Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 24 січня 2010 року у виконкомі Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом № 3. Рішенням Рахівського районного суду від 25 червня 2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального її утримання, коштів на забезпечення дитини не надає. Можливості самостійно належним чином утримувати дитину позивачка не має. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дочки подружжям не досягнуто. В зв'язку з чим просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1500 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові, при цьому змінила розмір аліментів, таким чином просить винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з"явився. Згідно поданого заперечення позовні вимоги не визнав. Пояснив, що добровільно надає синові грошові кошти та інші речі в присутності позивачки. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак не в заявленій сумі. Оскільки на даний час він офіційно ніде не працює, а підробіток не завжди буває, таким чином стабільного доходу немає. У зв"язку з чим просить позовні вимоги задовольнити частково, зменшити суму аліментів з врахуванням розміру прожиткового мінімуму і його мінливого доходу. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заперечення відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, укладеному 24 січня 2010 року у виконкомі Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за № 3. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу в них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], і відповідно до його свідоцтва про народження відповідач являється його батьком. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка з дитиною проживає в будинку батьків. Сама виховує та утримує сина. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Діловецької сільської ради № 3255 від 16 листопада 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. Разом з цим, посилання відповідача про добровільне виконання батьківського обов"язку щодо утримання дитини ніякими документальними доказами не підтверджені, договір про сплату аліментів із визначенням строків та розміру в силу ст. 189 СК України між сторонами не укладений. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також, що за твердженням позивачки відповідач не має постійного доходу, що і ним самим не заперечено, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 7 грудня 2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved