Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 07.03.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 11. В даному шлюбі мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з листопада 2018 сімейне життя між ним та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім"ю. Відповідач не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї. На даний час спільне господарство між ними не ведеться. Сумісне проживання припинено. Сторони в підготовче судове засідання не з"явилися, представник позивача [PERSON] та відповідач подали до суду заяви, з яких вбачається, що представник позивача позов свого довірителя підтримав, відповідач визнала, на примирення не згодна та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач при укладенні шлюбу прізвище не змінювала. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнала відповідач, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. Окрім того, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України інша частина сплаченого судового збору в сумі 384,20 грн підлягає стягненю на його користь з відповідача у справі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved