Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

07.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,3898 га, розташована на території Кожанської селищної ради. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла позивачеві належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2021 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлені вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконкомом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,3898 га, розташована на території Кожанської селищної ради, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,1500 га та ведення особистого підсобного господарства 0,2398 га. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець залишила заповіт від 16.06.1988 року посвідчений Левченко Г.І. державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1351, яким заповідала належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Реалізовуючи своє право позивач звернувся до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3898 га, розташовану на території Кожанської селищної ради, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.04.2021 року, у зв`язку з тим, що ним не доведено факт того, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та не надано нотаріусу правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім`я спадкодавця і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-КВ № 015597, [PERSON] на підставі рішення виконкому Кожанської селищної ради народних депутатів № 27-3 від 29.12.1999 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3898 га, розташовану на території смт. Кожанка. Землю передано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0.1500 га та ведення особистого підсобного господарства 0.2398 га. Як вбачається з договору дарування посвідченого Новохатньою Т.П. державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори від 30.08.1995 року, [PERSON] подарувала [PERSON] незакінчений будівництвом жилий будинок готовністю 59 %, що знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач виготовив технічну документацію із землеустрою та отримав на ім`я спадкодавця витяги з державного земельного кадастру про земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2398 га, кадастровий номер 3224955600:01:002:0964 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га, кадастровий номер 3224955600:01:002:0963. Разом з тим, як зазначає представник позивача, здійснити державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки за спадкодавцем позивач не має можливості, оскільки будинок за вказаною вище адресою належить на праві власності позивачеві, а не спадкодавцю. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Відповідно до ч. 4 ст.\~41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved