Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

21 травня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, яку 27 травня 2019 року уточнив, про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території. Заяву мотивував тим, що [INFO] в м. Донецьк помер його батько [PERSON] . Лікарське свідоцтво про смерть видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи м. Донецьк. Причиною смерті став набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. Заявник звернувся у Волноваський районний відділ держаної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації факту смерті, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. У ході складання заяви про встановлення смерті виявилось, що заявник має розбіжності в написанні його прізвища та прізвища батька, а саме його прізвище « [PERSON] » а батька - « [PERSON] », тому просив встановити факт того, що він доводиться сином [PERSON] та встановити факт його смерті на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, який помер [INFO] . У судовому засіданні заявник [PERSON] на задоволенні заявлених вимог наполягав з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1ст.315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами\~ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. [INFO] липня 1961 року народився мовою оригіналу «Алексеев Андрей Леонидович» батьками зазначені « [PERSON] » та «Алексеева [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.09.1961 року серія [NUMBER] (а.с.8). [INFO] січня 2001 року, при отриманні заявником паспорту громадянина України серії [NUMBER] в графі «прізвище» українською мовою вказане « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », адреса реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 3,4). 20 вересня 2000 року, при отриманні батьком заявника паспорту громадянина України серії [NUMBER] в графі «прізвище» українською мовою вказане « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », адреса реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 6). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що заявник та померлий [PERSON] доводяться сином та батьком. Отже, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, покази свідка, суд дійшов до висновку, що той факт, що заявник [PERSON] доводиться сином [PERSON] повністю знайшов своє підтвердження. Згідно п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Положеннями\~ст.\~2\~ЗУ «Про\~особливості державної\~політики із\~забезпечення державного\~суверенітету України\~на тимчасово\~окупованих територіях\~у Донецькій\~та Луганській\~областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з копією медичного свідоцтва про смерть №13, виданим Республіканським бюро судово медичної експертизи ДНР м. Донецьк, [PERSON] , 1932 р.н. помер [INFO] в м. Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією України, внаслідок набряку легені, атеросклеротичної хвороби серця (а.с.9) Заявник звернувся до Волноваського районного відділу держаної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації факту смерті, однак 20.05.2019р. отримав відмову у проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства (а.с.12). Згідно з ч.2\~ст.319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть, оскільки має розбіжності в написанні прізвищ та не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, факт родинних відносин між ним та померлим, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд доходить висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved