювала оформлення спадкового майна після смерті своєї матері [PERSON] . Позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , однак їй повідомили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та СМС-повідомлення за його заявою. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення відповідно до чинного законодавства. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] у смт. Есхар, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності від 26.09.2006, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині кожному квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Тобто після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 67), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , згідно якого вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 13), та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища згідно якого вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у строк, встановлений для прийняття спадщини, не звернулась до нотаріальної контори. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В частинах 1-2 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкоємцем померлого [PERSON] також є відповідач по справі - [PERSON] , як вказує позивач. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, та враховуючи, що позивач не надала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, оскільки їй не було відомо про наявність спадщини, тому суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, таким чином позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved