Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області» Касюк Віктора Васильовича, третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на нерухоме майно. Представник позивача - 1 - [PERSON] - адвокат Куцоконь Ю.П. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримав у повному обсязі та, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і підстави, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47943378 від 25 липня 2019 року, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюком Віктором Васильовичем про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2006 року серія та номер 37997-188 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 55,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також просить суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 32544961 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» права власності на нерухоме майно: об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 55,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, подали через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 25.05.2020 року письмові заяви, в яких позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримали, просять їх задоволити у повному обсязі та розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» (далі - ТзОВ «ФК «Амбрелла») та державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюк В.В. (далі - державний реєстратор Касюк В.В.) в судове засідання не з`явилися неодноразово, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради, як третя особа у справі, письмово повідомила суд про те, що органом опіки та піклування Рівненського міськвиконкому дозволи на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не надавалися. Посилаючись на акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради просить суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням інтересів малолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які постійно проживають та зареєстровані за вказаною адресою. Судові засіданні у справі просять проводити без участі представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Представник позивача - 1 - [PERSON] - адвокат Куцоконь Ю.П. в судовому засіданні не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому суд, враховуючи одночасне існування усіх необхідних умов проведення заочного розгляду справи, визначених статтею 280 ЦПК України, визнав за можливе проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача - 1 - [PERSON] адвоката Куцоконя Ю.П., дослідивши надані сторонами та третьою особою докази та враховуючи встановлені на їх підставі обставини і факти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 10 лютого 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ТзОВ Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] був укладений кредитний договір № Ф1-06/37997-188, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на суму 25 000 доларів США. У забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 10 лютого 2006 року між ТзОВ Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержатель) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (іпотекодавці) був укладений іпотечний договір № 37997-188, за умовами якого іпотекодавці передали банку в іпотеку належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру на першому поверсі одноповерхового житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 55,6 кв.м. Редакція статті 37 Закону України «Про іпотеку», яка була чинна на час укладення сторонами іпотечного договору, передбачала, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим, відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Так, у пункті 11 іпотечного договору № 37997-188 від 10 лютого 2006 року сторони досягли згоди, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду (підпункт 11.1.); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (підпункт 11.2.); згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в пп.11.3.1. та 11.3.2. пункту цього договору, а саме: задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотекидержателю в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (підпункт 11.3.1.); продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (підпункт 11.3.2.). Отже, у пункті 11 іпотечного договору сторони досягли згоди про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися лише в один із трьох вищевказаних способів (за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса або за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в пп.11.3.1.,11.3.2.), право вибору якого закріплено за іпотекодержателем. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (частина перша статті 204 ЦК України). Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (частина перша стаття 217 ЦК України). У матеріалах справи відсутні докази того, що пункт 11 іпотечного договору № 37997-188, укладеного 10 лютого 2006 року, був би у судовому порядку визнаний недійсним, а тому, виходячи зі зворотного, вищевказаний пункт договору є чинним, а спірні правовідносини підпадають під дію його регулювання. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2012 року, з урахуванням рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 31 березня 2016 року у справі № 1715/14395/12, які набрали законної сили, позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,6 кв.м. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Північно-Західне регіональне управління АБ "Банк "Фінанси та Кредит" за кредитним договором № Ф1-05/37997-188 від 10 лютого 2006 р. у розмірі: по кредиту 13145,23 доларів США (еквівалент у гривнях 105063,25 грн.), по відсотках 812,95 доларів США (еквівалент-6497,50 грн.), по комісії - 8907,94 грн., по пені 284851,37 грн., а всього 405320,06 грн., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відтак, іпотекодержателем за умовами іпотечного договору було обрано один із трьох способів захисту порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Рішення у встановленому законом порядку не скасовані та є чинними. Як слідує з договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 439, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», отримавши згідно із протоколом електронних торгів № UA-EA-2019-01-28-000112-b від 21 лютого 2019 року та договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22 березня 2019 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів, у тому числі і права вимоги за кредитним договором № Ф1-06/37997-188 від 10 лютого 2006 року та іпотечним договором № 37997-188 від 10 лютого 2006 року, відступила вказані права шляхом продажу ТзОВ «ФК «Амбрелла». Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина друга статті 512 ЦК України). Із огляду на вищевикладене, відбувалася заміна кредитора у зобов`язанні з товариства з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», яке наразі є останнім у низці замін. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №189972110 від 23 листопада 2019 року підтверджується, що 25 липня 2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюком В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47943378, а саме: рішення реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2006 року серія та номер 37997-188 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 55,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до приписів частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо іншого не встановлено договором або законом. Іпотечним договором іншого не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що до ТзОВ «ФК «Амбрелла» перейшли права ТзОВ Банк «Фінанси та Кредит» в обсязі і на умовах, передбачених пунктом 11 іпотечного договору № 37997-188 від 10 лютого 2006 року, зміст якого на момент переходу прав до ТзОВ «ФК «Амбрелла» не змінився. Оскільки первісним кредитором ТзОВ Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до умов, передбачених пунктом 11 іпотечного договору № 37997-188 від 10 лютого 2006 року, вже був застосований один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, а саме, за рішенням суду, інший спосіб задоволення вимог іпотекодержателя суперечить умовам правочину, тобто умовам іпотечного договору. За таких обставин рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «ФК «Амбрелла» на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2006 року № 37997-188 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 55,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно, підлягає скасуванню і запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТзОВ «ФК «Амбрелла» права власності на згаданий об`єкт житлової нерухомості, оскільки він є похідним від згаданого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому суд враховує, що розпорядження своїм правом на захист є засадничим принципом цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосовувати способи захисту, визначені законом та договором. Суд визнає, що саме у спосіб, визначений позивачами, відбудеться найбільш ефективний захист їх прав, що відповідає приписам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не заборонено цим Законом та іпотечним договором. Крім того, судом встановлено, що при відчуженні належної позивачам на праві власності квартири за адресою [ADDRESS] та прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на цю квартиру за ТзОВ «ФК «Амбрелла» відповідачами було порушено і ряд інших вимог чинного законодавства України. Відповідно до вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553) встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Однак, як слідує з матеріалів реєстраційної справи № 1880038456101 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , жодні письмові вимоги від ТзОВ «ФК «Амбрелла» на адресу позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не направлялися. Згідно адресної картки м. Рівне № [NUMBER] від 13 листопада 2019 року, а також акту обстеження умов проживання від 24 лютого 2020 року, проведеного начальником відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. на виконання ухвали суду від 14 лютого 2020 року, у квартирі за адресою [ADDRESS] постійно проживають та зареєстровані від народження малолітні [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідно до вимог частин першої - третьої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. За визначенням, наведеним у частині першій статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Оскільки дії відповідачів були спрямовані на набуття ТзОВ «ФК «Амбрелла» права власності на належну позивачам квартиру, суд визнає їх аналогічними правочину щодо відчуження нерухомого майна, а тому вважає, що до таких дій мають бути застосовані правила, встановлені, зокрема, частиною четвертою статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», яка вимагає необхідності попереднього дозволу органів опіки та піклування для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Разом з тим, як слідує з інформації служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 лютого 2020 року, органом опіки та піклування Рівненського міськвиконкому дозволи на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не надавалися. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно пункту 1 іпотечного договору № 37997-188 від 10 лютого 2006 року загальна площа предмета іпотеки (квартири) становить 55,6 кв.м. Як слідує з інформаційних довідок № 189972653, № 189973395, № 189973655, № 189973077 від 23 листопада 2019 року, позивачам на праві власності належить лише єдине нерухоме майно, а саме, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та є предметом іпотеки. Згідно адресної картки м. Рівне № 72708 від 13 листопада 2019 року та акту обстеження умов проживання від 24 лютого 2020 року вказана квартира використовується позивачами як місце постійного проживання. Оскільки, як встановлено судом, позивачі, як власники квартири, згоди на її відчуження не давали, дії відповідачів порушили вимоги підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до вимог підпункту 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. В той же час, пунктом 7 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи. Враховуючи зазначені вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд визнає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», правомірно отримавши згідно із протоколом електронних торгів № UA-EA-2019-01-28-000112-b від 21 лютого 2019 року та договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22 березня 2019 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів, у тому числі і права вимоги за кредитним договором № Ф1-06/37997-188 від 10 лютого 2006 року та іпотечним договором № 37997-188 від 10 лютого 2006 року, за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22 березня 2019 року відступила ТзОВ «ФК «Амбрелла» права вимоги за кредитним договором № Ф1-06/37997-188 від 10 лютого 2006 року та іпотечним договором № 37997-188 від 10 лютого 2006 року неправомірно, оскільки це прямо заборонено підпунктом 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом з тим, оскільки позивачами не заявлялися вимоги про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22 березня 2019 року в частині передачі ТзОВ «ФК «Амбрелла» права вимоги за кредитним договором № Ф1-06/37997-188 від 10 лютого 2006 року та іпотечним договором № 37997-188 від 10 лютого 2006 року, зазначену обставину при вирішенні спору суд не враховує. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати, що складаються із судового збору, покладаються на відповідачів на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved