Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП у розмірі 17794,89 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16 липня 2013 року о 12 годині 15 хвилин водій транспортного засобу, [PERSON], керуючи автомобілем Хонда Джаз, державний номер [NUMBER], порушила Правила дорожнього руху України, внаслідок чого вчинила зіткнення з автомобілем Митсубісі, державний номер [NUMBER], під керуванням матері позивача, пошкодивши тим самим транспортний засіб останнього та завдавши матеріальних збитків. На місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за обоюдною згодою сторін, було укладено Європротокол, згідно якого [PERSON] визнала свою вину у вчиненні зіткнення. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Митсубісі, державний номер [NUMBER] належить на праві приватної власності позивачу, [PERSON], а цивільно-правова відповідальність, [PERSON], власника транспортного засобу Хонда Джаз, державний номер [NUMBER], забезпечена згідно полісу обов'язкового страхування наземних транспортних засобів у ВАТ «НАСК «Оранта». Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 1612/13/13 від 18 грудня 2013 року майнова шкода, завдана власнику автомобіля Митсубісі, державний номер [NUMBER], внаслідок ушкодження від ДТП, складає 16 994,89 грн. За наведених підстав, з урахуванням норм п. 3 ч. 2. ст. 11 ЦК України, у [PERSON], за наявності доведеної вини останньої, перед позивачем виник обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди, яка складається з: 16 994,89 грн. - вартість відновлення після пошкодження належного позивачу автомобілю (за висновком судового експерта); та 800 грн. - вартість експертного дослідження, 242,11 грн. - 3% річних за кожен день прострочки виплати та 55,87 грн. - пені за прострочку виплати за полісом обов'язкового страхування. У зв'язку з викладеним позивач і змушений був звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в обгрунтування надав письмові заперечення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю Митсубісі, державний номер [NUMBER], є [PERSON]. З Європротоколу від 16.07.2013 року, який згідно чинного законодавства був укладений за добровільною угодою сторонами на місці ДТП, зазначено, що 16.07.2013 року о 12.15 год., по вул. Миронова, біля перехрестя з Набережною Леніна, відбулася ДТП за участі автомобіля Хонда, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Митсубіши, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві підставі права власності [PERSON]. Під час керування своїм транспортним засобом [PERSON], в порушення Правил дорожнього руху України при виїзді з другорядної дороги на головну не врахувала безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїла зіткнення із Митсубісі, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], матері Позивача, яка запинилась на забороняючи сигнал світлофора, пошкодивши транспортний засіб і завдавши матеріальних збитків, тобто допустила правопорушення. Провина у вчиненні правопорушення була визнана самою [PERSON]. Отже, відповідно до даного Європротоколу, [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу АВ/2491414 від 03.06.2013р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик - ВАТ «НСК «Оранта » Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця № 1612/13/13 від 18 грудня 2013 року, щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власникові Митсубіси, державний номер [NUMBER], виконаного судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем (свідоцтво про державну реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів - № 931 від 11 травня 2002 року), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 16 994,89 грн. Також, Позивачем було подано до суду квитанцію про сплату наданих експертних послуг - згідно яких Позивачем було сплачено 800 грн., таблицю розрахунку пені, яка складає 241,11 грн. та розрахунок 3% річних за кожен день прострочки виплати. Представником Відповідача, у своїх поданих запереченнях на позовну заяву, позовні вимоги було визнано частково, а саме не відповідність суми відшкодування затребуваної Позивачем, адже при здійсненні розрахунку не було враховано суму коштів, сплачених у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої у результаті ДТП. Згідно копії наданого платіжного доручення на особистий рахунок Позивача, який знаходиться у ПАТ «Банк Кіпру», було перераховано 10 596,28 грн. за договором страхування № АВ/ 2491414 від 03.06.2013 року. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України "Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вказує ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу на день страхового випадку, розрахованим у порядку, встановленому законодавством. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про часткову доведеність позивачем своїх матеріальних вимог, а тому задовольняє частково позовні вимоги, а саме стягує з відповідача на користь позивача лише залишок вартості відновлювального ремонту - 6 398,61 грн., зважаючи на часткову сплату Позивачу вартості відновлювального ремонту. Також, Позивач просить суд стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» понесені ним витрати на проведення оцінки спричиненої йому матеріальної шкоди в результаті ДТП у розмірі 800,00 грн., які підтверджує квитанцією банку, а також суми пені та 3% річних за кожен день прострочки. Дані вимоги позивача також підлягають задоволенню як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial