Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

23 вересня 2020 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , 2016 року народження. Вимоги обгрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Болехівського міського суду від 11 жовтня 2017 року розірвано, оскільки подальше спільне проживання виявилося неможливим. Від спільного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , 2016 року народження. Відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, бив її в присутності дітей, а згодом залишив її з дітьми та пішов із сім`ї. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, вона забезпечує дітей всім необхідним для нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, покриває витрати на медичний догляд, оплачує витрати гуртків. Діти проживають у будинку з усіма зручностями, мають свою кімнату з усіма необхідними умовами для проживання, виховання та розвитку. Також, у вихованні та утриманні дітей позивачу допомагає її мама. Відповідач не проживає з сім"єю з 2017року, не цікавиться життям своїх дітей, їх фізичним та духовним розвитком, матеріально дітей не забезпечує, не вітає з днем народження, не дарує подарунків, має заборгованість по аліментах. Вважає, що така поведінка свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. 24 вересня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 19 жовтня 2020 року зобов`язано Орган опіки і піклування виконкому Болехівської міської ради про позбавлення батьківських прав надати письмовий висновок щодо розв`язання спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей. 18 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому вказав, що заявлений позов визнає та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , 2016 року народження та просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.62). Такі дії відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Так, згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім того, у відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі. Суд, вислухавши вступне слово позивача, представника органу опіки та піклування, пояснення свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як було встановлено судом, що батьками [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. , які перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.8-9). Згідно рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2017 року шлюб між ними розірвано(а.с.14-15). Окрім того, свідоцтвом про зміну імені [PERSON]. підтверджено, що 07 червня 2018 року позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з частиною першою статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з обставин справи, звернувшись до суду, позивач стверджує про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, надавши наступні докази. Так, згідно актів обстеження від 28 грудня 2017року, 12 грудня 2018 року, 19 травня 2020 року, 10 серпня 2020 року, вбачається, що [PERSON] не бере участі у вихованні сина [PERSON] та дочки [PERSON] , не допомагає їм, не дарує подарунків, не вітає з Днем народження, не купляє одяг та продуктів харчування, сусіди не бачили батька дітей жодного разу (а.с.10-13). Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з матір`ю по [ADDRESS] (а.с.16). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , мати позивача пояснила, що відповідач взагалі усунувся від виховання дітей і на її запитання чому він так поступає, відповів, що діти- це його помилка у житті. Діти взагалі не знають хто в них батько, ніколи це слово не вживають, оскільки він, хоть і живе в одному місті з ними, але жодного разу не прийшов до них та не поцікався як і за що живуть діти. Крім того, свідок [PERSON] вказала, що вона є сусідкою та подругою позивача та їй відомо, що батько до дітей не приходить, діти про нього не знають, діти знають маму, яка сама дбає про них та їх розвиток. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням № 49 від 25 серпня 2020 року (а.с.48-50). Таким чином, аналіз вищевикладених обставин, наводить суд до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей: Сина [PERSON] та дочки [PERSON] , оскільки відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, він взагалі не спілкується з дітьми, не проявляє щонайменшої батьківської турботи без поважних причин, , При цьому, таке втручання у демократичному суспільстві у сімейне життя є виправданим і пропорційним з огляду на те, що цього нагально потребують інтереси дитини. Така поведінка відповідача відносно своєї дитини дає підстави вважати у його неспроможності виконувати свої природні батьківські обов`язки і свідчить про ризик неналежного виховання сина [PERSON] та дочки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітніх дітей, оскільки під час розгляду справи було встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Розподіл судових витрат за вимогу про позбавлення батьківських прав, суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову на відповідача покладаються витрати, пов"язані з розглядом справи, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 840.80 грн. На підставі викладеного, ст.150,164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved