Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між її чоловіком [PERSON] та ПАТ «ПроКредитБанк» було укладено наступні кредитні договори: рамкова угода №2340 від 22.05.2005 року та рамкова угода №2946 від 16.11.2006 року, згідно умови яких [PERSON], отримав кредит. На забезпечення виконання [PERSON], своїх зобов'язань за кредитними договороми між останнім та відповідачем укладено договір іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року зі змінами, зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договір іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271 зі змінами. В іпотеку передавалося приміщення магазину «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Нежитлове приміщення магазину «[INFO]» було придбано [PERSON], 25.04.2003 року на підставі договору купівлі-продажу, та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. була побудована з 2001 року по 2002 рік, право власності на яку підтверджується свідоцтвом серії САА № 479750 від 21.03.2003 року. 25 липня 1987 року було укладено шлюб між [PERSON], та [PERSON], який було розірвано 13 жовтня 2005 року. [INFO] [PERSON], помер у зв'язку з чим позивач просить припинити іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договору іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271, з тих підстав, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна померлого є його син [PERSON] і внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] зобов»язання, що виникли з кредитних договорів припинились, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця іпотекодавця такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержатилем за виконання кредитних договорів. Позивачка не давала свою згоду на забезпечення виконання зобов»язань за [PERSON] а отже іпотека що виникла із договорів іпотеки від 22.04.2005 року та від 16.11.2006 року є припиненою у зв»язку з заміною боржника внаслідок його смерті, а тому позивач просить визнати іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договір іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271, такими, що припинені з [INFO]. Зобов»язати Реєстраційну службу Обухівського МУЮ в Київській області виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження іпотекою приміщення магазину «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та зобов»язати відповідача повернути позивачу правовстановлюючі документи на вищевказані приміщення, які знаходяться в іпотеці, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що її право даними іпотечними договорами порушено, оскільки вона під час укладення договорів іпотеки 22.04.2005 року та 16.11.2006 року згоди як дружина [PERSON] не давала, а тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, в зв»язку з їх безпідставністю, та необґрунтованістю, так як під час укладення обох договорів іпотеки згода позивачки не була потрібною оскільки вона не була співвласником цього майна, тому оскаржувані договори були укладені відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав вважати іпотеку припиненою немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.11.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи ПАТ "ПроКредитБанк", [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та виділення в натурі його частки, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.01.2014 року, встановлено, що, 25 липня 1987 року було укладено шлюб між [PERSON], та [PERSON], який було розірвано 13 жовтня 2005 року. За час спільного проживання в шлюбі, [PERSON], було придбано наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення магазину «[INFO]»,(«[INFO]») загальною площею 456,8 м2 реєстраційний номер 3242209, номер запису 86 у книзі № 48, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу приміщення магазину «[INFO]», посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] 25.04.2003 року та реєстровим № 3110, реєстрація права власності Обухівським БТІ 30.10.2003 року реєстраційний номер 3242209.; нежитлова будівля Бар «[INFO]», загальною площею 150,8 м2, реєстраційний номер 404400, номер запису 68 у книзі № 48, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САА № 479750, виданого Обухівською міською радою Київської області 21.03.2003 року; Також судом було встановлено, що 22.04.2005 року та 16.11.2006 року між АТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено дві рамкові угоди №2340 та №2946, відповідно до яких [PERSON] було надано кредит у вигляді грошових коштів в сумі 1084146 грн. на строк 120 календарних місяців зі сплатою відсоткової ставки 14% річних за користування кредитними коштами. Крім того, одночасно з укладенням вказаних рамкових угод, в забезпечення зобовязань [PERSON] передав в іпотеку АТ «ПроКредитБанк» нежитлову будівлю бар «[INFO]»; на передачу вказаного майна в іпотеку [PERSON] надала свою згоду; та нежитлове приміщення магазин «[INFO]»; на передачу вказаного майна в іпотеку теж [PERSON] надала свою згоду. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.02.2013 року, яке Ухвалою ВССУ від 09.10.2013 року було залишено в силі, позов ПАТ «ПроКредитБанк» було задоволено частково; з [PERSON], на користь ПАТ «ПроКредитБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1104731,00 грн. в межах вартості одержаного спадкового майна. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.11.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.01.2014 року було залишено в силі в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та виділення в натурі його частки - відмовлено повністю. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч.1 ст.11ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. З врахуванням викладено суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в зв»язку з неналежністю позивача [PERSON], оскільки остання не є стороною іпотечних договорів які просить визнати припиненими, та не доведеністю і не наданням належних та допустимих доказів суду, що вона є співвласником майна яке перебуває в іпотеці і що її права якимось чином порушуються відповідачем, та чинними договорами іпотеки. Відмовляючи в задоволенні основної позовної вимоги про визнання іпотеки припиненою, суд находить за необхідне відмовити і в решті похідних позовних вимогах про зобов»язання вчинити певні дії, та стягнення судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed