overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 липня 1998 року. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 08 жовтня 2013 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу дітям за домовленістю в добровільному порядку, однак цю домовленість він порушив. Тому вона звернулася до суду із даним позовом. Старша донька навчається в коледжі та потребує додаткових витрат на навчання. Менша донька хворіє та потребує витрат на лікування. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. Однак він бажає, щоб ці кошти використовувалися лише на потреби дітей і зараховувалися на їх рахунок в банку. Позивачка в даний час перебуває у стані вагітності і може використати кошти у власних інтересах. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 року та являються батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що стверджується поясненнями сторін та свідоцтвами про народження дітей (а.с.2-3). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я дітей та їх матеріальне становище, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід у виді заробітної плати та пенсії, принцип розумності та справедливості і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом 2 групи, що стверджується посвідченням інваліда війни від 29 серпня 1995 року та довідкою УПФ у Славутському районі та місті Славута від 2 березня 2016 року. Тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 листопада 1999 року. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 15 грудня 2014 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на дітей, однак не регулярно. Вона працює, однак отримуваних коштів недостатньо для забезпечення матеріальних потреб дітей, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, оскільки на його утриманні перебуває непрацездатна психічно хвора мати. Він працює, отримує регулярну заробітну плату і згідний сплачувати аліменти в 1/3 частині заробітку.Тому просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року та являються батьками синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується поясненнями сторін, та свідоцтвами про народження дітей (а.с.3-4). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я дітей та їх матеріальне становище, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід у виді заробітної плати, принцип розумності та справедливості і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) , щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог у позовній заяві зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі, від якого у них народились сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Рішенням Золочіського районного суду Львівської області від 01.08.2013 року шлюб їх розірваний. Двоє дітей повністю знаходиться на її утриманні, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною , батько ніякої допомоги не надає, тому коштів не вистарчає на саме необхідне , в тому числі на лікування сина [PERSON] . Відповідач позов визнав частково ,пояснив що він є батьком дітей і згідний сплачувати на них аліменти , але в меншому розмірі , як просить позивачка. Він працює офіційно , отримує біля 1200 грн. заробітку в місяць , але з ним прооживає їх старший син. Крім цього , він гроші які заробив працюючи за кордоном залишив дружині. Оцінивши зібрані докази , суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Як видно із копії рішення Золочівського районного суду Львівської області від 01 .08.2013 року , шлюб між сторонами розірвано. Відповідач є батьком дітей , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.10.2010 року та серії [NUMBER] від 16.11.2000 року . Як вбачається з довідки Золочівського МВЖКП Львівської області від 05.11.2013 року, то діти проживаюь разом з позивачкою . Як видно з довідки [PERSON] працює в торговому домі " Карпатські мінеральні води" , його дохід за період з серпня 2013 року по січень 2014 року становить 7005,69 грн. Відповідач, у відповідності до ст. 180 СК України, зобов"язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З поданої медичної документації видно , що син сторін [PERSON] хворіє , приймає відповідне лікування. Так як обов'язки щодо утримання синів [PERSON] та [PERSON] відповідач виконує недостатньо, тому аліменти з нього слід стягувати у примусовому порядку. Відповідачем не надано суду доказів про неможливість сплачувати аліменти. Суд вважає, що законним і справедливим буде стягнення аліментів з відповідача на утримання синів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) ,щомісячно, і до досягнення ними повноліття

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. В суді знаходиться справа про їх розлучення. З 2005 року вони перестали з чоловіком жити, підтримувати стосунки, сім"я їх фактично розпалася. З часу фактичного розпаду сім'ї відповідач перестав брати участь у вихованні сина та не надає допомоги в його утриманні. Власних коштів їй не вистарчає, а тому, враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що згідний сплачувати аліменти на сина в розмірі 500 грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], від подружнього життя у сторін народився [PERSON], [INFO], батьком якого вказаний [PERSON]. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ДовідкоюЄлиховицької сілської ради Золочівського району Львівської області № 1542 від 25.11.2015 року, неповнолітній [PERSON] проживає разом із матрі"ю в [ADDRESS]. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на сина у розмірі по 500 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Воловецький РС ГУДМС України в Закарпатській області про примусове зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивувала тим, що вона являється власником будинку по [ADDRESS]. Крім неї в будинку також зареєстрований її колишній зять [PERSON], який не є членом її сім'ї та в будинку фактично не проживає з 2006 року. Просить зобов'язати третю особу зняти з реєстрації відповідача [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини її неявки суду невідомі. До судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення про його виклик в пресі- газеті "Новини Закарпаття" №31-32 від 22.03.2014 року, причини його неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення №1017 від 26.03.1994 року, виданого Мукачівським БТІ, право власності на житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки виконкому Воловецької селищної ради №171 від 17.01.2014 року (а.с.8) та відповіді Воловецького РС ГУДМС України №102 від 20.02.2014 року (а.с.20) відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS], проте фактично з 2006 року в даному будинку не проживає. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст.ст.317, 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачено, що підставою для зняття з реєстрації є остаточне рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність реєстрації [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS], який належить позивачці [PERSON], а також його небажання знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, порушує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської районної державної адміністрації про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 0,3400 га кадастровий номер 1825880400:06:000:0636 та площею 1,8012 га кадастровий номер 1825880400:03:000:01199 , що розташовані на території Бабушківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, оскільки позивачкою втрачені Державні акти на право власності на земельні ділянки і поновити їх наразі неможливо, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як власник Державних актів. У судове засідання сторони не з"явилися, але від них надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося. Суд, , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 26.11.2013 року позивачка отримала державні акти на право воасності на земельні ділянки серії ЖТ №164258 та серії ЖТ № 147743 на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 09.06.2003 року №266площею 0,3400 га та площею 1,8012 га , що розташовані на території Бабушківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. В 2013 році вказані державні акти були втрачені і наразі поновити їх неможливо. Визнання відпавідачами позову не зуперечить чинному законодавство та не порушує прав третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05 грудня 2004 року, який було зареєстровано Заболотцівською сільською радою Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя. Відсутність спільних інтересів та почуттів один до одного призвели до напруженості у сім"ї та сварок. Вважає, що спільного майбутнього у них з відповідачем не має, і відновлювати подружні стосунки вона не бажає. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав суду заяву про повне визнання позову, не заперечує проти його задоволення. Просить розгляд справи проводити за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 05 грудня 2004 року Заболотцівською сільською радою Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05 червня 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Відсутність почуттів один до одного та відсутність спільних життєвих інтересів призвели до постійної напруженості у сім"ї та сварок. Через це вони перестали проживати разом як сім"я та вести спільне господарство. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки з лютого 2013 року вони припинили будь-які подружні стосунки. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 05 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з вини обох сторін. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 14 жовтня 2008 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільногостану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 254. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на сімейне життя та сімейні обов"язки, а також ведення господарства. Разом як сім"я вони не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що за час наданий їм для примирення, відповідач створив їй нестерпні умови проживання, влаштовував сімейні скандали з нанесенням побоїв, у зв"язку з чим вона звернулася до суду з заявою про скорочення терміну, наданого їм для примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14 жовтня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільногостану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 254. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved