Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

03 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним по-зовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Ка-ховського міськвиконкому Херсонської області. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сім"я фактично розпалася та існує формально, шлюбні відносини при-пинені. Сімейні стосунки не склалися через різні інтереси та погляди на основні життєві по-зиції. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з"явилася, в судове засідання надала заяву, у якій вка-зала, що просить розгляд справи проводити у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, на адресу суду заяв та клопотань не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підля-гають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який за-реєстрований 08 квітня 1995 року відділом реєстрації громадянського стану Каховського міськвиконкому Херсонської області, актовий запис №68. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відовідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При-мушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного за-конодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які до-сягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су-перечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт ро-зірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved