Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

І . ПРОЦЕДУРА 02.09.2019 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі 27521,67 грн. та судові витрати. Ухвалою від 13.09.2019 року провадження у справі відкрито. До судового засідання представник позивача не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі також і не подав відзив на позов. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», правонаступником якого на даний час є позивач, та [PERSON] 17.02.2017 року було укладено кредитний договір, вимоги якого відповідачем не виконуються та станом на 30.07.2018 року наявна непогашена заборгованість в розмірі 27521,67 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Правом на подання відзиву на позов відповідач [PERSON] не скористався, інших заяв щодо розгляду даної справи від відповідача до суду також не надійшло. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 17.02.2017 року відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» з заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», а також з Заявою № 8861678543 від 17.02.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до якої відповідач 17.02.2017 року отримує кредит в розмірі 11492,40 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків, визначених в заяві. Розміри щомісячних платежів визначені також Графіком платежів /а.с.5-7/. Відповідно до платіжного доручення №І109084023 від 17.02.2017 року [PERSON] отримав за рахунок кредиту згідно КД 8861678543 від 17.02.2017 року в розмірі 9100,00 грн. /а.с.8/. Згідно з довідкою ТОВ «ФК «ЦФР», вих. №2696659-SG від 31.10.2018 року, заборгованість [PERSON] станом на 30.07.2018 року становить 27521,67 грн., з яких сума несплаченого боргу - 21775,47 грн., пеня та неустойка - 5746,20 грн. /а.с.14/. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20180730, за яким ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і по Кредитному договору №8861678543 від 17.02.2017 року /а.с.18-21/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що 17.02.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] був укладений кредитний договір, умови якого відповідачем не виконуються. 30.07.2019 року позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги за вказаним кредитним договором та оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved