Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з навчанням, в якому зазначила наступне. Позивач, [PERSON], перебувала з відповідачем, [PERSON], у шлюбі. Сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2010 року № 2-5765/2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу, до повноліття дітей. [INFO] сину, [PERSON] виповнилось 18 років, він навчається на денному відділенні історичного факультету Державного вищого навчального закладу „Запорізький національний університет" МОН України. Термін навчання становить 4 роки. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23-х років. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, [PERSON], до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. Позивач, [PERSON], і відповідач, [PERSON] мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2010 року у справі №2-5765/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] і [PERSON] у розмірі по 1/3 частини всіх видів його доходу, до повноліття дітей. Тобто аліменти стягувались з відповідача у загальному розмірі 1/3 частини доходу на обох дітей, по 1/6 частині на кожну дитину. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. [INFO] старший син, [PERSON] досяг повноліття. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається із довідок Державного вищого навчального закладу „Запорізький національний університет" Міністерства освіти і науки Кураїни № 2162 від 18.02.2015 року, № 2196 від 27.04.2015 року, [PERSON] навчається на денному відділенні історичного факультету Державного вищого навчального закладу „Запорізький національний університет" МОН України. Термін навчання: з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] навчається, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При вищевикладених обставинах, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23-х років. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача, [PERSON], підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved