Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 травня 2016 року Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненськї області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 476, мотивуючи тим, що за роки спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, виявилося, що все ж таки у них несуміжні характери та різні погляди на сімейне життя, наслідком чого є небажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задоволити її повністю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував стосовно задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 20 травня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненськї області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 476, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій\~статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України\~закріплено один із головних принципів шлюбу\~його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень\~статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог\~статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст.\~115\~СК\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved