Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

23 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.09.2007 року між нею та відповідачем у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність спільних інтересів. Шлюбні відносини між ними припинені з 2019 року. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою суду від 26.10.2020 року зазначений позов був залишений без руху, оскільки не відповідав вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України. 13.11.2020 року позивачем усунені вказані в ухвалі суду недоліки, позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України. Ухвалою від 01.12.2020 року було відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 01.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 01.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 474 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 24.02.2008 року у сторін від шлюбу народився син - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 2019 року. Причиною цього стали різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність спільних інтересів, в зв`язку з чим вважає, що життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. 22.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про поділ спільного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved