Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

28.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/917/06-Пі, згідно якого відповідачу у тимчасове користування позивач надає грошові кошти у сумі 60 000 доларів США 00 центів, з початковою відсотковою ставкою 12,5 % річних, а також з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06.07.2013 року. 20.11.2007 року між сторонами укладено договір про внесення змін до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №380/917/06-ПІ від 07.07.2006 року у відповідності до якої сторони домовилися до збільшення траншів кредитування до 99560 доларів США 00 центів, з відсотковою ставкою 13,0 % річних, а також з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06.07.2021 року. Крім цього 19.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №18/064-КФ, згідно якого відповідачу надання кредиту здійснювалось окремими частинами зі сплатою 13% річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості до 380 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.07.2021 року. 21.05.2007 року між сторонами укладено додаткову угоду №18/064-КФ-1 про внесення змін та доповнень до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №18/064-КФ від 19.07.2006 року у відповідності до якої сторони дійшли згоди змінити положення Договору, а саме надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами зі сплатою 12,7 % річних та комісій в розмірі та порядку визначеному Договором кредиту 2, в межах максимального ліміту заборгованості до 1 197 000, 00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 18.07.2026 року. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 20.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 380/917/06-ПІ від 07.07.2006 року в сумі 188 570,09 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 4 161 020,28 грн. та за договором №18/064-КФ від 19.07.2006 року в сумі 2 789 805,03 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 61 560 320,37 грн. Таким чином загальна заборгованість [PERSON] становить 65 721 340,65 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 07.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/917/06-Пі, згідно якого відповідачу у тимчасове користування позивач надає грошові кошти у сумі 60 000 доларів США 00 центів, з початковою відсотковою ставкою 12,5 % річних, а також з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06.07.2013 року. 20.11.2007 року між сторонами укладено договір про внесення змін до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №380/917/06-ПІ від 07.07.2006 року у відповідності до якої сторони домовилися до збільшення траншів кредитування до 99560 доларів США 00 центів, з відсотковою ставкою 13,0 % річних, а також з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06.07.2021 року. Крім цього 19.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №18/064-КФ, згідно якого відповідачу надання кредиту здійснювалось окремими частинами зі сплатою 13% річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості до 380 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.07.2021 року. 21.05.2007 року між сторонами укладено додаткову угоду №18/064-КФ-1 про внесення змін та доповнень до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №18/064-КФ від 19.07.2006 року у відповідності до якої сторони дійшли згоди змінити положення Договору, а саме надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами зі сплатою 12,7 % річних та комісій в розмірі та порядку визначеному Договором кредиту 2, в межах максимального ліміту заборгованості до 1 197 000, 00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 18.07.2026 року. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 20.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 380/917/06-ПІ від 07.07.2006 року в сумі 188 570,09 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 4 161 020,28 грн., яка складається з -Сума заборгованості за кредитом 1 712 469,85 грн. -Сума заборгованості за відсотками 1 622 939,10 грн. -Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 302 974,81 грн. -Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 522 636,53 грн. За договором №18/064-КФ від 19.07.2006 року в сумі 2 789 805,03 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 61 560 320,37 грн. яка складається з -Сума заборгованості за кредитом 24 214 583,71 грн. -Сума заборгованості за відсотками 25 342 199,26 грн. -Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3 741 981,65 грн. -Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 8 261 555,75 грн. Таким чином загальна заборгованість [PERSON] за договорами кредиту у національній валюті станом на 20.08.2015 року (за курсом НБУ за 1 долар США - 22,066173 ГРН.) становить 65 721 340,65 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Оскільки, відповідач [PERSON], яка отримала кредит не виконала належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитних договорів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованість в сумі 65 721 340,65 грн. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитних договорів, у позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн. /а.с.62/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved