Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 травня 2016 року, видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. на ім»я відповідача. Вимоги обґрунтовувала тим, що нотаріус, видаючи вказане свідоцтво, не встановила факту родинних відносин між померлим [PERSON] та спадкоємцем [PERSON], а своєї згоди на видачу свідоцтва останньому позивач, як спадкоємиця першої черги, не надавала. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Попередньо також відповідач направив заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що питання родинних стосунків його та його померлого батька [PERSON] знайшло своє вирішення у рішенні апеляційного суду Житомирської області від 06.07.2015 №296/2921/14-ц (а.с. 16-19). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із квартири [ADDRESS]. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В., вбачається, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON], свідоцтво про право на спадщину на 1/2 квартири видано [PERSON], а свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частини - не видавалося (а.с. 74). Позивач вважає, що нотаріусом порушено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існують розбіжності у написанні прізвищ спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON], а тому нотаріус не вправі була видавати таке свідоцтво без рішення суду про встановлення факту перебування вказаних осіб у родинних стосунках. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вбачається, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року №296/2921/14-ц встановлено, що відповідач [PERSON] є сином спадкодавця ([PERSON]) від першого шлюбу (а.с. 21-23). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позову, оскільки перебування відповідача та спадкодавця у родинних стосунках батько-син встановлено рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, а тому нотаріус правомірно видала відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/2 квартири [ADDRESS].

Outcome: dismissed