Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідач є її сином, який протягом часу більше року не проживає в спірному житловому приміщенні, не сплачує комунальні послуги, його речей в цьому приміщенні не має. Житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору довічного утримання від 16.12.1999р. Посилаючись на те, що відповідач порушує права позивача, оскільки залишається зареєстрованим у житловому приміщенні, яким не користується протягом часу - більше одного року, чим перешкоджає власнику по користуванню своїм майном, а тому, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно ст..74 ЦПК України - через оголошення у пресі. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачці [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 16.12.1999р., засвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори в реєстрі № 6-2213, а також згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON], померлого [INFO] Відповідно до довідки форма -3 від 26.11.2013р., № 806 виданої КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-6 в житловому будинку по [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON], зареєстровані син позивача [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] Як пояснила позивачка в судовому засіданні фактично відповідач в житловому приміщенні не проживає більше року, добровільно залишив житлове приміщення, його ніхто не виганяв з будинку. Дані обставини повністю підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON], яка показала, що тимчасово проживала у спірному житловому приміщенні з дозволу власника, здійснювала догляд за будинком і їй відомо, що півтора року тому відповідач залишив це приміщення. Аналогічні покази надані свідком [PERSON], який показав, що він є другом сім»ї, бував у житловому будинку по [ADDRESS] і особисто знає відповідача, який брав кредити в банках та гроші не повертав, а зараз втік з дому, бо його розшуковують банки. Також свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, протягом півтора року в спірному житловому приміщенні не проживав, хоч його ніхто не виганяв з нього. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України , член сім"ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що в судовому засіданні надані докази порушення прав власника житла тим, що відповідач, хоч і не проживає в спірному будинку, але залишається зареєстрованим в ньому, не сплачує житлово-комунальних послуг, а тому підлягає, на думку суду, визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням в цьому будинку

Outcome: approved