Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та визнання недійсним Державного акту та скасування державної реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням виконавчого комітету Жданівської міської ради народних депутатів від 22.03.1983 року №145 Жданівському будівельному управлінню №439 тресту «Кримгідробуд» було виділено земельну ділянку площею 5,5 га під колективний сад. З 02.01.1990 року він став членом садівничого товариства «Черемушки», створеного при будівельному управлінні № 439 тресту «Кримгідрострой», де він працював. Як члену товариства йому було виділено в постійне користування земельну ділянку № [ADDRESS], загальною площею 397 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.02.2012 року №51 садівниче товариство «Черемушки» будівельного управління №439 тресту «Кримгідрострой» було перереєстровано в громадську організацію «Садівниче товариство «Черемушки». Весь цей час він незмінно користуюся цією земельною ділянкою, виконував «Правила внутрішнього розпорядку членів садівничого товариства, їх права та обов'язки», не має заборгованості по членських внесках, з адміністрацією товариства не було ніколи будь-яких непорозумінь. На ділянці ним були висаджені фруктові дерева, розбиті огородні грядки. Разом з сусідом (ділянка [NUMBER]) [PERSON] був викопаний колодязь для питної води. В 2016 році він вирішив приватизувати належну йому ділянку та звернувся до Управління держгеокадастру у м.Маріуполі Донецької області, вважаючи, що тільки у нього є повне право користуватися цією ділянкою і тільки він може оформити документи на право власності цієї земельної ділянки. Однак, на його звернення до Управління держегокадастру у м.Маріуполі Донецької області йому була видана довідка, що ділянка вже приватизована іншою особою. Пунктом 1.7 рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 земельна ділянка [ADDRESS] у садовому товаристві «Черемушки» передана у власність [PERSON] та нею приватизована. Вважає, що приватизація здійснена в порушення Конституції України та є неправомірною, оскільки з товариства його ніхто і ніколи не виключав. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, видану 22.06.2016 [PERSON], який є власником земельної ділянки [NUMBER], ділянка [NUMBER] належить саме йому. [PERSON] не була та не є членом садового товариства «Черемушки», отже не мала права па здійснення приватизації земельної ділянки, яка у встановленому законом порядку знаходиться в його користуванні. Жодного разу на його ділянці не було інших осіб, які б заявляли право власності або право користування саме на цю ділянку. Вважає, що [PERSON] до Маріупольської міської ради надала довідку, видану колишнім головою правління «Садівниче товариство «Черемушки» Хрущовою, яка вироком Приморського райони суду М.Маріуполя по справі №1-11/11 від 07.06.2012 засуджена за ч.1 ст. 364, ч.2 ст.364, ст.366, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.70, ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі за незаконну передачу земельних ділянок у власність іншим особам. Позивач просить суд визнати дії Маріупольської міської ради протиправними, скасувати п.1.7 рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 р. щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] у садовому товаристві «Черемушки», скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, що виданий [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 р., зобов'язати Управління Держземагенства у м.Маріуполі Донецької області внести відомості до книги реєстрації Державних актів на право власності на земель ділянку та на права постійного користування землею, щодо скасування актів, які були видані [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 р. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради, Зіновєв І.Г., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, рішення залишив на розсуд суду. Третя особа представник Відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до відкритого судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі її представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 26.09.2016 року (головуючий суддя Курбанова Н.М.) підготовку справи до судового розгляду закінчено, призначено справу до судового розгляду, задовлено клопотання представника відповідача Маріупольської міської ради, Зіновєва І.Г., залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, зобов'язаноУправління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області надати суду належним чином завірені документи, які стали підставою для видачі акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] (земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], площею 397 м2). Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 05.12.2016 року (головуючий суддя Курбанова Н.М.) задоволено клопотання представника відповідача Маріупольської міської ради, [PERSON]: залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], зобов'язаноУправління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області надати суду технічну документацію про приватизацію земельної ділянки [NUMBER] по вул. Другій у садовому товаристві «Черемушки» та зобов'язаносадове товариство «Черемушки» надати суду документи на підставі, яких [PERSON] прийнято в члени товариства та документи, які стали підставою для приватизації земельної ділянки [NUMBER] по вул. Другій у садовому товаристві «Черемушки». 16.12.2016 року до суду надійшла довідка СТ «Черемушки» від 16.12.2016 р. №1125, в списках членів садівничого товариста «Черемушки», та заяви на вступ до товариства від [PERSON] нема. На зборах членів товариства ніколи не була присутня, членські внески не сплачувала. Ділянка [NUMBER] по вул.Другій закріплена за [PERSON] з 03.03.1990 року по теперішній час, він був присутній на зборах членів товариства та справно сплачував внески (а.с.43). 20.06.2017 року до суду від Відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій областіза №0-5-0.32-561/105-17 від 20.06.2017 року, надійшли правовстановлюючі документи, а саме: - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №746701 виданий 19.11.2009року Держкомземом в м.Маріуполі Донецької області, згідно якого [PERSON], на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 року, є власником земельної ділянки площею 0,0397га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої у садівничому товаристві «Черемушки» по [ADDRESS] міста Маріуполя у Приморському районі Донецької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення садівництва. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.199.00404 (а.с.76). - технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для ведення садівництва на земельній ділянці [NUMBER] с.т. «Черемушки», по [ADDRESS] (а.с.77-93). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно листа Управління Держгеокадастру у м.Маріуполі Донецької області від 16.06.2016 №Ю-98/0-110/6-16, станом на 01.01.2013 року земельна ділянка розташована за адресою: с/т «Черемушки», [ADDRESS] приватизована (а.с.4). Згідно членської книжни садівничого товариства «Черемушки» при будівельному управлінні №439 тресту «Кримгідрострой» міста Маріуполя, виданої 05.04.1990 року [PERSON], 1956 року народження, вступив в члени товариства 02.01.1990 р. (а.с.5). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402025512016, сформованого 22.06.2016 року, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] розташованої Донецька область, м.Маріуполь, с.т. «Черемушки», [ADDRESS], на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 16.09.2005 р., №1345, державного акту від 10.01.2006, [NUMBER]. Опис меж: від А до Б діл. №215 ([PERSON].), від Б до В землі спільного користування, від В до Г діл. [NUMBER] ([PERSON].), від Г до А землі міської ради (а.с. 9-11). Згідно заяви [PERSON] від 22.06.2016 р., він є членом кооперативу «Черемушки» з 1990 р. Йому належить ділянка [NUMBER]. Одночасно з ним була виділена ділянка [NUMBER] [PERSON] На протязі всіх років [PERSON] обробляв землю садив на ділянці фруктові дерева, на межі їх двох ділянок вони викопали колодязь. Крім [PERSON] та членів його сім'ї ніяких інших осіб з 1990 р. по сьогоднішній день на ділянці [NUMBER] ніколи не було (а.с.13). Згідно членської книжни садівничого товариства «Черемушки» при будівельному управлінні №439 тресту «Кримгідрострой» міста Маріуполя, виданої 05.04.1990 року [PERSON], 1935 року народження, вступив в члени товариства 02.01.1990 р. (а.с.14). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 10.01.2006року Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів [PERSON], на підставі рішення Маріупольської міської ради №1345 від 16.09.2005 р. року, є власником земельної ділянки площею 0,0376га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої у садівничому товаристві «Черемушки» по [ADDRESS] у Приморському районі Донецької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення садівництва. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.162.02003 (а.с.15). Згідно довідки СТ «Черемушки» від 08.08.2016 р., [PERSON] має земельну ділянку по вул. Грушовій [NUMBER] у СТ «Черемушки». На ділянці [NUMBER] [PERSON] не проживає. Заборгованості за [PERSON] до 01.01.2017 р. не має (а.с.16). Згідно п. 1.7 рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 р., [PERSON] передано у власність - члену СТ «Черемушки» - земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] площею 397 м.кв. (а.с.17). Згідно ст.373 ч.1, ч.2 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно з ч.1. 4 ст. 374 ЦК України, суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади, права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюється законом. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а). визнання прав; б). відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпек) порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови №2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту . Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено: земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2.5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Згідно ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом. Статтею 141 Земельного кодексу України, зазначений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. За умовами ч.1 ст.149 ЗК України, вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування, може здійснюватися лише для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови №2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Таким чином, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі вищевказаного,

Outcome: approved