Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач Білоцерківський національний аграрний університет звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] та його сім»я - дружина [PERSON] та син [PERSON] проживають в кімнаті [ADDRESS]. Відповідачі були вселені в дану кімнату гуртожитку, на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету університету (протокол № 12 від 19.01.2006 року) та ордеру на тимчасове жиле приміщення № 394 від 19.01.2006 року) на період роботи [PERSON] в університеті. 27.08.2012 року [PERSON] був звільнений з посади асистента кафедри економічної теорії та історії (наказ № 110/ОС від 27.08.2012 року), і тому згідно розділу 7 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 та ст. 132 ЖК УРСР, відповідач та його сім»я повинні були виселитись з гуртожитку в добровільному порядку. 08.10.2012 року комендантом гуртожитку [ADDRESS], відповідачу був вручений лист, в якому адміністрація університету вимагала в добровільному порядку звільнити кімнату [ADDRESS], в термін до 12.10.2012 року, однак, кімната звільнена не була. В зв»язку з цим, позивач просить суд виселити з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їх сина - [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В відкритому судовому засіданні представник позивача, підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідно до ордеру на тимчасове житлове приміщення № 394 від 19.01.2006 року, виданого [PERSON], із сім»єю, яка складається з двох чоловік надано право зайняття в сімейному гуртожитку ДАУ квартири, жилою площею 17,44 кв.м., яка складається з 1 кімнати за адресою: [ADDRESS]. Вказаний ордер видано на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ДАУ (протокол № 12 від 19.01.2006 року). Житлова площа в сімейному гуртожитку надається для тимчасового мешкання на період роботи в організації (установі, підприємстві), яка надає житло. В разі припинення трудового договору із зазначеними організаціями, зайнята житлова площа в сімейному гуртожитку повинна бути звільнена і здана протягом місяця, що підтверджується копією ордеру на тимчасове житлове приміщення. Сторонами не заперечувався той факт, що кімната в даному гуртожитку надавалася для тимчасового проживання в ньому. Судом встановлено і те, що на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 23.07.1987 року за № 300 було зареєстровано 233-квартирний житловий будинок по вулиці Піщаній в м. Білій Церкві, як сімейний гуртожиток Білоцерківського сільськогосподарського інституту ім. П.Л. Погребняка. В подальшому відбулося перейменування вулиці, на якій знаходиться сімейний гуртожиток на вулицю Героїв Чорнобиля та змінилася назва навчального закладу на Білоцерківський національний аграрний університет. Так, відповідач [PERSON] працював в університеті за строковими договорами. Дане підтверджується копіями витягів з наказів № 9/ос від 28.01.2002 року, № 75/ос від 03.06.2002 року, № 130/ос від 02.09.2002 року, № 139/ос від 18.08.2003 року, № 184/ос від 13.10.2004 року, № 106/ос від 18.07.2005 року, № 150/ос від 03.07.2006 року, № 119/ос від 11.07.2007 року, № 140/ос від 19.06.2008 року, № 198/ос від 02.09.2008 року, № 300/ос від 18.12.2008 року, № 126/ос від 17.06.2009 року, № 126/ос від 30.06.2010 року, № 169/ос від 01.09.2010 року, № 106/ос від 30.06.2011 року, № 79/ос від 27.06.2012 року та копіями контрактів № 38/06 від 22.06.2006 року, № 97/07 від 25.06.2007 року, № 116/08 від 17.06.2008 року, № 97/09 від 30.06.2009 року, № 92/11 від 30.06.2011 року, № 71/12 від 30.06.2012 року. Наказом № 110/ос від 27.08.2012 року [PERSON], на підставі поданої заяви, був звільнений з посади асистента кафедри економічної теорії та історії, згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Дане підтверджується копією наказу № 110/ос від 27.08.2012 року. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що адміністрація університету повідомляла відповідача [PERSON] та його дружину - відповідача [PERSON] про необхідність звільнення вказаного житлового приміщення в гуртожитку, однак, відповідачі добровільно не виселяються, в зв»язку з чим позивачем було подано позов до суду про їх виселення. Після звільнення відповідача [PERSON] з роботи з університету у відповідачів відсутні підстави для проживання в гуртожитку, куди вони сім»єю були заселені для тимчасового проживання. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] позов не визнали, пославшись на те, що сім"я не має іншого житла, і їм не має де проживати. Представник відповідача [PERSON] послався і на те, що у сім"ї на утриманні є малолітня дитина, і їх не може бути виселено з гуртожитку, а також, вказав на те, що відповідно до вимог ст. 125, 132 ЖК УРСР відповідачів не може бути виселено з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, так як відповідач [PERSON] звільнений з роботи з університету за угодою сторін, згідно п. 1, ч. 1 ст. 36 КЗпП України. На час розгляду справи в суді, відповідач [PERSON] не надав до суду доказів про те, що перебуває у трудових відносинах з позивачем, а надав докази того, що працює на посаді адміністратора управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради з 16.09.2013 року. Вказане підтверджується копією довідки № 4254/1-7 від 25.12.2013 року виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та копією його трудової книжки. В кімнаті [ADDRESS] вказаного гуртожитку проживають та зареєстровані відповідачі та їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами. Згідно ст. 127 ЖК УРСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно ст. 128, 129 ЖК УРСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Вселення на жилу площу гуртожитку здійснюється на підставі спеціального ордеру. Виселення з гуртожитку здійснюється відповідно до вимог ст. 132 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 132 ЖК УРСР сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчилися у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення в гуртожитку, який їм було надано у зв»язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу може бути виселено лише з наданням іншого жилого приміщення. Так, по справі встановлено, що відповідач [PERSON]. перебував в трудових відносинах з Білоцерківським НАУ, працював за строковими трудовими договорами, про що свідчать копії витягів з наказів № 9/ос від 28.01.2002 р., № 75/ос від 03.06.2002 р., № 130/ос від 02.09.2002 р., № 139/ос від 18.08.2003 р., № 184/ос від 13.10.2004 р., № 106/ос від 18.07.2005 р., № 150/ос від 03.07.2006 р., № 119/ос від 11.07.2007 р., № 140/ос від 19.06.2008 р., № 198/ос від 02.09.2008 р., № 300/ос від 18.12.2008 р., № 126/ос від 17.06.2009 р., № 126/ос від 30.06.2010 р., № 169/ос від 01.09.2010 р., № 106/ос від 30.06.2011 р., № 79/ос від 27.06.2012 р. та копії контрактів № 38/06 від 22.06.2006 року, № 97/07 від 25.06.2007 року, № 116/08 від 17.06.2008 року, № 97/09 від 30.06.2009 року, № 92/11 від 30.06.2011 року, № 71/12 від 30.06.2012 року, а також копія його трудової книжки. Наказом № 110/ос від 27.08.2012 року [PERSON], був звільнений з посади асистента кафедри економічної теорії та історії, згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін, що підтверджується копією наказу № 110/ос від 27.08.2012 р.. Укладення строкового трудового договору та контракту, як особливої форми строкового договору визначено ч. 3 ст. 21 та ст. 23 КЗпП України, і тому суд вважає безпідставними посилання представника відповідача [PERSON] на те, що відповідачів не може бути виселено з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, так як відповідач [PERSON] працював в університеті за контрактами, які укладалися щорічно, і що він був звільнений з роботи з університету за угодою сторін, згідно п. 1, ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Строк дії останнього контракту, заключеного між позивачем та відповідачем [PERSON] становив з 30.06.2012 року по 30.06.2013 року. Встановленим є і те, що після звільнення 27.08.2012 року відповідача не зараховували більше ні на яку посаду в БНАУ. Відповідач [PERSON] з 16.09.2013 року працює в Білоцерківській міській раді Київської області, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, згідно копії довідки відділу обліку та розподілу житла № 657 від 24.12.2013 року встановлено, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку в міськвиконкомі з 12.05.2009 року, згідно рішення виконкому № 219. Суд критично ставиться до позиції представника відповідача [PERSON], з приводу того, що у сім"ї на утриманні є малолітня дитина і їх не може бути виселено з гуртожитку. Законодавством України передбачено охорону житлових інтересів дітей у випадках відчуження жилих приміщень або купівлі нового житла. Зокрема ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що «Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла». Крім того, відповідно до ст. 125 ЖК УРСР без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено лише одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними. В даному випадку неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з обома батьками, які не є одинокими особами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи наявні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення з наведених вище підстав. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів розмір судових витрат по справі, що складаються з судового збору - 114 грн. 70 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved