Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач в даній справі звернулась із даним позовом, посилаючись на наступні обставини: 04 червня 2012 року [PERSON], без її відома як власника, керуючи належним позивачці автомобілем марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого РП 1-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 липня 2007 року, рухаючись в напрямку м. Дніпропетровська по вул. Дніпропетровській поблизу будинку № 6 в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, не вибрала безпечної швидкості руху, в результаті чого не впоралась з керуванням на заокругленні дороги праворуч виїхала на смугу для зустрічного руху, де здійснила зіткнення з автомобілем DAF 95 XF, реєстраційний номер [NUMBER] з причепом TREILOR, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку(постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25 червня 2012 року за матеріалами за № 975 від 04.06.2012 року). Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця за № 170/12 по визначенню матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ від 29 липня 2012 року матеріальна шкода, завдана їй як власнику транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, ідентифікаційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження в результаті ДТП складає 57955 грн. 22 коп. Оплата експертного дослідження складає 1200 грн. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) - ч.1, ч.2 ст. 22 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Прохала стягнути з [PERSON] завдану їй матеріальну шкоду. Проте, після притягнення згідно ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2013 року до участі в справі співвідповідача [PERSON], так як постановою Царичанського районного суду від 14.11.2012 року у скоєнні вищевказаної ДТП визнаний винний та притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON], позивач змінила свої позовні вимоги по суті і прохає стягнути з відповідачів, тобто з [PERSON] та [PERSON], на її користь матеріальну шкоду в розмірі 59155 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 591 грн. 55 коп. У судове засідання позивач не з'явилась, надіславши заяву з проханням розглянути дану справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з обох відповідачів підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги стосовно [PERSON] не визнав, зазначив, що докази вини [PERSON] в скоєнні вищевказаної ДТП відсутні. В зв'язку з чим, прохає завдану матеріальну шкоду повністю стягнути з [PERSON], як з винної особи, враховуючи вимоги ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно якої особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В даному випадку, шкоду завдано з вини [PERSON], що підтверджується постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року та постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON] - [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля CHEVROLET модель AVEO SF48Y реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого РП 1-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, 11 липня 2007 року. Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року встановлено, що відповідач в даній справі [PERSON] 04 червня 2012 року, близько 20 год. 10 хв., в с. Могилів по вул. Дніпропетровській, перебуваючи пасажиром автомобіля Шевроле Авео державний номер [NUMBER], сидів на передньому сидінні пасажира, при цьому перешкодив в управлінні автомобілем гр. [PERSON], в результаті чого остання здійснила виїзд на смугу для зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем ДАФ 95 державний номер [NUMBER] з н/причепом Трейлор держаний номер [NUMBER], чим [PERSON] порушив вимоги п. 5.3 "а" Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілям завдано механічні пошкодження, [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. [PERSON] вину свою в скоєному правопорушенні визнав повністю (а.с. 49). [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., залишено без змін (а.с.50,51). Відповідно до норм ч. 4 ст. 61 ЦПК України вказана постанова суду є обов"язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди легковий автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF48Y реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця за № 170/12 по визначенню матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ від 29 липня 2012 року, матеріальна шкода, завдана [PERSON], як власнику транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, ідентифікаційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в результаті ДТП складає 57955 грн. 22 коп, оплата експертного дослідження складає 1200 грн., всього 59155 грн. 22 коп. Суд приходить до висновку про те, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням автомобіля в розмірі 59155 грн. повинен відшкодувати саме відповідач в справі [PERSON] на користь [PERSON], оскільки саме внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України сталася ДТП, тобто саме з його вини, а не з вини [PERSON], що підтверджується постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності саме [PERSON] [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. Стосовно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.06.2012 року, на яку позивач посилається на обгрунтування своїх позовних вимог, встановлено наступне. В матеріалах адміністративної справи про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, оглянутої в судовому засіданні, мається копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.11.2012 року за фактом даної ДТП, що свідчить про те, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.06.2012 року була скасована, а отже не є допустимим доказом. Таким чином, на думку суду, оскільки винним в ДТП є безпосередньо відповідач [PERSON], тому саме він і повинен відшкодувати завдану позивачу майнову шкоду. А тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 59155 грн., а в частині позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Згідно вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial