Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Директор ТОВ «Автопоміч Україна» Мелех Д.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно Договору № 98-10/2018 від 23.10.2018. Позов мотивує тим, що 23 жовтня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Автопоміч Україна» було укладено Догвір про надання юридичних послуг. Предметом Договору (п. 1.1. Договору) сторони визначили, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги по стягненню відшкодування по випадку, що мав місце 01.07.2018, за участю автомобіля DAF FT 105.410 [NUMBER] , який скоїв наїзд на пішохода гр. [PERSON] , [INFO] , останній внаслідок ДТП від отриманих травм помер. Позивачем було проаналізовано та встановлено, які документи необхідно подати в страхову компанію для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та зібрано такі документи. Відповідач отримувала страхове відшкодування в інтересах малолітнього [PERSON] . Для належного виконання умов договору укладеного з ТОВ «Автопоміч Україна», [PERSON] видала відповідну довіреність на представників ТОВ «Автопоміч Україна». На підставі отриманих документів, ПАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в зв`язку з чим послуга була надана в повному обсязі, тобто позивач виконав своє зобов`язання за Договором. Позивач вказав, що ними було виконано усі умови вказаного договору, на підставі чого відповідач отримала відшкодування. Оскільки договір № 98-10/2018, укладений між сторонами, розірвано не було, позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, а відповідачка ухиляється від його виконання, а саме не оплатила послуги надані позивачем згідно договору у розмірі 30% від суми отриманого відшкодування, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, в зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Автопоміч Україна» 25 467,60 грн. заборгованості згідно Договору № 98-10/2018 від 23.10.2018. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у відповідності до вимог ч.9 ст. 130 ЦПК України, вважається повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 23 жовтня 2018 року між сторонами було укладено договір № 98-10/2018, копія якого міститься в матеріалах справи, за умовами якого, сторони визначили, що відповідач доручає, а позивач-виконавець бере на себе зобов`язання надавати замовнику відповідачу послуги по стягненню відшкодування по випадку, що мав місце 01.07.2018 року автомобіль DAF FT XF105.410 [NUMBER] скоїв наїзд на пішохода гр. [PERSON] , [INFO] , який внаслідок ДТП від отриманих травм помер, в порядку та на умовах, визначених Договором (а.с. 7-8). Зі змісту умов вказаного договору, послуги, надані ТОВ «Автопоміч Україна» відповідачу полягали у наступному: - було встановлено які документи необхідно подати в страхову компанію для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та зібрано такі документи; - 25.02.2019 року, було складено Повідомлення про ДТП та 2 Заяви на виплату страхового відшкодування, які разом з необхідними додатками було направлено цінним листом з описом вкладення в ПАТ НАСК «Оранта» (а. с. 9-12). ПАТ «НАСК «Оранта» на запит вих.№260 від 29.07.2019 надали копії матеріалів по страховій справі №18-16-8474, з яких встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування відповідачу в розмірі 44 676,00 грн. (а.с. 21 на звороті) та 14 660,00 грн. (а.с. 20 на звороті), а також Відповідач буде отримувати щомісячні виплати до червня 2025 року відповідно до графіку виплат до страхового акту № ОЦВЗ-Ч-18-16-8474/3 (а.с. 18). Відповідно до п. 9.1. вказаного договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання згідно договору, такий договір є чинним. Відповідно до договору №98-10/2018, обов`язок сплатити послуги згідно договору виникає незалежно від обраної стратегії виконавця, а також об`єму фактично виконаної роботи, ціна була встановлена в процентному значенні і не змінюється ні у випадку, якщо виконавець змушений скласти сотні процесуальних документів і представляти інтереси замовника в різних органах, в тому числі в судах ні у випадку, якщо страхове відшкодування сплачене замовнику на підставі поданих Заяви на виплату страхового відшкодування і Повідомлення про ДТП. Згідно п. 3.1.7. договору, якщо виконавець вчинив всіх необхідних заходів для одержання замовником або його уповноваженим представником відшкодування,і таке відшкодування замовник отримав, замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг виконавця у повному обсязі та в розмірі і в строки, визначені даним договором, незалежно від обраної виконавцем стратегії ведення справи та об`єму фактично виконаної роботи. Крім того, згідно п.4.1. договору вартість послуг виконавця по даному договору становить 30% від суми стягненого відшкодування в користь замовника, яке отримав замовник або його уповноважений представник після укладення даного договору протягом всього терміну його дії. Судом встановлено, що результатом надання юридичних послуг стало стягнення страхового відшкодування на користь Відповідача у сумі 44 676,00 грн та 14 660,00 грн., а також [PERSON] буде отримувати щомісячні виплати до червня 2025 року, що свідчить про те, що Позивач виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору №98-10/2018, укладеного 23 жовтня 2018 року між сторонами. Отже, позивач має право на оплату 30% від суми отриманих коштів. Враховуючи, що відповідачка отримує кошти щомісячно, позивач просить стягнути 30% від 84892 грн., який складає: 44 676,00 грн.+14660,00 грн. +25556 (1497,00 грн.+1497,00 грн.+1564,00 грн.+1564,00 грн.+1564,00 грн. +1564,00 грн.+1564,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.+1638,00 грн.=84892,00 грн. - станом на серпень місяць включно). 84 892,00*30%=25 467 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту та назви даного Договору, він є Договором про надання послуг. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до пункту 4.1.1 Договору оплата послуг Виконавця передбачена п. 4.1 Договору здійснюється Замовником після виплати суми відшкодування не пізніше 3-х банківських днів після такої виплати, у випадку, якщо відшкодування сплачено Замовнику на його особовий рахунок. З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів перед ухваленням рішення судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № 98/2018 від 23.10.2018 в сумі 25467 грн. 60 коп. Враховуючи зазначені обставини, у зв`язку із задоволенням позову, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн, що підтверджується платіжним дорученням наданими до справи (а.с.26,27). На підставі викладеного, ст.ст. 12, 76, 81, 247, 280 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 525, 526, 527, 530, 612, 629, 901 ЦК України та

Outcome: approved