Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

10 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні своїм житлом шляхом визнання свого брата [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком № 36, розташованим по вул. Рози Люксмбург в смт. Романів Житомирської області, посилаючись на те, що за вищевказаною адресою з 2015 року відповідач не з"являється, спільне господарство вони не ведуть, окрім цього на квартирний телефон позивача постійно надходять дзвінки від колекторських організацій, які вимагають від останнього пояснень щодо місця перебування [PERSON] та погрожують описом майна позивача. В судове засідання\~ сторони не зявились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при цьому, позовні вимоги він підтримав в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №36, розташованого по вулиці Рози Люксмбург в смт. Романів Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1267. Окрім цьго вищевказаний будинок являється фактичним місцем проживання позивача. З копії будинкової книги спірного будинку вбачається, що з 11 лютого 2008 року дане житло являється зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно акту складного 22 вересня 2017 року депутатом Романівської селищної ради Житомирської області, відповідач у вищевказаному будинку позивача не проживає протягом останніх двох років. \~Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати\~\~усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство в розумінні статтей 156 та 64 Житлового кодексу України, усунення порушень свого права власності у будь-який час . (Правова позиція у справі №6-709цс16). За змістом пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідач доводів позивача не спростував, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд\~ присуджує з\~ відповідача на користь [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved