Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», в якому просить стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року в сумі 2046,57 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 01 жовтня 2016 року вона працює контролером у виробництві чорних металів, зайнятих на гарячих ділянках робіт з контролю якості залізорудної сировини, коксу і агломерату доменної дільниці відділення технічного контролю ТОВ ТОВ «Голметресурс» на виробничій площі ПрАТ «МК «Азовсталь». З 07 вересня 2017 року ТОВ «Голметресурс» перейменоване у ТОВ «АСКОМ СЕРВІС». За вказаний період роботи роботодавцем було проведено одноразові виплати індексації заробітної плати у серпні 2017 року у розмірі 127,98 гривень та у вересні 2017 рок 127,98 гривень, що є невідповідною сумою до вимог законодавства. З 01 жовтня 2017 року адміністрацією підприємства їй було підвищено посадовий оклад на 118,00 гривень. Таким чином, сума підвищеної заробітної плати у грудні не перевищує суми індексації, яка склалась у зазначеному місці (242,50 гривень). Інших підвищень заробітної плати за вказаний період не відбувалось, що підтверджується копіями розрахункових листків. Посилаючись на вимоги діючого законодавства, просить стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати в сумі 1046,57 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», будучи неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток за юридичною адресою підприємства у судові засідання не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних письмових матеріалів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з трудової книжки позивача, 01 жовтня 2016 року [PERSON] була прийнята за переводом з ТОВ «[PERSON] Гарант» до ТОВ «Голметресурс»\~ контролером у виробництві чорних металів 4р., зайнятих на гарячих ділянках робіт з контролю якості залізорудної сировини, коксу та агломерату у відділенні технічного контролю, доменна дільниця, одна спеціалізована бригада виїзного контролю, де продовжує працювати до цього часу. Згідно відмітки в трудовій книжці позивача [PERSON] з 07 вересня 2017 року ТОВ «Голметресурс» перейменоване в ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», протокол № 07/09 від 07.09.2017 року. Згідно доданих до позову розрахункових листів [PERSON] з січня 2017 року останній не нараховується індексація заробітної плати. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Тобто індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України. У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. У відповідності з положеннями ч. 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Отже, враховуючи положення вказаних вище вимог законів України, рішення Конституційного суду України, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію її заробітної плати та вважає що її невиплата є порушенням права позивача на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Як зазначено у ст.2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення). Аналогічне визначення містить Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.03.2003 р. №1078 (в редакції до 24.12.2015 року), відповідно до п.4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Згідно п.5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (в редакції до 24.12.2015 р.). Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року. Так, при виплаті заробітної плати індексується прибуток в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно Законів України «Про державний бюджет України» на відповідні роки. Згідно Закону України «Про державний бюджет України» на 2017 рік, прожитковий мінімум для працездатних осіб складав у 2017 році: з 01 січня 2017 року 1600 гривень, з 01 травня 2017 року 1684 гривень, з 01 грудня 2017 року 1762 гривні. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року складав - 1762 гривні. Як вже було зазначено, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, для визначення суми індексації прибуток, що підлягає індексації, слід помножити на величину приросту індексу споживчих цін та поділити на 100 відсотків. З урахуванням наведених показників позивачем [PERSON] було надано суду розрахунок індексації заробітної плати, відповідно до якого їй належить до виплати за січень 2017 року 60,80 гривень, за лютий 2017 року 47,77 гривень, за березень 2017 року 49,40 гривень, за квітень 2017 року 121,60 гривень, за травень 2017 року 127,98 гривень, за червень 2017 року 85,32 гривень, за липень 2017 року 185,24 гривень, за серпень 2017 року 57,26 гривень, за вересень 2017 року 57,26 гривень, за жовтень 2017 року 0 гривень, за листопада 2017 року 226,33 гривень, за грудень 2017 року 253,73 гривень, за січень 2018 року 322,45 гривень, за лютий 2018 року 322,45 гривень, за березень 2018 року 128,98 гривень, а всього 2046,57 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Рішення Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Як вбачається з розрахунку позивача [PERSON] за період з січня 2017 року по березень 2018 року включно, їй не нараховувалася та не сплачувалася така індексація в загальній сумі 2046,57 гривень. Розглядаючи наданий позивачем розрахунок індексації заробітної плати, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд приймає його до уваги, зважаючи при цьому на його відповідність вимогам чинного законодавства. Представник відповідача до суду не прибув, будь-яких заяв не надав, не побажавши таким чином реалізувати своє процесуальне справо на спростування доводів позову. Таким чином,

Outcome: approved