Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

06.09.2017 року позивач Орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації звернулися до суду із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2017 року до Новотроїцької РДА звернувся неповнолітній [PERSON] [INFO], як дитина, яка залишилася без піклування батьків та переміщена з тимчасово окупованої території. З народження проживав у [INFO]. 16.06.2017 року [PERSON] олександр приїхав на проживання до старшого брата [PERSON] згідно розпорядження голови Новотроїцької РДА від 20.06.2017 року №203, дитину тимчасово передано на проживання брату до набуття статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення опіки. Мати хлопця - [PERSON] [INFO], 01.06.2017 року померла свідоцтво про смерть серія І_КГ №235783. Місце знаходження батька [PERSON] невідоме. У заяві дитини вказано, що востаннє батька бачив 8 років тому. Батько ніколи матеріально родині не допомагав, з сином не спілкувався, неодноразово перебував у місцях позбавлення волі. Вищевказане доводить, що [PERSON] [INFO] на території Новотроїцького району залишився без офіційного представника яким може бути батько, мати, усиновлювач, опікун. З метою захисту прав дитини, на навчання, лікування та представництво інтересів в різних установах є необхідним призначити [PERSON] [INFO] піклувальника. Позивач просить позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав стосовно [PERSON] [INFO]. Передати [PERSON] [INFO] органу опіки та піклування Новотроїцької РДА для подальшого влаштування. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні представники третіх осіб [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 04.10.2017 року та 08.11.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином через газету «Урядовий кур»єр». Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов'язками щодо своєї неповнолітньої дитини, та той факт, що відповідач не займається його вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на йогго фізичний розвиток як складову виховання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, оскільки він є повнолітньою особою і повністю розуміє всю відповідальність за долю своєї дитини. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довела доказами факти ухилення відповідача від виконання свого обов'язку щодо батьківського піклування відносно неповнолітнього сина та потребу у позбавленні дитини батьківського піклування враховуючи інтереси останнього. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст.ст. 150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п.п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і

Outcome: approved