Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

10.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтуванні позову зазначила, що з 07.03.2002 року по 21.12.2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017471846 від 22.12.2016 року та рішенням Марківського районного суду Луганської області від 08.12.2016 року у справі №417/3294/16-ц, яке набрало законної сили 21.12.2016 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття [INFO] . Діти після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею. До повноліття старшого сина [PERSON] з відповідача в примусовому порядку стягувалися аліменти на його утримання, а після досягнення сином повноліття стягнення аліментів припинене. На даний час син навчається на 3 курсі за денною формою навчання в Марківському професійному аграрному ліцеї (ІІ рівень акредитації) за професією «Тракторист, слюсар, водій», що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання від 30.08.2021 року №60, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Витрати пов`язані з навчанням сина в ліцеї (купівля підручників, посилене харчування, придбання одягу, необхідних побутових речей та інше) для неї доволі суттєві, а тому без підтримки відповідача вона не в змозі самостійно утримувати сина та на належну рівні забезпечити йому необхідні матеріальні умови для навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 10.09.2021 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність (а.с.1 зворотна сторона). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався, хоча був належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Повідомлення про судове засідання або про виклик до суду осіб, яким неможливо здійснити надіслати кореспонденції» (а.с.35). Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі письмовими доказами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, з 07.03.2002 року по 21.12.2016 року позивач на перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017471846 від 22.12.2016 року(а.с.10) та рішенням Марківського районного суду Луганської області від 08.12.2016 року у справі №417/3294/16-ц, яке набрало законної сили 21.12.2016 року(а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] від 05.09.2003 року(а.с.8), який досяг повноліття [INFO] . До повноліття старшого сина [PERSON] з відповідача в примусовому порядку стягувалися аліменти на його утримання, а після досягнення сином повноліття стягнення аліментів припинене. На даний час повнолітній син навчається на 3 курсі за денною формою навчання в Марківському професійному аграрному ліцеї (ІІ рівень акредитації) за професією «Тракторист, слюсар, водій», строк закінчення навчання - 30.06.2022 року, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання від 30.08.2021 року №60(а.с.11). Витрати пов`язані з навчанням сина в ліцеї (купівля підручників, посилене харчування, придбання одягу, необхідних побутових речей та інше) для позивача доволі суттєві, а тому без підтримки відповідача позивач не в змозі самостійно утримувати сина та на належну рівні забезпечити йому необхідні матеріальні умови для навчання. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України, передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначені розміру аліментів суд враховує той факт, що в матеріалах справи відсутні докази про неможливість сплати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності, положення ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальну спроможність відповідача та наявність у нього можливості надавати сину допомогу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягнення судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved