Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

07 березня 2018 року в суд звернувся [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на виникнення обставин, які унеможливлюють виконання ним зобов'язань зі сплати аліментів у розмірі, визначеному попереднім судовим рішенням. До таких обставин відносив те, що у 2015 році йому була зроблена операція та з якою пов»язані значні витрати на лікування, а також, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він втратив постійну роботу, має тимчасовий нерегулярний заробіток, він змушений нести витрати на придбання продуктів харчування та оплату комунальних послуг. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснили, що [PERSON] неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від доходу, які стягуються відповідно до рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року, оскільки не має постійного місця роботи, після розлучення був змушений переїхати до м.Дубно, де проживає разом із матір»ю. На даний час взагалі не прцює, після проведеної у 2015 році операції він не може виконувати важку роботу та багато коштів витрачає на ліки. Просять суд, позовні вимоги задоволити, змінити розмір аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] на підставі рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року у розмірі 1\\3 частки доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти в розмірі 1\\4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що розмір аліментів, які стягуються не є достатнім для утримання дитини. Пояснила та подала документи, що підтверджують ту обставину, що їх спільна з позивачем дитина [PERSON], [INFO] постійно хворіє, перебуває на обліку у лікаря пульмонолога з діагнозом бронхіальна астма. На лікування дитини постійно витрачає значні кошти. Аліменти, які на даний час стягуються із [PERSON] становлять близько 750 грн, яких є недостатньо для утримання дитини. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, подані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що протягом часу з 05 липня 2013 року по 11 лютого 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Ці обставини не оспорюються і стверджуються рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року, яким шлюб розірвано, та свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 202327 від 21 січня 2014 року (а.с. 4,5). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ( Хмєлевска) аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частки його доходу, щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 5-5, зв.). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на Хмєлевска у зв»язку із укладенням шлюбу, що стверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 333650, виданим Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 09 листопада 2017 року ( а.с. 26) Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено можливість зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або за домовленістю між батьками, за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81, ст. 265 ЦПК України). Суд, ухвалюючи рішення, не приймає до уваги доводи позивача та його представника, що позивач у 2015 році переніс операцію, у нього погіршився стан здоров'я, у зв"язку з чим з'явилися додаткові витрати, оскільки належних та допустимих доказів, зокрема, епікризу, довідки ЛКК чи іншої лікарської довідки в судовому засіданні позивачем надано не було та при подачі позову долучено не було та в ході судового розгляду не здобуто доказів, що погіршення стану здоров'я було значним, на час вирішення справи [PERSON] є працездатним. За таких обставин, позивач не довів в судовому засіданні належними доказами погіршення стану його здоров»я, а відтак, відсутні правові підстави для зміни розміру аліментів з цих підстав. Покликання позивача на ту обставину, що він був звільнений з роботи і що на даний час не має постійного заробітку, а відтак він не може сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, судом відхиляються, оскільки з оглянутої в судовому засіданні трудової книжки АВ № 913179 [PERSON] вбачається, що останній був звільнений з роботи з 01.02.2016 року за згодою сторін, з даного часу пройшло більше двох років, позивач мав змогу влаштуватись на іншу роботу чи стати на облік у центр зайнятості, де міг утримувати допомогу по безробіттю, проте такі дії позивачем вчинені не були. Суд також приймає до увагу і ту обставину, що позивач та його представник визнали в судовому засіданні, що позивач має тимчасові роботи та отримує нерегулярний дохід. В судовому засіданні позивачем не надано достатніх доказів скрутного матеріального становища. Той факт, що позивач не працює, на думку суду, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов"язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, батьком котрої він є. В судовому засіданні не встановлено і обставин зміни сімейного стану позивача. Натомість, з досліджених та оцінених судом консультативного висновку спеціаліста від 23.05.2018 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] має захворювання бронхіальної астми, у зв»язку з чим перебуває на обліку лікаря, постійно хворіє на обструктивний бронхіт, а тому потребує коштів для лікування ( а.с.27,28,29,30,32,33,34-37) За таких обставин, в ході судового розгляду не здобуто та не підтверджено належними та допустимими доказами законних підстав, які дають право на зменшення аліментів на дитину. При цьому суд враховує, що здійснюючи свої права та виконуючи свої обов"язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України). Тобто вимоги позивача не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Рівність прав та обовязків чоловіка і жінки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, регулювання сімейних відносин з максимально можливим урахуванням інтересів дитини і справедливість, добросовісність та розумність відповідно до ст. 7 СК України є одними із загальних засад сімейного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Тому доводи відповідача у цій справі на необхідність та вимушеність отримання аліментів та захисту її прав та прав малолітньої дитини є обґрунтованими, а тому і прийнятними для суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено, за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed