Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

24.07.2020 року позивач звернулася у суд до відповідача із вказаним позовом, та свої доводи мотивує тим, що 130.11.2019 року позивач домовилася з [PERSON] про ціну та всі інші істотні умови договору кіпівлі-продажу будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 54,90 кв.м., житловою площею 37,20 кв.м., та сплатила їй повністю вартість будинку. На підтвердження правочину [PERSON] видала розписку, у якій підтвердила отримання нею грошей. В день підписання та видачі розписки [PERSON] передала їй домовладіння та з цього часу вона безперешкодно користується будинком . Коли позивач запропонувала відповідачу оформити договір купівлі-продажу будинку нотаріально, то кожного разу вона посилається на зайнятість у роботі. Оскільки сторони за договором домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, нотаріально не оформили договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, вважає можливим в судовому порядку визнати договір купівлі-продажу будинку, дійсним та визнати за ним право власності на будинок з господарськими спорудами. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 30.11.2019 року [PERSON] отримала від позивача 45 000 00 грн. за продаж будинку. Будинком фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] . Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 54,90 кв.м., житловою площею 37,20 кв.м. На підставі ст.ст. 220, 334, 392, 638 ЦК України,

Outcome: approved