Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з наказом начальника Військового інституту від 05.08.2015 року № 154, відповідач був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на всі види забезпечення; проте 09.12.2015 року [PERSON] було відраховано з числа курсантів у зв»язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання; за період навчання та утримання відповідача в інституті з 05.08.2015 року по 09.12.2015 року позивачем понесені витрати на загальну суму 20841.36 грн., які включають продовольче забезпечення на суму 5671.74 грн., речове забезпечення на суму 322.80 грн., грошове забезпечення на суму 14761.99 грн. та медичне забезпечення на суму 84.83 грн. і які, з огляду на порушення [PERSON] умов контракту, позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про виклик до суду у відповідності до положень ст.74 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями, направленими за адресою його місця проживання, зареєстрованому в установленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи, а також, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно з наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 05.08.2015 № 154 [PERSON] зараховано в списки особового складу інституту на всі види забезпечення за курсантською нормою, на котлове забезпечення з 06.08.2015; встановлено максимальний посадовий оклад у розмірі 530.00 грн. з виплатою відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 премії у розмірі 125 %, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% та надбавки за вислугу років у розмірі 10%. 22.08.2015 між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався проходити військову службу, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов'язки. Згідно з наказом від 09.12.2015 №246, [PERSON] було відраховано з інституту наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 09.12.2015 року №51 (по особовому складу) у зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання та з 09.12.2015 року знято з усіх видів забезпечення по курсантській нормі, з котлового забезпечення з 10.12.2015 року. Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у редакції на день винесення наказу про відрахування) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Згідно з розрахунком, за період навчання та утримання відповідача в інституті з 05.08.2015 року по 09.12.2015 року були витрачені кошти на загальну суму 20841.36 грн., які включають продовольче забезпечення на суму 5671.74 грн., речове забезпечення на суму 322.80 грн., грошове забезпечення на суму 14761.99 грн. та медичне забезпечення на суму 84.83 грн. Відповідно до п.1 контракту, укладеного між Міністерством оборони України в особі Начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та відповідачем, останній зобов'язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Згідно з п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 406/2011, Міноборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, а також у формуванні державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, гідрометеорологічної діяльності. Міноборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» суб'єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Відповідно до ст.8 названого Закону кошти, одержані від здійснення військовими частинами господарської діяльності, зараховуються до Державного бюджету України та використовуються виключно на національну оборону відповідно до кошторису Міністерства оборони України. Порядок обліку коштів, одержаних від господарської діяльності у Збройних Сила України, визначається Міністерством фінансів України та Міністерством оборони України. Згідно з п. 3 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства з внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, відшкодовані за утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Військового інституту телекомунікацій та інформатизації до [PERSON] про стягнення витрат, пов»язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі доведені в судовому засіданні і підтверджені належними, допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою судового збору підлягає стягненню 1600.00 грн. На підставі викладеного, ЗУ «Про військовий обов»язок та війському службу», ЗУ «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964,

Outcome: approved