Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 23 вересня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №22.Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в позові зазначає , що одруження з відповідачем виявилось невдалим . Останніми роками між ними постійно виникають сварки, внаслідок чого вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язки з цим сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб . Вважає , що збереження шлюбу за даних обставин не можливе . Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 23 вересня 2008 року виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №22. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання на 25.06.2019 року . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до початку підготовчого судового засідання позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься від нього заява від 04.06.2019 року про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи за відсутності відповідача Вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд задовольнити позов, шлюб розірвати, ( а.с.-10) . Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 23.09.2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №22,(а.с.-7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.- 5-6). Між сторонами спільне життя склалось, вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У зв`язки з цим сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. На примирення не згодні. Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування . На теперішній час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про місце проживання дітей не мають. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує при розірвання шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище , тобто після розірвання шлюбу за позивачем залишається прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти розлучення не заперечив, про що свідчить його заява . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції від 04.06.2019 року, позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. з рахунку № 31218206011111 , код отримувача 37791599, банк отримувача 899998. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved