Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

06.01.2015 року позивач подала до суду позов до відповідача про розірвання договору довічного утримання, укладеного 15.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON], внаслідок невиконання набувачем своїх обов'язків та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що договір довічного утримання існує лише формально та відповідач зі своєю сім'єю не надають їй жодної допомоги. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні Після оголошеної в судовому засіданні перерви просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач не заперечував проти задоволення позову та після оголошеної в судовому засіданні перерви в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є онуком позивача. Третя особа - [PERSON] є дружиною відповідача, вони зареєстрували шлюб 16.08.2008 року. 15.05.2008 року державним нотаріусом Першої Чернігівської Державної нотаріальної контори було посвідчено договір довічного утримання, номер у реєстрі нотаріальних дій 2-2849, згідно якого позивачем, була передана у власність квартира [ADDRESS] відповідачу [PERSON] Відповідач зобов'язався забезпечити утримання позивача та догляд довічно, як це передбачено ст.744 ЦК України. В договорі довічного утримання були визначені матеріальне забезпечення та види догляду, що передбачено ст.749 ЦК України. Квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 52,4 кв.м., загальною площею 77 кв.м. належала мені, відчужувачу, на праві приватної власності. Позивач людина похилого віку, страждає віковими хворобами, потребує як фізичної допомоги у виконанні звичайних побутових потреб, так і матеріальної допомоги. Позивачем були виконані умови договору в повному обсязі, передбачені ст.744 ЦК України. Цей договір укладався позивачем за доброю волею, без будь-якого насильства чи погроз. Після поселення у вказану квартиру дружини відповідача [PERSON] позивач стала користуватись найменшою кімнатою в квартирі - 9,5 кв.м., іншими двома кімнатами загальною площею 42,9 кв.м. користувалась сім'я відповідача, в якій крім його дружини, проживали двоє їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач разом з дружиною погодились з усіма перерахованими в договорі довічного утримання зобов'язаннями, але одразу після свого вселення в квартиру зобов'язання по договору стали виконувати частково, а потім взагалі припинили їх виконання, чим порушили ст.749 ЦК України. Поважних причин для невиконання умов договору у відповідача не було. З довідки КП "Деснянське" Чернігівської міської ради вбачається, що сім'я відповідача знялась з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Договір довічного утримання існує формально. Враховуючи вище викладене, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved