Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

27 лютого 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником квартири [ADDRESS]. Крім того за вищезазначеною адресою зареєстровані також син позивачки [PERSON] та невістка [PERSON]. Однак відповідачі за вищезазначеною адресою не проживали та не проживають з моменту реєстрації з 17.12.2013 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, жодних зобов"язань по утриманню квартири не виконують, особисте майно відповідачів у вищезазначеній квартирі відсутнє. Оскільки відповідачі не проживають за зареєстрованою адресою понад встановленні строки позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбасс», про причини неявки суд не повідомили з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, та підтверджено належними доказами, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 3) Крім того за вищезазначеною адресою зареєстровані також син позивачки [PERSON] та невістка [PERSON]. Однак відповідачі за вищезазначеною адресою не проживали та не проживають з моменту реєстрації з 17.12.2013 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, жодних зобов"язань по утриманню квартири не виконують, особисте майно відповідачів у вищезазначеній квартирі відсутнє, що підтверджується актом Миколаївської міської ради від 24.02.2015 року (а.с. 5) Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідачів обмежує позивачку у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном у повній мірі. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не мешкають за адресою: [ADDRESS] понад рік, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, жодних зобов"язань по утриманню квартири не виконують, їх особисті речі відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved