Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] 31.07.2015 року звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 12.05.1990 року перебуває з відповідачем у шлюбі, проте подружнє життя у них не склалося. У червні 1997 року вони припинили шлюбні відносини і з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, ніяких стосунків не підтримують. Сім'я розпалася внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, постійних сімейних сварок, які виникали з різних приводів - зловживання відповідачем алкоголем, гулящий спосіб життя, небажання забезпечувати сім'ю. На даний час шлюб існує лише формально, доцільність в його збереженні відсутня, примирення між ними неможливе, а також нею створена нова сім'я з іншим чоловіком. Спільних неповнолітніх дітей у неї з відповідачем немає. Оскільки шлюб із відповідачем істотно суперечить її інтересам, вважає, що такий необхідно розірвати. Відповідач до розірвання шлюбу відноситься байдуже. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Явірською сільською радою Турківського району Львівської області 12.05.1990 року, актовий запис № 12. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак 08.09.2015 року до суду надіслала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги визнав при умові, що суд зобов»яже позивачку поміняти її прізвище на дівоче, а також пояснив, що позивач з ним не живе більше 10-ти років, порушувала подружню вірність, на даний час живе з іншим чоловіком в іншій області. Заслухавши пояснення\~ відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 12.05.1990 року, зареєструвавши шлюб у Явірській сільській раді Турківського району Львівської області, актовий запис № 12 /а.с.3/, неповнолітніх дітей від шдюбу не мають (а.с.6). Позовні вимоги позивачки \~ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд на прохання відповідача відкладав розгляд справи з метою збереження сім'ї сторін та надавав сторонам термін для примирення, але це не дало позитивних наслідків - вони не поновили подружні відносини, не примирилися. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги те, що сторони проживають окремими сім»ями більше 15 років, в різних областях, стали чужими (спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримуються, позивач створила нову сім»ю з іншим чоловіком), а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя і викликаного тим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. Питання щодо понесених судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. А тому,

Outcome: approved