Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокурори Сидоренко О.В. в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], його законного представника [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобовязати публічне акціонерне товариство «Ніжинський мясокомбінат» передати до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина в особі Ніжинської міської ради гуртожиток [ADDRESS], який не увійшов до статутного капіталу ПАТ «Ніжинський мясокомбінат», а Ніжинську міську раду зобовязати прийняти до комунальної власності територіальної громади м.Ніжина по акту приймання-передачі від ПАТ «Ніжинський мясокомбінат» вказаний гуртожиток. 21.04.2014 [PERSON] заявила клопотання та просила вийти за межі позовних вимог та зобов»язати Регіональне відділення Фонду державного майна по Чернігівській області на виконання Закону України «Про управління об»єктами державної власності» ключити гуртожиток до Єдиного реєстру об»єктів державної власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 14.07.2016 звернулася до міського голови міста Ніжина [PERSON] з письмовою заявою про наступне: зняття статусу «службове приміщення» з квартири, укладення договору найму житлового приміщення на квартиру та виселення сім'ї [PERSON] з квартири. 12.08.2016 за підписом міського голови у встановлений законодавством термін їй надана письмова відмова, що є бездіяльністю з боку відповідача на реалізацію прав [PERSON] та її неповнолітнього сина на приватизацію житла. Копією архівного витягу з рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11 лютого 1970 року № 36 підтверджується, що трьохкімнатна квартира №48 по вул. Покровська (Подвойського),18-а в м.Ніжині була виділена Ніжинському м'ясокомбінату під службове приміщення (гуртожиток). [PERSON] та її малолітня дитина зареєстровані у жилому приміщенні з 16.07.1992 року і, з її ж слів, із зазначеного часу в ньому проживають, що підтверджено копією паспорта та довідки про склад сім'ї. Також, у даному жилому приміщенні зареєстрована 04.12.2010 року та проживає [PERSON], але проживає разом з чоловіком [PERSON] Вселення мешканців квартири відбулося на підставі наступних документів: [PERSON] вселилася у гуртожиток згідно наказу в. о. директора Ніжинського м'ясокомбінату від 07.07.1992 року № 131 у зв'язку з її перебуванням у трудових відносинах з цим підприємством, де з 01.08.1990 по 11.02.2004 рр. вона працювала бухгалтером, а пізніше на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 21.07.2003 у справі № 2-1947/2003 [PERSON] разом з малолітнім сином в даному гуртожитку прописана та проживає до цього часу. Відповідно до листа регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області від 03.12.2013 року № 13-9-04674 ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат» відповідно до рішення обласної ради народних депутатів від 30.03.1993 року «Про зведений перелік об'єктів, що належать до комунальної власності обласної ради народних депутатів» був віднесений до комунальної власності обласної ради. У відповідності до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04.03.1992 року № 2163-ХІІ, Декрету Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 року № 51-63 «Про особливості приватизації майна агропромисловому комплексі» регіональним відділенням ФДМУ Чернігівській області 19.06.1995 року було видано наказ № 307, на виконання якого було створено відкрите акціонерне товариство «Ніжинський м'ясокомбінат» шляхом перетворення орендного підприємства «Ніжинський м'ясокомбінат». Засновниками товариства виступили регіональне відділення ФДМ (36,15%) та організація орендарів ОП «Ніжинський м'ясокомбінат» (63,85%). Як зазначено в листі регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області від 25.09.2013 року № 18-5-03705 гуртожиток у Реєстрі державного майна, яке перебуває в управлінні регіонального відділення,не обліковується в справі по приватизації орендного підприємства «Ніжинський м'ясокомбінат», яка зберігається в регіональному відділенні, квартира та/або будинок у цілому не значиться. Відповідно до копій довідок КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04.12.2013 року № 01-34/1103 та 31.08.2016 №0134 за обліком в бюро технічної інвентаризації вказана квартира не зареєстрована. Висновки судів (першої та апеляційної інстанції у справі № 740/948 позовом [PERSON] до Ніжинської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії про те , що гуртожиток не є приватною власністю ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат» відповідно до ЦК України, оскільки не був включений до статутного капіталу, а також не перебуває у державній чи у комунальній власності відповідно до вимог ст.ст.326 та327 ЦК України. Проте, [PERSON] разом з малолітнім сином проживає в даному гуртожитку більше двадцяти років тобто, з 1992 року, а тому має право приватизувати житло у гуртожитку. Прокурор Кобилецька І.І. в судовому засіданні підтримала позов за викладених в ньому обставин. Позивач [PERSON], в інтересах неповнолітнього [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Ніжинської міської ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що 70-квартирний житловий будинок, в якому розташована спірна квартира, збудований відповідно до плану капіталовкладень на 1969 рік, затверджено рішенням №171 виконкому Чернігівської обласної Ради депутатів трудящих від 21 березня 1969 року і Ніжинський м*ясо комбінат вносив кошти на дві двохкімнатні квартири і дві трьох кімнатних, одна із яких і була передана м*сокомбінату під службове приміщення за рішенням виконавчого комітету №36 від 11 лютого 1970 року, тому спірна квартира не комунальною власністю Ніжинської міської ради Представник відповідача - публічного акціонерного товариства «Ніжинський м»ясокомбінат» - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що обраний прокурором спосіб захисту прав [PERSON] та її малолітнього сина на приватизацію житла передчасний і не обґрунтований на законі, який не дозволяє приватизацію службових приміщень Представник регіонального відділення фонду державного майна України в Чернігівській області у судове засідання не зявився, надавши до суду письмові пояснення та заперечення на позов, в яких зазначає, що до 2012 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (далі- регіональне відділення) діяло відповідно до Положення про регіональне відділення та представництво Фонду державного майна України у районі, місті, яке було затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994р. № 412. Відповідно до пункту 1 даного положення регіональне відділення є державним органом, який створюється Фондом державного майна України і йому підпорядковується. У питаннях приватизації майна, що перебуває у комунальній власності області, регіональне відділення підзвітне відповідно обласній раді народних депутатів. Відділення в межах повноважень, делегованих радою народних депутатів, здійснює приватизацію майна, що перебуває у комунальній власності області. III сесією 22 скликання Чернігівської обласної Ради народних депутатів від 21.03.1995 було прийнято рішення про перетворення орендного підприємства «Ніжинський м'ясокомбінат» в відкрите акціонерне товариство та доручено регіональному відділенню провести процес приватизації, що підтверджується аудиторським звітом від 04.07.1995, після чого, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 р. "Про затвердження Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду" та відповідно до наказу ОП «Ніжинський м'ясокомбінат» № 7 від 29.03.1995 була проведена інвентаризація майна підприємства станом на 01.04.1995. Необхідність такої інвентаризації обґрунтовується Законом України „Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 року згідно якого визначення початкової вартості об'єкта приватизації або розміру статутного капіталу господарського товариства, що створюється на основі державного підприємства, здійснюється відповідно до методики, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якою передбачено, що за рішенням державного органу приватизації оцінці вартості об'єкту приватизації може передувати повна інвентаризація, що проводиться відповідно до Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 1993 р. N 158. Головною метою інвентаризації є визначення фактичної наявності й стану майна з даними бухгалтерського обліку, врегулювання інвентаризаційних різниць та відображення результатів інвентаризації у передаточному балансі. До складу інвентаризаційної комісії включаються керівник і головний бухгалтер підприємства, що приватизується (корпоратизується). Представник державного органу приватизації не може входити до складу інвентаризаційної комісії. Керівник та головний бухгалтер підприємства несуть відповідальність за надання інвентаризаційній комісії достовірної та повної інформації Регіональне відділення зазначає, що в відомостях даної інвентаризації, яка знаходиться в архівній справі по перетворенню орендного підприємства «Ніжинський м'ясокомбінат» в відкрите акціонерне товариство, такий об'єкт, як гуртожиток або будь який житловий фонд, що знаходиться в м. Ніжин по вул.Покровська, 18-а, кв. - відсутній. Після проведення інвентаризації вищезазначеного підприємства та визначення його вартості відповідно до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», декрету Кабінету Міністрів України «Про особливості майна в агропромисловому комплексі» від 17.05.1993р. № 51-93, Указу Президента України «Про прискорення приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 19.01.1995р. № 66/95 на підставі «Методики оцінки вартості об'єктів приватизації», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.1995р. № 36, наказом Регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області від 19.06.1995р. № 307 було затверджено Акт оцінки вартості державного майна цілісного майнового комплексу орендне підприємство «Ніжинський м'ясокомбінат», план приватизації даного підприємства та прийнято рішення про перетворення його у відкрите акціонерне товариство. Отже, на підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що спірне майно не ввійшло до статутного капіталу ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат». Докази щодо вилучення даного майна із статутного капіталу ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат» в приватизаційній справі також відсутні. Кім того, у запереченні на позов зазначено, що гуртожиток у Реєстрі державного майна, яке перебуває в управлінні регіонального відділення, не обліковується та не може обліковуватись в зв'язку з тим, що відповідно до спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України № 908/68 від 19.05.1999 року «Про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі», зареєстрованого в Мін'юсті 24.06.1999 за № 414/3707 його норми застосовуються при управлінні державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але залишилось у них на балансі. Дослідивши\~ усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов\~ висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК \~України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які \~беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, \~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено і ч.1 статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60 вказаного кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~ Стаття 47 Конституції України зазначає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~\~ Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.10), довідкою КП «СЕЗ» від 13.09.2016 (а.с.11) та копією довідки ПАТ «Ніжинський м»ясокомбінат» №13 від 23.02.2017 (а.с.73). Статтею 2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку. Відповідно до п.п.6,14 ст.18 вказаного Закону про права мешканців гуртожитків органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад. Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Статтею 4 вищезгаданого Закону передбачено, що громадяни, на яких поширюється його дія, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Як вбачається із змісту листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області від 28.03.2017 року №4203, у Реєстрі державного майна, яке перебуває в управлінні регіонального відділення жилий будинок (гуртожиток) [ADDRESS] не обліковується, у справі по приватизації орендного підприємства «Ніжинський м»ясоомбінат», яка зберігається в регіонального відділенні, вказана квартира в цілому не значиться (а.с.92). Згідно копії листа КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31.08.2016 року №01/34-526 за обліком в бюро технічної інвентаризації станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] не зареєстрована (а.с.11). Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна відомості щодо вказаного об»єкта нерухомого майна відсутні. Частинами 1 та 2 статті 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Отже, спірний гуртожиток не належить до приватної власності ні відповідачів, ні третьої особи, не включений до статутного капіталу товариства в процесі приватизації, та не перебуває у державній чи у комунальній власності. Згідно матеріалів справи, встановлено, що житловий будинок №18 по вул.Подвойськогов м.Ніжині зареєстровано за Ніжинською житлово-експлуатаційною конторою 17 грудня 1989 року на підставі рішення Ніжинської міської ради народних депутатів від 17 жовтня 1989 року №289, і даний будинок знаходиться на балансовому обліку КП «СЕЗ», яке є лише виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.15). З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог заступника керівника Ніжинської місцевої прокурори Сидоренка О.В. в інтересах малолітнього [PERSON], законного представника малолітнього [PERSON] відмовити повністю. При цьому суд також враховує, що в позові заявлена вимога не про захист порушених прав [PERSON] та її малолітньої дитини, а заявлена вимога без будь-яких повноважень про те, щоб суд зобов*язав дві юридичні особи вирішити їх майнові відносини у визначений позивачем спосіб, тобто, вбачається наявність втручання позивача у правовідносини, учасником яких він не є.

Outcome: dismissed