Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

26 березня 2018 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 13431,39 гривень, із яких: 2185,66 грн. заборгованість за кредитом; 5374,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 4755,07 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 615,78 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання від позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині заборгованості по тілу кредиту визнає, в іншій частині позов визнала частково надавши відповідний розрахунок. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав позицію свого довірителя повністю. \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом, відповідно до кредитного договору б/н від 05.03.2016 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за пере виплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобовязання перед позичальником і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.03.2018 року складає 13431,39 гривень, із яких: 2185,66 грн. заборгованість за кредитом; 5374,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 4755,07 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 615,78 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. З даними розрахунком суд погодитись не може, оскільки відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] № б/н від 05.03.2016 року, кінцева сума заборгованості по тілу кредиту склала в сумі 2185,66 грн, яка виникла з 26.03.2017 року (дата останнього зняття готівки з карти). На протязі всього часу дії кредиту, застосовується відсоткова ставка по кредиту від 3,6% на місяць. Але у доданих до позову, як доказ, тарифах картка «Універсальна» п .2 вказана базова відсоткова ставка 3,0% на місяць, що складає (3,0% х 12 місяців) = 36 % річних. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Але банком були надані, як доказ, саме вищевказані тарифи, тому для застосування інших відсоткових ставок немає законних підстав, банк не надав докази на підтвердження збільшення відсоткової ставки по кредиту. Також у розрахунку банка застосована подвійна відсоткова ставка, яка нараховується на прострочену заборгованість, що передбачено п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, крім того у розрахунку банка дуже багато арифметичних помилок, всі з яких на користь банка з чого можна зробити висновок про навмисність таких дій та наперед впевненість у вирішенні питання на користь банка без перевірки розрахунків. Крім того, банком на запит суду, так і не було надано виписки по відповідним кредитному, відсотковому та іншим рахункам, а надана лише загальна виписка по картці, з якої неможливо встановити правильний залишок по тілу кредиту, не видно періоди нарахування відсотків, незрозуміло порядок нарахування пені та штрафів і незважаючи на збіг загальної суми з розрахунком заборгованості, нарахування та списання по одним і тим самим датам у цих документах відрізняються. А отже Розрахунок заборгованості та виписка по картці викликають сумнів у своїй достовірності. У розрахунку заборгованості наданому банком невірно нараховано штрафи. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг" та згідно п. 5 тарифів банку, банк має право застосувати штраф у розмірі: 500,00 грн. (фіксована частина), + 5% суми боргу (процентна складова), але у результаті незаконного та неправильного розрахунку банком відсотків, сума процентної складової штрафу розрахована невірно. Тарифами банку, наданими ним як доказ, у п. 4 вказана пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, а сааме пеня (1) + пеня (2): пеня (1) = 3,0% на місяці / на 30 днів = 0,1% від суми заборгованості на день але не менше 30 грн. на місяць; пеня (2) = 1,0% від заборгованості але не менше 30 грн. на місяць. Ніяких інших пеней та комісій щодо заборгованості по кредиту не передбачено ані тарифами банка ані Умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно з положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором із застосуванням підвищеної відсоткової ставки, неправильно розрахованої суми відсотків, неправильно розрахованої пені, неправильно розрахованих штрафів - є безпідставними саме у заявлених ним розмірах. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи слідує, що заборгованість за тілом кредиту станом на 26.03.2017 року становить 2185,66 грн. Період розрахунку заборгованості з 26.03.2017 року по 05.03.2018 року, що в свою чергу у днях складає 344 днів. Заборгованість по відсоткам за період з 26.03.2017 року по 05.03.2018 року із застосуванням подвійної відсоткової ставки за прострочену заборгованість (36,00% х2) = 2185,66 грн. х 72% річних : 365 днів у році х 344 дні прострочки = 1483,14 грн. Заборгованість за пенею: Пеня (1) - (0,1 відсоток у день від суми заборгованості за кредитом та відсотками) = 2185,66 грн. + 1483,14 грн. х0,1% х 344 днів = 1262,48 грн. Пеня (2) - (1,0% від заборгованості але не менше 30 грн. на місяць) = 2185,66 грн. + 1483,14 грн. х 1,0% =36,69 грн. х 12 місяців = 440,28 грн. Загальна сума пені = 1007,92 грн. + 360,00 грн. = 1702,76 грн. Заборгованість по штрафу: фіксована його частина складає = \~ \~ \~ \~500,00 \~ \~ \~ \~грн.; процентна складова складає (5% від усієї суми заборгованості) = (2185,66 грн. + 1483,14 грн. + 1702,76 грн.) х 5% = \~ \~ \~ \~268,58 \~ \~ \~ \~грн. Всього загальна сума заборгованості по кредитному договору [PERSON] № б/н від 05.03.2016 року - складає = 2185,66 грн. + 1483,14 грн. + 1702,76 грн. + 500,00 грн.+268,58 грн. = 6140.14 \~ \~ \~ \~грн. Без врахування пені = \~ \~ \~ \~4437,38 грн. Розрахунок судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам (6140,14 грн. - складає 45,72% від заборгованості яку просить стягнути банк) = 1762,00 грн. х 45,72% від заборгованості = 805,59 грн. Відповідно до ч.6 ст. 232 ЦК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане. Штрафні санкції з 27.09.2017 року - нараховані з пропуском шестимісячного строку позовної давності - неправомірно. Така ж позиція щодо обовязковості письмової форми для збільшення строку позовної давності викладена Верховним Судом України у справі за № 6-1926цс15 від 04.11.2015 року. Крім того Позивачем безпідставно включені у заборгованість по кредиту, яка використовується для подальшого нарахування відсотків - раніше нараховані відсотки, штрафи та пені, що не передбачено договором та законодавством. Разом із тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов'язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові ВП Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18). Згідно з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України та викладена у постанові у справ № 6- 1374 цс від 11 жовтня 2017 року. Разом із тим, зміна умов договору за змістом ст. 654 ЦК України має вчинятись у такій самій формі, що і договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Нормами ст. 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч, 2 ст. 638 цього кодексу договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України4). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Таким чином, із змісту наведених норм випливає, що зміна кредитного договору щодо зміни процентної ставки має здійснюватися у письмовій формі шляхом надіслання зацікавленою особою відповідної пропозиції (оферти) у письмовій формі, а зміни набирають чинності з моменту акцепту пропозиції позичальником, що також має бути здійснена у письмовій формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається і він не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Вимоги про стягнення на користь позивача заборгованості за пенею - не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та відповідно до приписів ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, отже, заявлені банком в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Вказане відповідає правовій позиції, що висловлена ВСУ 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003 цс 5. Частиною другою статті 549 ЦК України, визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або не належно виконаного зобовязання. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм, з позичальника слід стягнути штраф у розмірі 768,58 грн. (фіксована 500,00 гри., - процентна складова 268,58 грн.). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищенаведеного, Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4437.38 грн. в тому числі - заборгованість за тілом кредиту 2185,66 грн.; заборгованість по відсоткам 1483,14 грн.; заборгованість по штрафу: - фіксована 500,00 грн., - процентна складова 268,58 грн. Оскільки позов задовольняється частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 805,59 грн.

Outcome: partial