Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. 07 липня 2009 року між позивачем, Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (надалі за текстом - університет) та [PERSON] було укладено договір №21/152, відповідно до якого університет взяв на себе зобовязання за рахунок коштів позивача надати освітню послугу, а саме здійснити підготовку студента за освітньокваліфікаційним рівнем - спеціаліст/магістр за напрямом газотурбінні установи та компресорні станції зі строком навчання - пять з половиною навчальних років з 01.09.2009 р. по 01.03.2015 р., а позивач зобовязувався своєчасно сплачувати вартість навчання. 07 липня 2009 року між сторонами було укладено договір № 21/154 про цільову підготовку спеціаліста, згідно якого позивач зобовязувався здійснити оплату вартості навчання відповідача на загальну суму 36\~300 грн., а відповідач зобовязувався отримати знання та навички згідно дисципліни учбового плану спеціальності, оволодіти всіма видами професійної діяльності, а потім після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати у позивача не менше ніж 5 років. Наказом №146-уч від 29.01.2013 року у звязку з невиконанням навчального плану відповідача було відраховано. Станом на дату відрахування 11.01.2013 року загальна сума заборгованості відповідача за навчання становить 28\~466, 00 грн., з якою відповідач погодився. 27.05.2013 р. між сторонами укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості №08/1-422, яку відповідач виконав не в повному обсязі, сплативши лише 9\~786,00 грн. Таким чином залишок боргу відповідача станом на 30.06.2015 року становить 33\~654,34 грн., яка складається з наступного: 18\~680,00 грн. сума заборгованості, 489,77 грн. пеня 1 % згідно п. 5 Угоди, 798,09 грн. 3% річних від простроченої суми, 13\~686,48 сума індексу інфляції, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами по справі. Представник позивача у судовому засіданні не була присутня, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до якої, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі \~ст. 10 ЦПК України\~обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно\~зі ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно\~зі ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, а в ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов*язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України, зобов* язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов, згідно\~ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1\~ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено. Згідно з частиною першою\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання, а за правилами частини першої\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов*язання згідно\~зі ст. 611 ЦК України, є: припинення зобов*язання внаслідок односторонньої відмови від зобов*язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов*язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до норм\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов*язання, якщо він не приступив до виконання зобов*язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов*язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов*язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов*язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням. Судом встановлено, що 07 липня 2009 року між Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут», Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобування "ЗОРЯ-МАШПРОЕКТ" та [PERSON] було укладено договір №21/152, відповідно до якого університет надавав освітню послугу по підготовці студента за освітньокваліфікаційним рівнем - спеціаліст/магістр за напрямом газотурбінні установи та компресорні станції зі строком навчання - пять з половиною навчальних років з 01.09.2009 р. по 01.03.2015 р. за рахунок коштів позивача. Плата за надання зазначеної освітньої послуги відповідно до п. 6 Договору складає 36\~300 грн. 07 липня 2009 року між сторонами було укладено договір № 21/154 про цільову підготовку спеціаліста, згідно якого позивач зобовязується здійснити оплату вартості навчання відповідача у визначеній сумі, а відповідач зобовязується отримати знання та навички згідно дисципліни учбового плану спеціальності, оволодіти всіма видами професійної діяльності, а потім після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати у позивача не менше ніж 5 років. Позивач свої зобовязання виконав в порядку та у строки, передбачені Договором від 07.07.2009 року № 21/154. За невиконання навчального плану, наказом №146-уч від 29.01.2013 року [PERSON] було відраховано з університету. У звязку з цим, утворилася заборгованість за навчання, яка станом на дату відрахування 11.01.2013 року становить 28\~466, 00 грн. Суму заборгованості відповідачем визнана, що підтверджується його заявою. 27.05.2013 р. між сторонами укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості №08/1-422, яку відповідач виконав не в повному обсязі, сплативши лише 9\~786,00 грн. Отже, залишок боргу відповідача станом на 30.06.2015 року становить 33\~654,34 грн., яка складається з наступного: 18\~680,00 грн. сума заборгованості, 489,77 грн. пеня 1 % згідно п. 5 Угоди, 798,09 грн. 3% річних від простроченої суми, 13\~686,48 сума індексу інфляції згідно наданого позивачем розрахунків. Розмір даної заборгованості та правильність її розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за навчання згідно наданого розрахунку. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 336 гривень 54 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: approved