Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

19 серпня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько заявниці, [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 21.06.2007 року виконавчим комітетом Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за №07. Після смерті батька заявниці відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (один) та земельної ділянки (паю) загальною площею 3,5200 га, розташованої на території Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ - ЗП №061654, виданого на його ім`я 14.12.2001 року Нестерянською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №416. На час відкриття спадщини заявниця постійно проживала разом з батьком у його квартирі без реєстрації, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області за №268 від 14 червня 2019 року. Окрім заявниці, нікого із спадкоємців за законом першої черги спадкування та спадкоємців за заповітом спадщини [PERSON] не має. Спір про право на його спадщину відсутній. За заявою заявниці [PERSON] , приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області, було заведено спадкову справу за №54/2019, а на заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, заявниця отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 358/02-31 від 06.08.2019 року, на тій підставі, що в неї відсутній документ, підтверджуючий факт проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті, яким може бути відмітка про реєстрацію за однією адресою або судове рішення, а оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заявниця не звернулася із заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що не прийняла її. За вищевикладених обставин для нотаріального оформлення права заявниці на спадкове майно їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця прохає встановити факт постійного її проживання разом з [PERSON] , [INFO] , на час його смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Заявниця в судове засідання не з"явилася, 24 вересня 2019 року до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, обставини, викладені в заяві повністю підтверджує та прохає суд її задовольнити. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Скляров О.Е. в судовому засіданні підтримав заяву, підтвердив обставини викладені в ній та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа - представник Оріхівської міської ради Запорізької області Іванченко Ю.С. у судове засідання не з`явилася, 24 вересня 2019 року до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує, позов підтримує. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища заявниці серії [NUMBER] . [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області за №268 від 14 червня 2019 року,батько заявниці, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав з 17.12.1996 року за адресою: [ADDRESS] по день смерті по [INFO] . На день його смерті за вказаною адресою проживала без реєстрації донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька заявниці відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (один) та земельної ділянки (паю) загальною площею 3,5200 га, розташованої на території Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ - ЗП №061654, виданого на його ім`я 14.12.2001 року Нестерянською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №416. Як вбачається з спадкової справи №54/2019 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцова О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] , однак заявниця отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 358/02-31 від 06.08.2019 року, на тій підставі, що в неї відсутній документ, підтверджуючий факт проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті, яким може бути відмітка про реєстрацію за однією адресою або судове рішення, а оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заявниця не звернулася із заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що не прийняла її. У зв`язку з відсутністю у заявниці доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що заявниця дійсно є рідною донькою померлого [PERSON] , та на час його смерті проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , оскільки він був тяжко хворий і вона за ним доглядала. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні з пояснень представника заявниці, свідків, письмових доказів встановлено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] ) та здійснювала за ним догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved