Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнефть-АЗС-Україна» про визнання протиправною бездіяльність ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» щодо не розгляду та ненадання відповіді на її звернення щодо її особистого працевлаштування, зобов`язання ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» повторно розглянути звернення про її працевлаштування та надати відповідь. Свій позов вона обґрунтувала тим, що 10.07. 2019 року вона з власної ініціативи звернулась до відповідача з письмовим зверненням в якому прохала надати інформацію щодо її працевлаштування та додала резюме, але відповіді не отримала. Відповідно до ухвали від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. 12.05.2020 ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до статті 12 ЗУ «Про звернення громадян» дія цього Закону не регулює відносини у сфері трудового законодавства, а тому не зобов`язує ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» надавати відповідь на звернення позивача щодо можливого її працевлаштування в ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» . Аналогічні письмові пояснення надані Секретаріатом уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Від позивач заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін не надходили., а із відповіді на відзив убачається, що вона наполягає на задоволенні її позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 12 цього закону передбачено , що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження". Оскільки [PERSON] з власної ініціативи зверталась до ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» з вимогою про її можливе працевлаштування у відповідача, це стосується трудових правовідносин. Враховуючи положення ст. 12 ЗУ « Про звернення громадян» , слід дійти до висновку, що відповідач не зобов`язаний надавати відповідь на звернення позивача, яке стосується її особистого працевлаштування та яке було направлено позивачем за її власною ініціативою. Підстави вважати, що права позивача порушені відповідачем та підлягають захисту відсутні, тому слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed