Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом інтересах та від імені [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім.Ватутіна» загальною площею 6,4 умовних кадастрових гектарів, вартістю 171\~875 грн., в межах площі земельної ділянки, визначеної державним актом на право колективної власності на землю серії І-ДП №000015. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач\~прийнятий в члени КСП «ім.Ватутіна» та працював на посаді водія, що підтверджується записами трудової книжки. В період розпаювання земель КСП «ім.Ватутіна» відповідно до\~Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року, [PERSON] був включений до списку співвласників земельної ділянки, який є невідємною частиною державного акту на право колективної власності на землю під номером 202, розмір земельної частки (паю) визначений в розмірі 6,4 умовних кадастрових одиниць, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач до теперішнього часу не отримав через те, що фактично сертифікат на його імя не виготовлявся. Про право на земельну частку (пай) дізнався лише у 2015 році, на звернення до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою про отримання відповідного сертифікату позивач отримав відмову на підставі того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся, у звязку з чим представник позивача [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім.Ватутіна», загальною площею 6,4 умовних кадастрових гектарів в межах площі земельної ділянки, визначеної державним актом на право колективної власності на землю. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, 04.12.2015 року представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги представник підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. [PERSON] районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судові засідання 27.10.2015 року, 06.11.2015 року, 04.12.2015 року свого представника не направила, про причини неявки представника суд не повідомлено, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином згідно ст.76 ЦПК України, заперечень щодо позову не надано. Представник сільської ради в судове засідання не зявився, до суду 01.12.2015 року головою Саївської сільської ради [PERSON] районну Дніпропетровської області [PERSON] подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідної ради, позовні вимоги визнанно у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду 03.11.2015 року та 03.12.2015 року повторно представником за договором про надання правової допомоги №085/15 від 02.11.2015 року [PERSON] подані клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідного господарства, заперечень щодо заявлених вимог до суду не надано. Оскільки відповідно до положень ч.2 ст.224 ЦПК України в разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий лише у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів, з урахуванням того, що представник [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду цивільної справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та прийняти рішення на підставі наявних в справі документів. Дослідивши \~матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії трудової книжки колгоспника №2119605 [PERSON] 01.09.1988 року прийнятий в члени колгоспу ім.Ватутіна Пятихатського району Дніпропетровської області, та звільнений з членів колгоспу 30.01.1994 року згідно поданої заяви. Згідно з копією державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000015 від 12.02.1997 року власником землі площею 4143,1га для сільськогосподарського використання, розташованої на території Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, згідно рішення Саївської сільської ради народних депутатів є колективне сільськогосподарське підприємство ім.Ватутіна Пятихатського району Дніпропетровської області, розмір земельної частки (паю) визначений в розмірі 6,4 умовних кадастрових гектар. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ПХ №329. Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком №1 до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000015, [PERSON] внесений до цього списку за №202. [PERSON] районної державої адміністрації Дніпропетровської області вих.№61-1734/0/363-15 від 18.05.2015 року на заяву про видачу [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) повідомлено про неможливість видачі сертифікат у звязку з тим, що позивача включено до списку до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім.Ватутіна серії І-ДП №000015 за №202, проте відповідний сертифікат на його імя не виготовлявся. Згідно з листом Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області вих.№116 від 19.02.2015 року на території зазначеної сільської ради в межах колишнього КСП ім.Ватутіна наявні невитребувані земельні паї, які знаходяться в оренді фермерського господарства «Черьомушки» згідно договорів оренди землі, укладених з [PERSON] РДА від 27.01.2009 року терміном на 49 років. [PERSON] Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області від 17.09.2015 року заявника повідомлено, що вартість земельної частки (паю) на території Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області в межах колишнього КСП ім.Ватутіна складає 171875,53 грн. Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 2\~ст. 158 Земельного кодексу України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року (надалі Указ №720) право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Суд зазначає, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення КСП державного акта на право колективної власності на землю, власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках згідно з розясненнями Верховного суду України від 01.09.2003 року. Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, оскільки позивач на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю як член КСП ім.Ватутіна був внесений до відповідного списку співвласників земельної ділянки, проте сертифікат на його право на земельну частку (пай) не виготовлявся, у звязку з чим не був отриманий позивачем, [PERSON] районною державною адміністрацією позивачу відмовлено у видачі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) через його відсутність, проте дослідженими в сукупності в судовому розгляді доказами підтверджується факт наявності у [PERSON] права на земельну частку (пай) в межах земель колишнього КСП «ім.Ватутіна», на підставі вищевикладеного суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У звязку з вищенаведеним, на підставі ст.16 ЦК України, ст.ст.152 Земельного кодексу України 1990 року, ст.с.т1,2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року,

Outcome: approved