Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розділити майно набуте в шлюбі з [PERSON], виділивши кожному у власність по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Під час шлюбу сторонами сумісно було придбано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказаний нерухомий об'єкт зареєстровано за [PERSON] За розірванням в 2014 році шлюбу домовленості про розділ майна між сторонами не досягнуто, шлюбний договір між ними не укладався. На теперішній час між сторонами виникають спори відносно володіння спірною житловою квартирою, що змусило [PERSON] звернутись до суду з позовом щодо захисту її прав та інтересів шляхом визнання її права власності на спірне житлове приміщення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, клопотань не заявляє. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 27 листопада 2015 року, 21 грудня 2015 року, 26 січня 2016 року, 1 лютого 2016 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщений, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третьою особою без самостійних вимог реєстраційною службою Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області надіслано заяву про розгляд справи в відсутність їх представника, ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 23 липня 1994 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] відповідним штампом в паспорті позивача. В шлюбі 3 липня 2000 року народжений син сторін - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] В шлюбі за період ведення спільного господарства 16 травня 2005 року [PERSON] укладено угоду з Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на отримання кредиту на будівництво житла за адресою: [ADDRESS]. 3 січня 2006 року Управлінням комунального господарства Донецької міської ради на підставі рішення виконкому Донецької міської ради № 589/9 від 21.12.2005 р. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, за яким [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] (копія правовстановлюючого документа долучена до матеріалів справи). 4 січня 2006 року комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька проведено реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру (копію витягу № 9503116 від 04.01.2006 року долучено до матеріалів справи). 1 липня 2015 року на квартиру КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" оформлено технічний паспорт, за яким квартира загальною площею 75,60 кв.м. складається з: 3 кімнат житловою площею 40,60 кв.м., у тому числі 1-ша 18,80 кв. м., 2-га 12,10 кв.м., 3-я 9,70 кв.м., кухні площею 10,30 кв. м., вбиральні (сполученої) 1,00 кв.м., ванної кімнати площею 2,60 кв.м., коридору 1,90; 9,70 кв.м., комори 3,40; 1,40 кв.м., квартира обладнана балконом (лоджією) 1,60; 3,10 кв.м. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 12 березня 2014 року, яке набрало законної сили 23.12.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, - відповідні записи здійснено відділом державної реєстрації актів цивільного стану в паспорті позивача. В судовому порядку порушено спір про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини. Так, нерухоме майно відносно якого розглядається справи розташоване в Кіровському районі м. Донецька. Відповідно з Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 р., Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. №27/0/38-14 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснюється розгляд справ підсудних Кіровському районному суду м. Донецька, роботу якого припинено з причини проведення бойових дій на території розташування будівлі суду. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про розділ спільно нажитого в шлюбі з [PERSON] майна суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, відповідно до зазначеної статті воно вважається таким, що належить подружжю. Відповідно до вимог п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спір між колишнім подружжям про майно, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є квартира [ADDRESS]; 2) з'ясовує джерело та час його придбання, - у судовому засіданні, що нерухоме майно придбане за спільні грошові кошти сторін по справі 21 грудня 2005 року в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України). Визначаючи розмір часток сторін на спірну квартиру [ADDRESS] суд виходить з наступного. Так, під час розгляду справи сторонами не заявлено вимог призначення дослідження по справі можливості розділу спірного об"єкту нерухомості в натурі, в результаті якого виділені частини стануть самостійним об'єктом права приватної власності, становитимуть ізольовані квартири. Суд, враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає за можливе визнати ідеальні частки сторонам в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Так, між сторонами по справі частки у праві власності на спірну квартиру не визначались, спірне майно було придбано ними у спільну сумісну власність відповідно до вимог ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно до ст. 372 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, визначаючи частку [PERSON] у спірному сумісному майні подружжя в порядку його поділу, суд виходить з рівності їх з [PERSON] часток, та дорівнюють по половині кожному. На підставі ст. ст. 68-71 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved