Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по позову регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з частинами 8, 9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами\~України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За змістом даної норми права рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуто у судовому порядку у разі виникнення істотних юридичних обставин. Під юридичними обставинами у цій нормі мається на увазі: зміни матеріального стану; зміни сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Зміна юридичних обставин щодо стану, який існував на момент призначення аліментів, приводить до зменшення або збільшення їх розміру. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, враховуючи зміст статей\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я. \~ \~ \~ \~Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Отже, за наявності правових підстав, батько може звернутись до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 10-11) \~ \~ \~ \~Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02.02.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2008 року та до повноліття дітей. (а.с. 8) Рішення набрало законної сили 13 лютого 2009 року. \~ \~ \~ \~Позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилався на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] , його сімейний стан змінився, оскільки на його утримання знаходяться на теперішній час не двоє, а четверо дітей, а також змінився матеріальний стан, оскільки на теперішній час позивач втратив постійне місце роботи та перебуває на теперішній час на обліку в центрі зайнятості, у зв`язку з чим просив переглянути розмір стягнутих аліментів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12) \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 13-14) \~ \~ \~ \~Згідно довідки ТОВ «Альянс сучасних технологій» [PERSON] працює у ТОВ «Альянс сучасних технологій» на посаді юрисконсульта та з 26.11.2018 року їй надана відпустка по догляду за дитиною до трьох років. Дохід за період з 01.12.2018 року по 31.12.2019 рік склав 0,00 грн. (а.с. 58) \~ \~ \~ \~Згідно копії трудової книжки вбачається, що 17.04.2019 року позивач [PERSON] звільнений з ТОВ «УПЕК ТРЕЙДИНГ» за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 15-16) Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості Міщенко А.В. перебуває на обліку в Харківському МЦЗ з 18.04.2019 року (а.с. 17) Згідно розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] по виконавчому листу Краматорського міського суду від 02.02.2009 року станом на 18.04.2018 року мав заборгованість по аліментам у розмірі 26283,01 грн. (а.с. 19) Згідно розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] по виконавчому листу Краматорського міського суду від 02.02.2009 року станом на 06.10.2019 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 48) Згідно виписки по кредитній картки [PERSON] вбачається, що 02.10.2019 року позивачем було знято з кредитної карти кошти у розмірі 20689,80 грн. (а.с.60) У той же день позивачем було перераховано до Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління Донецької області грошові кошти у розмірі 20 484,90 грн. (а.с. 61) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0802 за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; та квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-50) Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Краматорського міського суду Донецької області від 02.02.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2008 року та до повноліття дітей, у позивача змінився сімейний стан, так як позивач зареєстрував у 2012 році шлюб з [PERSON] , у сім`ї платника аліментів народилося двоє дітей, якім він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично знаходяться на його утриманні, а також дружина, яка на теперішній час перебуває у відпустки по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим у позивача змінився не лише сімейний стан, а відповідно змінився і матеріальний стан [PERSON] , оскільки у позивача збільшилися витрати на утримання себе та членів його сім`ї. \~ \~ \~ \~ Суд враховує наявність у платника аліментів майна, яке перебуває у його власності. \~ \~ \~ \~Суд також враховує, що тимчасове безробіття позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Разом з цим, суд приймає до уваги, що позов [PERSON] було подано до суду \~31.10.2019 року, тобто через 6 місяців після взяття його на\~облік як безробітного у Харківському міському центрі зайнятості, що свідчить про те, що позивач тривалий час так і не зміг працевлаштовуватися. \~ \~ \~ \~Суд не бере до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що погашення позивачем заборгованості по аліментам у жовтні 2019 року достовірно свідчить про добре матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , оскільки в судовому засіданні підтверджено належними доказами, що позивач для погашення заборгованості по аліментам скористався кредитними коштами, які були зняти з кредитної карти та в той же день перераховані на погашення боргу по аліментам. \~ \~ \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані\~у справі\~докази у\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~межах даного\~спору позивачем\~доведено,\~що після\~ухвалення судового\~рішення про\~стягнення з\~нього аліментів\~на утримання\~дітей[PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ у позивача змінився сімейний стан [PERSON] та його матеріальний стан, що відповідно до ст. 192 Сімейного СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Краматорського міського суду від 02.02.2009 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» . \~ \~ \~ \~ Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". \~ \~ \~ \~Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину,\~суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме: зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2009 року та\~стягнення\~з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи\~з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення повноліття дітьми, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини буде порушувати права дітей, які не отримуватимуть кошти для належного розвитку, а також буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дітей за таких обставин буде покладено на їх матір. Запропонований позивачем розмір аліментів - 1/8 частки його доходу, призведе до погіршення матеріального становища дітей [PERSON] та [PERSON] , що як наслідок, позбавить дітей права на гідний рівень утримання, духовного та фізичного розвитку, чим грубо порушить вимоги, щодо захисту прав дитини як національного законодавства так і міжнародних договорів, що є недопустимим. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог,підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial