Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 20.11.2015 по [INFO] [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Спочатку вони з дитиною проживали у гуртожитку в [ADDRESS] , де і зареєстровані. В даний час вона є власником квартири в [ADDRESS] , де проживає разом з дочкою зараз. За даною адресою вона бажає зареєструвати своє місце проживання та місце проживання дочки. Однак Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради їй відмовило у знятті її та дитини з зареєстрованого місця проживання та у реєстрації за новим місцем проживання, оскільки відсутня згода батька дитини на зняття з реєстрації та реєстрацію її за новим місцем проживання, а також те, що позивача, як матір дитини, не можуть зняти з реєстрації без дитини, оскільки вона та батько дитини зареєстровані за різними адресами. Вона зверталася до відповідача із листом з проханням, щоб останній надав свою згоду на зміну місця реєстрації своєї дочки, однак її прохання відповідачем проігноровано, жодних відповідей останній не надав, а тому позивач була змушена звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заперечував проти стягнення з нього судового збору. Представник третьої особи по справі - Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак надав до суду пояснення, відповідно до яких розгляд справи просив проводити за його відсутності та зазначив, що за результатами розгляду звернення [PERSON] було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії відповідно до абзацу 2 п.11 Правил з причини - особа не подала необхідних документів, а саме: відсутня згода другого з батьків, що суперечить абз. 19 п.26 Правил, ч.7 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст.160 СК України. Представник третьої особи по справі - Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду заяву про розгляд справи й його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харків від 13.07.2017 року шлюб, який був зареєстрований 20.11.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1703 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками зазначені сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а (а.с.9). Із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.03.17 року, виданої відділом реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади, що [PERSON] зареєстрована в за адресою: [ADDRESS] а (а.с.10). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] є влаником нерухомого майна, розміщеного за адресою [ADDRESS] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що позивач виявила намір змінити своє місце реєстрації та місце реєстрації своєї дочки, однак у знятті їх з місця реєстрації позивачу було відмовлено, оскільки особа не подала усіх необхідних документів для реєстрації чи зняття з місця реєстрації, а саме відсутня згода батька дитини на проведення вказаних дій, що стверджується відповідними заявами про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання, які містяться в матеріалах справи (а.с.12-17). З матеріалів справи вбачається, що позивач та її малолітня дитина проживають фактично за іншою адресою, а тому доцільно змінити їх місця реєстрації. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил..., у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітньої доньки. Більше того, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни місця реєстрації своєї дочки хоча позивач зверталася до останнього із відповідним листом, отримання відповідачем яких стверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.15,18). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45).Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, тому приходить до висновку, що саме рішення про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця проживання дитини, незалежно від стосунків батьків, а отже таке судове рішення буде ефективним способом захисту прав дитини. Таким чином суд вважає вказані позовні вимоги позивача доведеними у повному обсязі та такими, які підлягають до задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved