Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовно ю заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № 3163.09.01.2107 від 17 березня 2014 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 75 680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та на термін до 16 березня 2021 року. Дані кредитні ресурси використовувались відповідачем [PERSON] для придбання автомобіля марки «ЗАЗ», 2013 року випуску. 17 березня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3163.09.01.2107/S-1, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 29 грудня 2015 року становить - 78 761,69 грн., що складає із заборгованості за кредитом у розмірі 69 368,59 грн., простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 6 861,21 грн., пені за період з 20 листопада 2014 року по 19 листопада 2015 року у розмірі 2 531,89 грн. Просить суд стягнути заборгованість станом на 29 грудня 2015 року становить - 78 761,69 грн. та судовий збір. Під час розгляду справи представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 02 вересня 2016 року у розмірі 71 862,91 грн., що складає заборгованість по кредиту у розмірі 64 706,06, пені у розмірі 7 156,85 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 17 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3163.09.01.2107, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі у розмірі 75 680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та на термін до 16 березня 2021 року (а.с. 8-11, 12-13, 14-15, 16). 17 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір застави, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав під заставу автомобіль марки «ЗАЗ», модель «Lanos» 2013 року випуску, д/н [NUMBER] (а.с.18-19). Згідно акту оцінки майна, що передається в заставу від 17 березня 2014 року вартість заставленого майна, а саме автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Lanos» 2013 року випуску, д/н [NUMBER] становить у розмірі 62 426,00 грн. (а.с. 20). 13 березня 2014 року між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» загальна сума заборгованості станом на 29 грудня 2015 року становить - 78 761,69 грн., що складає із заборгованості за кредитом у розмірі 69 368,59 грн., простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 6 861,21 грн., пені за період з 20 листопада 2014 року по 19 листопада 2015 року у розмірі 2 531,89 грн. (а.с.5-7). 11 червня 2015 року на адресу відповідачів направлено повідомлення - вимогу про повернення протягом семи календарних днів заборгованості за кредитним договором № 3163.09.01.2107 від 17 березня 2014 року (а.с. 25-27, 28-30). Згідно квитанції № ПН2590 від 10 червня 2016 року [PERSON] частково погашено заборгованість за кредитним договором № 3163.09.01.2107 від 17 березня 2014 року у розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 73). Згідно розрахунку заборгованості Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» загальна сума заборгованості станом на 02 вересня 2016 року становить - 71 862,91 грн., що складає заборгованість по кредиту у розмірі 64 706,06, пені у розмірі 7 156,85 грн. (а.с.86-88). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Тому підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 64 706,06 грн.. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 03 вересня 2015 року по 03 вересня 2016 року у розмірі 7 156,85 грн. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня за несвоєчасне повернення кредиту03 вересня 2015 року по 03 вересня 2016 року становить у розмірі 7 156,85 грн. Позивач просив про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст.541 ЦК України). 17 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 3163.09.01.2107/S-1, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с 17). Положеннями частин першої, другої статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини). Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя. Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Саме така правова позиція виловлена в постанові Верховного суду України у справі № 6-368цс16від 22 червня 2016 року. Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся 29 грудня 2015 року, а письмові вимоги про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором 11 червня 2015 року були направлені відповідачам (а.с. 25-27, 28-30), позивачем дотримано шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя. Відповідачем [PERSON] не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання ними умов кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (код ЄДРПОУ 09807862, МФО 325365, р/р 290969901053) заборгованість за кредитним договором № 3163.09.01.2107 від 17 березня 2014 року станом на 02 вересня 2016 року в сумі 71 862 (сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят два) грн. 91 коп., що складає: заборгованість за кредитом у розмірі 64 706,06 грн., пеня у розмірі 7 156,85 грн. солідарно. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп. (а.с.37), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі по 609 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved