Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на той факт, що після розлучення у 2008 року, дитина проживає разом з позивачем, весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, на телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її виховані. На сьогоднішній день дитині вже 11 років, вона немає до батька ніяких почуттів, в спілкуванні ніколи про нього не питала та не цікавилася. Разом з тим, з грудня 2008 року відповідач жодного із покладених законом на батьків обов'язку не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - ССД Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - ССД Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутність. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 164 СК України, передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно, свідоцтва про розірвання шлюбу, 25.12.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та присвоєно останній прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 03 серпня 2017 року встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Окрім того, судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Згідно з висновком Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 17.08.2017 року №101-8226/04, вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень доньці, не турбується про стан її здоров'я. Крім того, в матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена заява, про те, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо своєї доньки [PERSON], [INFO] та яка проживає за адресою: [ADDRESS] та просить розглядати справу про позбавлення його батьківських прав в компетентному органі (суді) у його відсутності. Згідно з вимогами ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved