Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому зазначила, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 27.02.2014 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 02.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що такий розмір аліментів не дозволяє утримувати дитину, просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечу, щодо винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України\~ у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судом відповідно ухвали від 17.06.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Неповнолітня [PERSON] , народилась, [INFO] , і її батьками є позивачка та відповідач, що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.7). Ріішенням Ружинського\~ районного суду Житомирської області\~ від 27.02.2014 року з\~ [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] \~ у розмірі 400 гривень, щомісяця, починаючи\~ стягнення з 05.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22.12.2018 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області\~ після одруження прізвище позивачки змінено з [PERSON] на Любарська (а.с.6). На утриманні позивачки знаходиться\~ неповнолітня [PERSON] , [INFO] \~ (а.с.13). Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення позову, сторони суду не надали. Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Судом встановлено, що після набрання законної сили рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 27.02.2014р., яким визначено розмір аліментів , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] \~ року, стягнуто аліменти в твердій грошовій одиниці, в розмірі 400 грнивень, внесено зміни до чинного законодавства з метою посилення захисту права дитини на належне утримання. Так, відповідно до частини другої ст.182 СК України , до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цим же Законом внесено зміни і до ст. 181 СК України, які також набрали чинності 08 липня 2017 року, та якими на даний час передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір та вид стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, саме позивачка, з якою проживає неповнолітня дитина сторін, як одержувач аліментів, має право змінити розмір та вид стягнення аліментів. Підстав для відмови одержувачу аліментів, з яким проживає дитина, у зміні розміру аліментів на утримання дитини, законодавством не передбачено. Крім того, як зазначалось вище, розмір аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому, сплата відповідачем на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Однак обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і визначення аліментів в мінімальному розмірі, передбаченому ст.182 СК України, не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, тощо. При цьому суд керується положенням ст. 27 Конвенції ООН , якою передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, судом встановлено, що одержувач аліментів - позивачка [PERSON] з якою проживає неповнолітня дочка сторін [PERSON] , бажає на даний час змінити розмір стягнення аліментів з їх платника - відповідача [PERSON] з 400 гривень до 2000 гривень, але не менше 50% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом встановлено, що право неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яке закріплене ст.27 Конвенції ООН про права дитини, порушене внаслідок сплати його батьком - відповідачем [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі, який є меншим ніж мінімальний розмір, визначений законодавством України. А тому, усунення вищевказаного порушення права дитини, можливе лише шляхом збільшення розміру аліментів, які сплачує відповідач на її утримання, та збільшення їх розміру в мінімальному розмірі, встановленому законодавством, тобто в розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. З врахуванням вказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню, що узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 03.05.2018р. по справі № 581/638/17. При цьому суд вважає, що позивачкою не надано доказів на встановлення розміру аліментів саме в сумі по 2000 грн. щомісячно, тому в цій частині позовні вимоги задоволенні не підлягають. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Виконавчий лист № 291/199/14-ц від\~ 25.03.2014р.\~ у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не підлягає виконанню, оскільки судом змінено розмір аліментів даним рішенням, Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial