Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.12.2013 року у розмірі 17733,37 грн. Позов обґрунтований тим, що 30 грудня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (12.02.2018 року змінено назву на АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 19000,00 грн. [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно пунктів 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [PERSON] зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст. 639, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. На думку позивача, АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та у розмірі, встановленому договором. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту,клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % для картки «Універсальна» та 84,0 % для картки «Універсальна голд». [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 02 грудня 2019 року заборгованість становить 17733,37 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] помер, а його спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] . 21.01.2019 року банк пред`явив вимогу кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до нотаріальної контори. На підставі ст. 1282 ЦК України, оскільки відповідачі успадкували майно після смерті позичальника, то вони також успадкували і зобов`язання щодо повернення суми кредиту. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в загальній сумі 17733,37 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді від 12.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 04 червня 2020 року, витребувано в нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] , витребувано в Приазовській селищній раді відомості про реєстрацію місця проживання померлого. Ухвалою суду від 04.06.2020 року розгляд справи відкладено на 23.06.2020 року. Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкладено розгляд справи, витребувано у КП «Нерухомість-П» відомості про право власності на будинок [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.07.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через відсутність належного сповіщення відповідачів про дату, час і місце розгляду справи. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзив на позовну заяву не надіслали, судова повістка направлялась за їх зареєстрованим місцем проживання, і була повернута підприємством поштового зв`язку без вручення. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 30.12.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк надає клієнту споживчий кредит у розмірі та умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені Договором. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку і встановив кредитний ліміт. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 02.12.2019 року у розмірі 17733 (сімнадцять тисяч сімсот тридцять три) гривні 37 копійки, із них: 17733,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. [INFO] позичальник [PERSON] помер, згідно з копією свідоцтва про смерть від 24.01.2017 року [NUMBER] . Як встановлено з копій матеріалів спадкової справи, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори 21.07.2017 року, є його син [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] згідно із заявою від 21.07.2017 року. Позивач направляв до нотаріальної контори претензії кредитора від 27.06.2017 року та від 13.12.2018 року на суму 17733,37 грн. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. На підставі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У заяві про прийняття спадщини відповідач [PERSON] зазначив про наявність спадкового майна у вигляді будинку [ADDRESS] та земельної ділянки. Відомості про видачі свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять. Відповідно до довідки КП «Нерухомість-П» від 28.07.2020 року № 232, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору міни № 230 від 03.03.2000 року. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті позичальника у виді житлового будинку, то зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості спадкового майна. При цьому, як роз`яснено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 192/2761/14, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього вимог кредитора. Водночас, позовні вимоги до [PERSON] заявлені банком безпідставно, оскільки вона відмовилась від прийняття спадщини. Вирішуючи питання про доведеність суми боргу, заявленої позивачем, суд звертає увагу, що відповідно до наданого банком розрахунку, станом на 21.01.2017 року, тобто у день, який передував смерті позичальника, сума боргу становила 17387,05 грн. Згідно того ж розрахунку, після смерті позичальника були зараховані такі суми погашення за кредитом: 26.01.2017 року - 769,37 грн, 28.01.2017 року - 1000,00 грн., 27.02.2017 року - 0,58 грн., 10.03.2017 року - 1082,42 грн., а всього 2852,37 грн. Виходячи з того, що у зв`язку зі смертю позичальника, його права і обов`язки припинились, в тому числі з подальшої сплати нарахувань по кредиту, то сплаті підлягає сума боргу станом на 21.01.2017 року, з якої слід вирахувати подальші суми погашення кредиту. Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню, становить 14534 грн. 68 коп. (17387,05 - 2852,37 = 14534,68 грн.). Також, суд враховує, що оскільки судом було встановлено прийняття відповідачем [PERSON] спадщини і наявність спадкового майна, то в розумінні ст. 12 ЦПК України та ст. 1282 ЦК України, обов`язок доведення недостатності вартості спадкового майна для задоволення вимог кредиторів покладається на спадкоємця, який заперечує такий факт. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 30.12.2013 року, а саме: 14534 грн. 68 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1723 грн. 64 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial