Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1320/09/08-К, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 15867,38 доларів США, строком до 10 травня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 14,49 % на рік. 14 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №1320/09/08, згідно якого [PERSON] зобов'язувався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних секцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та у порядку передбаченому договором. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] належним чином не виконувала. Станом на 12.05.2016 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 13474 доларів США 17 центів, що у гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку складає 341256,17грн, з них: основний борг (тіло кредиту) - 10406,01 доларів США, по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 1111,81 доларів США, пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту - 370,16 доларів США, штраф за порушення умов кредитного договору - 1586,74 доларів США, які позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, а також судовий збір в сумі 5118,84 грн. Представник позивача підтримав вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, в яких вказала, що позивач не довів, що кредитний договір та договір поруки укладено, а також те, що кредитні кошти були їй видані. Також відповідач не погодилася з наданим розрахунком позивача. Окрім цього, відповідач вказала на застосування строків позовної давності стосовно стягнення суми боргу за пенею. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та надав письмові заперечення проти позову. Пояснив, що позивачем не було надано підтверджуючого документу про видачу кредитних коштів позичальнику, а також вказав на невідповідність розрахунку заборгованості. Також представник відповідача звернув увагу на пропуск позовної давності на звернення до поручителя з даним позовом та порушення позивачем процедури повідомлення поручителя про виникнення заборгованості у позичальника, а саме щодо направлення письмових вимог про дострокове погашення кредиту. Окрім цього, представник відповідача вказав у своїх запереченнях на незаконне нарахування пені в доларах США та на безпідставність вимог щодо стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 14 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якої є Пат КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №1320/09/08-К, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 15867,38 доларів США строком до 10 травня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 14,49 % на рік ( а.с.13-14). Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту у сумах та строки, що визначені в графіку платежів за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення» (а.с.15). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", і [PERSON] 14 травня 2008 року було укладено договір поруки №1320/09/08, згідно якого [PERSON] зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, інших платежів, передбачених кредитним договором, а також можливих штрафних секцій (пені, штрафу) (а.с.18). Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (п.1.2 договору поруки). Свої зобов'язання перед відповідачем банк виконав у повному обсязі шляхом видачі зазначеної суми готівкою, що підтверджується заявою на видачу готівки від 14.05.2008 року, згідно якої відповідач своїм підписом підтвердила факт отримання грошових коштів (а.с.19). Згідно п.3.3.1 Кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати повернення кредиту щомісячно, починаючи з 12.06.2008 року. Відповідно до п.3.3.4 кінцевий термін повернення кредиту - 10.05.2028 року. Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному договорі визначені конкретні та чіткі щомісячні умови виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту, яку позивальник повинен сплатити (повернути) банку у валюті кредиту до 10 числа кожного місяця. Взяті на себе зобов'язання позичальник [PERSON] належним чином не виконувала. У зв'язку з порушенням кредитного договору станом на 12.05.2016 її заборгованість за кредитним договором складає 13474 доларів США 17 центів, що у гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку складає 341256,17грн, з них: основний борг (тіло кредиту) - 10406,01 доларів США, по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 1111,81 доларів США, пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту - 370,16 доларів США, штраф за порушення умов кредитного договору - 1586,74 доларів США (а.с.104-109). На підставі постанови правління Національного банку України № 356 від 04.06.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» та 3616 від 28.04.2016, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкову І.О. (а.с.8-10). Пунктом 1 ч.3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п.9 ч.1 ст.48 та п.5 ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема - договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. До того ж, ст. 543 цього ж Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Взяті на себе зобов'язання позичальник [PERSON] належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1320/09/08-К від 14.05.2008 року з лютого 2015 року відповідачка не здійснює оплату тіла кредиту.У зв'язку з порушенням кредитного договору станом на 12.05.2016 її заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) становить 10406,01 доларів США, по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 1111,81 доларів США, а всього 11517,82 доларів США. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана сума є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача, оскільки позичальник не виконав свій зобов'язання за кредитним договором. Що стосується позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені в сумі 370,16 доларів США, то суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня. Згідно із ч.1, 3 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Ці нормативно-правові акти можуть бути застосовані при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом і не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. Зважаючи на викладене позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 370,16 доларів США є безпідставними, тому в їх задоволенні слід відмовити. Щодо вимог позивача в частині стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору в сумі 1586,74 доларів США, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що в позовній заяві та розрахунку не зазначено, за які конкретно порушення умов договору нарахований штраф. Так, в позові зазначено, що штраф нараховано згідно пункту 5.3. Договору, проте п.5.3. є відсилочним до п.4.3. Договору, який складається з 12 підпунктів, які покладають на позичальника 12 різних обов'язків. Судом надано позивачу усі можливості довести обґрунтованість стягнення заявлених сум штрафу, проте позивач не скористався такою можливістю та просив справу розглядати в його відсутність на підставі доказів, що в ній маються. Що стосується наданих заперечень відповідачами, суд зазначає наступне. Позивачем було надано достатньо доказів щодо укладення з відповідачами кредитного договору № 1320/09/08-К від 14 травня 2008 року та договору поруки № 1320/09/08-К від 14 травня 2008 року. Сумніви відповідачів стосовно справжності підписів у наданих копіях документів суд розцінює як припущення, оскільки належних та допустимих доказів несправжності підписів надано не було. Клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи також не надходило. При цьомучасткове виконання відповідачем умов кредитного договору станом на час розгляду справи (а.с.75-88) свідчить про укладення нею вищезазначеного кредитного договору. Також суд не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що вона не отримувала кредитних коштів в розмірі 15867,38 доларів США, оскільки з копії заяви на видачу готівки №889 від 15.05.2008 року та меморіального ордеру №345 вбачається, що Позичальник отримала суму 15867,38 в доларах США. Відповідач не надала суду доказів на спростування встановленого. Крім того в запереченнях відповідачі вказують, що в них є сумніви стосовно правильності нарахування заборгованості, але жодного доказу про неправильність наданого розрахунку відповідачами не надано, як не було надано і власного розрахунку. Клопотань про проведення економічної експертизи з метою встановлення неправильного нарахування заборгованості не заявлено, отже розрахунок заборгованості сприймається судом як вірний. При цьому платежі, здійснені позичальником після 12.01.2015, відображені в розрахунку заборгованості, зробленому позивачем, та зараховані банком як погашення відсотків за користування кредитом (а.с.104-109) відповідно до п.3.4 кредитного договору. Доводи про пропущення строку на звернення до поручителя із заявленими позовними вимогами та порушення банком процедури повідомлення поручителя не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 17.09.2014 №6-125цс14, пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до [PERSON] як поручителя, про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 1320/09/08-К від 14 травня 2008 року. Підсумовуючи все вище викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) в сумі 10406,01 доларів США, та нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 1111,81 доларів США, а всього 11517,82 доларів США. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 4375,44грн. по 2187,72грн. з кожного з розрахунку: 291696,85грн. х 5118,84грн. / 341256,17грн. = 4375,44грн.

Outcome: partial