Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат", але заробітну плату за лютий-липень та листопад-грудень 2013 року відповідач не виплатив. Просить стягнути з відповідача на його користь борг із заробітної плати в сумі 16136,83грн., зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації та індексацію заробітної плати, стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивач подав письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги повністю, просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 28 лютого 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат". Заробітну плату за період з лютого по липень 2013 року та за листопад-грудень 2013 року в сумі 16136,83 грн. відповідач йому не виплатив. Індексація на заробітну плату не нарахована, тому що за час невиплати заробітної плати позивачу індекс інфляції не перевищував встановленого законом рівня. Компенсація становить 60 грн. 41 коп. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданими суду довідками відповідача про працю позивача, про суму боргу та суму компенсації. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачену йому у встановлені строки заробітну плату та компенсацію. Позовні вимоги про стягнення індексації не підлягають до задоволення. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 2000 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги [PERSON] . . Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial