Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 02.11.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, з 2013 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач не займається вихованням сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 02 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом №1792, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №094814 від 02.11.2012 р. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], 28.08. [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №202476 від 17.09.2013 р. (а.с.5). Відповідно до довідки ОСББ «Надія-102» №209 від 29.07.2015 року, [PERSON]Д, [INFO] проживає з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим позивач відмовляється від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, діти проживають разом з матір"ю. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в Житомирській об»єднаній державній податковій інспекції на посаді старшого державного інспектора та його заробіток за період з лютого 2015 року по липень 2015 року становить 21518,98 грн.(а.с.13). Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов повністю стягнувши з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved