Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 32. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, з 2014 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Строк на примирення не потрібен. Майнового спору немає. Дитина надалі проживатиме з матір`ю. Судові витрати залишити по фактично понесеним. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає , згодна на розірвання шлюбу. Строк на примирення не потрібен, проживають з чоловіком окремо, майнового спору немає. Дитина надалі проживатиме з нею, відповідачкою. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За викладених обставин, дослідивши матеріали справи, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 25 листопада 2006 року. Відносини між подружжям не склалися, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивач та відповідачка наполягають на розірванні шлюбу. Примирення між ними не досягнуто. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати залишити по фактично понесеним, оскільки позивач не наполягає на їх стягненні.

Outcome: approved