Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить заборонити [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 26 грудня 2003 року, РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) використовувати знак для товарів та послуг ДАЧНИК за свідоцтвом України на знак для товарів та послуг № 234714 від 27.11.2017 року для маркування товарів і послуг, які за індексом Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (ніццька класифікація) віднесені до 7 та 11 класу, шляхом нанесення його на будь-який товар . цього класу, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знаку з метою пропонування для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги для якої знак зареєстровано, застосування його в діловій документації, в рекламі, в тому числі в мережі Інтернет, та в будь-який інший спосіб. Судові витрати просив покласти на відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, [PERSON] , відповідно до свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 234714 від 27.11.2017 року є власником виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг ДАЧНИК стосовно товарів 7 та 11 класів МКТП: -насоси занурювальні, насоси занурювальні з одним клапаном, насоси занурювальні з двома клапанами, насоси занурювальні з трьома клапанами; -устатковання для освітлювання, нагрівання, виробляння пари, куховарення, охолоджування, сушіння, вентилювання, водопостачання та на санітарно-технічні потреби; апарати для фільтрування води; апарати з парою сухою для обличчя (сауни); апарати і машини для очищання повітря; апарати і устатковання для пом`якшування води; водовирувальні апарати; водогінне устатковання; водозабірні апарати; водонагрівачі; водонагрівачі (апарати); водоочищальне устатковання; водоочищальні апарати і машини; водоспускне устатковання; водоспускні бачки для туалетів; декоративні фонтани; димоходи; диспенсери дезінфікувальних засобів для туалетів; дистилятори; дистиляційні апарати; дистиляційні колони; занурювальні нагрівачі; запальники; запобіжні пристрої для водяних або газових апаратів та труб; крани (вентилі) для труб; крани (вентилі); крани змішувальні для водогінних труб; опалювальне водяне устатковання; поливальне устаткування автоматичне; поливальні машини на сільськогосподарські потреби; регулівні пристрої для водяного або газового устаткування та труб; устатковання для ванн; устаткування для охолоджування води; устатковання для розподіляння води; устаткування для саун; устатковання для хлорування води басейнів для плавання; фільтри для питної води; фонтани. Разом із тим, на думку позивача, [PERSON] , здійснюючи підприємницьку діяльність, порушує виключні майнові права інтелектуальної власності [PERSON] шляхом розміщення знаку для товарів та послуг ДАЧНИК на власному товарі. На вимогу [PERSON] припинити використання знаку для товарів та послуг ДАЧНИК на власному товарі [PERSON] відповіла відмовою з посиланням на правомірність використання вказаного знаку у власній підприємницькій діяльності. Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним вище обставинам з урахуванням норм чинного законодавства слід виходити з наступного. Відповідно до вимог статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту передбачено припинення дії, яка порушує право. Статтею 420 вищезазначеного кодексу до об`єктів права інтелектуальної власності віднесено комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки, знаки для товарів і послуг. Згідно зі статтею 424 Цивільного кодексу України до майнових прав інтелектуальної власності відноситься право на використання об`єкта права інтелектуальної власності, виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. За статтею 426 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб, використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених кодексом та іншим законом, умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог кодексу та іншого закону. Згідно зі статтею 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 ЦК України, при цьому суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів. В силу вимог статті 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується Свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом, обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом. Відповідно до статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом У відповідності до статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки, строк дії свідоцтва продовжується за умови сплати відповідного збору, свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені законом. Взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва. Використанням знака визнається, згідно вказаної вище норми, є: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. За частиною п`ятою зазначеної вище норми свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Відповідно до статті 20 наведеного вище закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 вказаного закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 наведеного вище закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Враховуючи, що [PERSON] , здійснюючи підприємницьку діяльність, розміщує знак для товарів та послуг ДАЧНИК на власному товарі з метою пропонування його для продажу, здійснює продаж, застосовує його в діловій документації та в рекламі, в тому числі в мережі інтернет, позивач дійшов однозначного переконливого висновку про те, що відповідач неправомірно використовує знак для товарів та послуг позивача, відтак прямо порушує права інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг [PERSON] . Згідно з розпорядженням від 12.02.2019 № 01-08/17 в.о.керівника апарату Московського районного суду м. Харкова проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано на розгляд судді Харченко А.М. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шипілов А.Ю. підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити у повному обсязі. Надав відповідь на відзив на позов відповідача, в якій посилався на висновок експертного дослідження за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності (т.1 а.с.119-124). В судовому засіданні представник відповідача адвокат Карелов К.Ю. позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та в задоволенні позов просив відмовити, оскільки відповідач [PERSON] використовує спірні електронасоси з 2007 року. Надав відзив на позов та заперечення, в яких в позові просив відмовити в повному обсязі (т.1 а.с.47-51, 143-149). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що за відповідачем [PERSON] Державною службою інтелектуальної власності України 10 березня 2016 р. зареєстровано в Державному реєстрі патентів України на промислові зразки Патент на промисловий зразок № 31644 електронасос вібраційний побутовий «ДАЧНИК» та Патент на промисловий зразок № 31642 електронасос вібраційний побутовий «ДАЧНИК-2» (т.1 а.с. 52-57, 58-64). Позивачу [PERSON] належить право власності на знак для товарів і послуг ДАЧНИК за свідоцтвами України [NUMBER] 234714 від 27.11.2017 р. (за заявкою m 2017 07860 від 20.04.2017 р.) стосовно товарів 7 та 11 класів МКТП: -насоси занурювальні, насоси занурювальні з одним клапаном, насоси занурювальні з двома клапанами, насоси занурювальні з трьома клапанами; -устатковання для освітлювання, нагрівання, виробляння пари, куховарення, охолоджування, сушіння, вентилювання, водопостачання та на санітарно-технічні потреби; апарати для фільтрування води; апарати з парою сухою для обличчя (сауни); апарати і машини для очищання повітря; апарати і устатковання для пом`якшування води; водовирувальні апарати; водогінне устатковання; водозабірні апарати; водонагрівачі; водонагрівачі (апарати); водоочищальне устатковання; водоочищальні апарати і машини; водоспускне устатковання; водоспускні бачки для туалетів; декоративні фонтани; димоходи; диспенсери дезінфікувальних засобів для туалетів; дистилятори; дистиляційні апарати; дистиляційні колони; занурювальні нагрівачі; запальники; запобіжні пристрої для водяних або газових апаратів та труб; крани (вентилі) для труб; крани (вентилі); крани змішувальні для водогінних труб; опалювальне водяне устатковання; поливальне устатковання автоматичне; поливальні машини на сільськогосподарські потреби; регулівні пристрої для водяного або газового устатковання та труб; устатковання для ванн; устатковання для охолоджування води; устатковання для розподіляння води; устатковання для саун; устатковання для хлорування води басейнів для плавання; фільтри для питної води; фонтани. Позивач [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] , здійснюючи підприємницьку діяльність, порушує виключні майнові права інтелектуальної власності [PERSON] шляхом розміщення знаку для товарів та послуг ДАЧНИК на власному товарі. На вимогу [PERSON] припинити використання знаку для товарів та послуг ДАЧНИК на власному товарі [PERSON] відповіла відмовою з посиланням на правомірність використання вказаного знаку у власній підприємницькій діяльності. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] вважає, що вона своїми діями не порушує права позивача та охоронювані законом інтереси, оскільки у неї виникло право попереднього користувача на спірні знаки для товарів і послуг ще до дати подання заявок на реєстрацію цих знаків, що, у свою чергу, надає відповідачу право в подальшому на безоплатне продовження використання знака відповідно до положень 500\~ЦК України. В обґрунтування заперечень на позов відповідач посилається на положення\~ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та ст. 500 ЦК України. \~\~\~\~Відповідно до\~ ст.1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг»,\~знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Положеннями ст. 492 ЦК України встановлено. що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. які придатні для вирізнення товарів (послуг). що виробляються (надаються) однією особою. від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно з ч. 1 ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, що належать, зокрема, володільцю відповідного свідоцтва є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. За ч. 2 ст. 424 ЦК України законом можуть бути встановлені винятки та обмеження в майнових правах інтелектуальної власності за умови, що такі обмеження та винятки не створюють істотних перешкод для нормальної реалізації майнових прав інтелектуальної власності та здійснення законних інтересів суб`єктів цих прав. Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється, зокрема, на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки. Так, відповідно до частини першої статті 500 ЦК України будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритете до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача). Відповідно до ст. 4 (В) Паризької конвенції «Про охорону промислової власності», права, набуті третіми особами до дня першої заявки, що є підставою для права пріоритету, зберігаються відповідно до внутрішнього законодавства кожної країни Союзу. Таким чином, на законодавчому рівні визначено випадки добросовісного використання торговельної марки: фактичний користувач того чи іншого незареєстрованого позначення має право в подальшому продовжувати використання свого позначення і після реєстрації такого позначення як торговельної марки іншою особою, без її дозволу і безоплатно. Вказане нормативне правило охороняє права попереднього користувача на всіх стадіях: від дати подання заявки на реєстрацію, заявления пріоритету - першості у поданні заявки, до видачі свідоцтва на його використання та після його видачі. У цьому випадку (у випадку наявності у певної особи права попереднього користувача) володілець свідоцтва на торгівельну марку не має права забороняти її використання попереднім користувачам у силу Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, використанням торговельної марки у сфері господарювання визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов`язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг. \~ \~ Відповідно\~до п.\~4\~ст.\~16\~Закону України\~«Про охорону\~прав на\~знаки для\~товарів і\~послуг»,\~використанням знака\~визнається:\~нанесення його\~на будь-який\~товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку,\~бирку чи\~інший прикріплений\~до товару\~предмет,\~зберігання такого\~товару із\~зазначеним нанесенням\~знака з\~метою пропонування\~для продажу,\~пропонування його\~для продажу,\~продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до п.\~66\~Постанови Пленуму\~Вищого господарського\~суду України\~№ 12\~від 17.10.2012\~«Про деякі\~питання вирішення\~спорів,\~пов`язаних\~із захистом\~прав інтелектуальної\~власності»,\~відповідно до\~пункту 6\~статті 16\~Закону України\~"Про\~охорону прав\~на знаки\~для товарів\~і послуг"\~виключне право\~власника свідоцтва\~забороняти іншим\~особам використовувати\~без його\~згоди зареєстрований\~знак не\~поширюється на\~здійснення будь-якого\~права,\~що виникло\~до дати\~подання заявки або. якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки. Такими правами, що виникли до дати подання власником свідоцтва заявки на реєстрацію знака, можуть бути, зокрема, права іншої особи на комерційне (фірмове) найменування, географічне зазначення чи промисловий зразок, а також використання іншою особою позначення, тотожного або схожого із зареєстрованим, знаком, до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, - до дати пріоритету заявки (право попереднього користування, передбачене статтею 500 ЦК України). \~ \~ \~ Згідно\~з Листом\~Вищого господарського\~суду від\~22.01.2007,\~№ 01-8/24\~«Про практику\~застосування господарськими\~судами законодавства\~про захист\~прав на\~знаки для\~товарів і\~послуг (торговельні\~марки)\~(за\~матеріалами справ,\~розглянутих у\~касаційному порядку\~Вищим господарським\~судом України)»,\~чинне законодавство\~не містить\~будь-яких\~обмежень стосовно\~суб`єкта\~права попереднього\~користувача,\~наявність якого,\~в свою\~чергу,\~виключає необхідність\~отримання дозволу\~на використання\~відповідної торговельної\~марки від\~власника свідоцтва\~та унеможливлює,\~заборону власником\~свідоцтва цій\~особі вчиняти\~дії,\~які охоплюються\~правом попереднього\~користувача.\~При цьому\~різновиди фактичної\~реалізації суб`єктами\~господарювання прав\~попереднього користувача\~співпадають з\~визначенням форм\~використання торговельної\~марки,\~наведеним у\~частині другій\~статті 157\~ГК України\~та пункті\~4 статті 16 Закону. Враховуючи, що згідно з ч. 1 cm. 16 Закону України ''Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" саме з датою подання заявки на знак пов`язується виникнення прав, зокрема, права забороняти використання торговельного знака іншими особам, а також питання встановлення права попереднього користувача необхідно пов`язувати із датою подання заявки на реєстрацію знака. Згідно із даними. наданими позивачем до позовної заяви, датою подачі заявки на реєстрацію торговельного знака «Дачник» за свідоцтвом №234714 є 10.04.2017. Отже, наявність права попереднього користувача у [PERSON] має. бути доведена використанням торговельного знака «Дачник» або серйозною та значною підготовкою до 10.04.2017, тобто до дати подання заявки на реєстрацію торговельного знака. Факт добросовісного використання [PERSON] у своїй підприємницькій діяльності торговельної марки «Дачник» підтверджується наступними доказами: 1.Макет етикетки «Електронасос ДАЧНИК», «Електронасос ДАЧНИК-2» від 03.02.2016, погоджено 03.02.2016 ФОП [PERSON] . 2.Договір на виготовлення деталей №4/08-4 від 08.01.2008 між ФОП [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Коннектор» (предмет договору - виготовлення деталей корпусу насоса «Дачник»): 3.Договір на виготовлення деталей №38'07-4 від 25 вересня 2007 року між ФОП' [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Коннектор» (предмет договору - виготовлення деталей корпусу насоса «Дачник»): 4.Накладна №1040 від 24 жовтня 2007 року на відпуск готових виробів, найменування «узлы эл. насоса «Дачник». 5.Накладна №1295 від 24 грудня 2007 року на відпуск готових виробів, найменування «узлы эл. насоса «Дачник». 6.Накладна №1308 від 26 грудня 2007 року на відпуск готових виробів, найменування «узлы эл. насоса «Дачник». 7.Накладна №931 від 26 вересня 2007 року на відпуск готових виробів, найменування «узлы эл. насоса «Дачник». 8.Договір №120964\~від 08\~липня 2010\~року на\~виконання робіт\~із сертифікації\~продукції на\~підприємстві з\~кількістю працюючих\~до 25\~чел.\~(Дачник) між ФОП [PERSON] та «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». 9.Сертифікат відповідності на продукцію «Електронасоси побутові вібраційні типу «Дачник» і «Дачник-2». 10.Товарний чек №1 від 27 березня 2007 року, найменування товару «Эл.насос «Дачник» у кількості 20 штук на суму 2900,00 гри., виданий фізичній особі-підприємцю ФОП [PERSON] . 11.Накладна № 27/1-1 від 27 березня 2008 року, видана ФОП [PERSON] , найменування товару «Эл.насос «Дачник» у кількості 20 штук на суму 2900,00 грн. 12.Технічні умови\~ТУ У\~29.1-2449701081-001:2007\~«Електронасоси побутові\~вібраційні типу\~«ДАЧНИК», що розроблені ФОП [PERSON] , зареєстровані [INFO] липня 2007 [INFO] та погоджені 27.07.2007 заступником Головного Державного санітарного лікаря Харківської області. 13.Письмові копії веб-скріншотів сторінок сайтів « [INFO] », « [INFO] », на яких розміщені оголошення про продаж 'товару « [INFO] «Дачник» із зображенням товару. Наведені вище документи у своїй сукупності підтверджують, що [PERSON] , починаючи із 2007 року здійснила значну та серйозну підготовку до використання торгового знака «Дачник», оскільки: за договорами були виготовлені деталі корпусу насоса «Дачник»; розроблені та зареєстровані технічні умови, за якими виготовлялися електронасоси « [INFO] »; отримані \~ \~ \~ \~документи, що підтверджують відповідність продукції «Електронасоси побутові вібраційні типу «Дачник» і «Дачник-2» вимогам відповідних ДСТУ. Крім того, [PERSON] безпосередньо здійснювала використання торговельного знака «Дачник» у розумінні п. 4 ст. 16 Закону ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», оскільки: 1)за її замовленням було розроблена та використана етикетка, яка містить\~позначення «Дачник»,\~що безпосередньо\~наносилася на\~електронасос «Дачник»\~з метою\~його ідентифікації\~(п.\~1.4.6\~розділу І\~технічних умов\~ТУ У\~29.1\-2449701081-001:2007\~встановлюють,\~що маркування\~повинно бути\~нанесене на\~корпус електронасосу\~та містити\~інформацію,\~зокрема,\~про товарний\~знак або найменування підприємства-виробника); 2)здійснювався продаж\~товару із використанням торговельного знака «Дачник», на підтвердження яких надані товарний чек і накладна; 3) [PERSON] у 2013 році було розміщено рекламне оголошення з метою пропонування \~ \~ \~ \~електронасосу \~ \~ \~ \~вібраційного «Дачник» до продажу, підтвердження чого є веб-сторінки сайтів « [INFO] » та « [INFO] ». Враховуючи те, що [PERSON] добросовісно, протягом значного часу, починаючи із 2007 року, безперервно та відкрито використовує позначення «Дачник» для ідентифікації товару, що виготовляє у процесі здійснення господарської діяльності як фізична особа-підприємець, зважаючи на наявність достатніх та належних доказів такого використання, суд вважає, що у [PERSON] виникло право попереднього користувача на торговельну марку «Дачник», у зв`язку з чим вона має право в подальшому на безоплатне продовження її використання відповідно до\~норм ст. 500 ЦК України. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому за умовами\~ст. 77 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed