Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Кілківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Дубищенської сільської ради 15.01.2008 року, зареєстрованого у Бердичівському БТІ 15.01.2008 року ( запис № 2341 у книзі № 33), [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Вказаний правовстановлюючий документ ніким не оскаржувався у встановленому для цього порядку, а тому наразі є чинним. За період свого життя [PERSON] звернулася із заявою про видачу їй відповідного документу, але процедура розгляду її заяви та видачі свідоцтва є тривалою, що не залежить від громадянина, а тому видача за таких обставин Свідоцтва про право власності на нерухоме майно уже після настання смерті власниці, право власності якої на будинок виникло на законних підставах, не може бути підставою для втрати права на дане майно її спадкоємцем. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємцем щодо майна померлої згідно заповіту, посвідченого Дубищенською сільською радою 11.02.2000 року. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті своєї матері [PERSON] 27.04.2006 року позивачка прийняла спадщину згідно заповіту в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1234,1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши заяву в нотаріальну контору, але їй було відмовлено постановою державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 24.04.2015 року № 161/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з огляду на смерть спадкодавиці до видачі їй правовстановлюючого документа, а тому її право власності на нерухомість в порядку спадкування підлягає судовому розгляду та, враховуючи подані даною особою належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved