Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, просила встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . Обгрунтовуючи, позовні вимоги тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 17.01.1965 року. Починаючи з 16.02.1970 вона з чоловіком були прописані у Святошинському (на той час у Ленінградському) районі [ADDRESS] . 29.12.1994 зазначена квартира [ADDRESS] була приватизована у рівних частинах між [PERSON] - Ѕ частини та [PERSON] - Ѕ частини. У 2000 року подружжя переїхало проживати у сільську місцевість - [ADDRESS] , куди згодом з 02.03.2016 [PERSON] перереєструвала своє місце проживання. [PERSON] залишився зареєстрованим у м. Києві. [INFO] [PERSON] помер, за життя заповіт не склав. Син померлого [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, внаслідок чого вважається таким, що не прийняв її. Дружина померлого [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого першої черги. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Папуші О. Д. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка у зв`язку з пропущенням нею встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. У зв"язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою від 12.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача Київської міської ради направив до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем не надано доказів щодо існування перешкод для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку у разі встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Київську міську раду не можна вважати відповідальною за відсутність у позивача належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно і відповідно виникнення цього спору, а тому в даному випадку не вбачається ніяких правових підстав для стягнення судових витрат з відповідача. Просить справу слухати у відсутність представника Київської міської ради, рішення прийняти згідно чинного законодавства, звільнити Київську міську раду від відшкодування судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, просив слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду лист з проханням слухати справу у його відсутність. Допитаний під присягою у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сином позивачки та спадкодавця. Не заперечує проти задоволення цих позовних вимог, оскільки сам пропустив строк для прийняття спадщини. Підтвердив, що його батьки перебували в шлюбі, взимку разом проживали в [ADDRESS] , а влітку на дачі в [ADDRESS] . Зазначив, що його мати-позивачка є єдиним спадкоємцем. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, взявши до уваги письмові пояснення сторін, дослідивши надані суду докази у їх співставленні та сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 17.01.1965 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим Триліським сільським ЗАГС Фастівського району Київської області 12.03.1965 року. 29.12.1994р. квартира [ADDRESS] була приватизована у рівних частинах між [PERSON] - Ѕ частини та [PERSON] - Ѕ частини, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29.12.1994 Ленінградською райрадою народних депутатів та запис про право приватної спільної часткової власності був внесений в реєстрову книгу Міським бюро технічної інвентаризації за № 934 від 06.01.1995. [INFO] [PERSON] помер, про що Виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було видано свідоцтво про смерть від 03.06.2019. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2020 по справі № 759/3839/20 було відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON] до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дане рішення не оскаржувалось в апеляційній інстанції та набрало законної сили 21.08.2020. Згідно довідки Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.09.2020 померлий [PERSON] , [INFO] , дійсно з 2000 року до дня смерті [INFO] проживав разом з дружиною по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Папуші Ользі Дмитрівні було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка у зв`язку з пропущенням нею встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи за життя [PERSON] заповіт складено не було. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, наведених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.: Місцем проживання фізичної особи згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є дружиною спадкодавця [PERSON] , також вона є співвласником Ѕ частини спадкової квартири [ADDRESS] , але пропустила строк для прийняття спадщини, хоча фактично проживала разом зі своїм чоловіком на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи та показами свідка-сина позивачки та спадкодавця, зокрема це підтверджується наступними письмовими доказами: самим свідоцтвом про смерть [PERSON] , оскільки таке видане виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, таке підтверджується також довідкою Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.09.2020 року за № 355 згідно якої вказана сільрада повідомляє, що померлий [PERSON] дійсно з 2000 року до дня смерті [INFO] проживав разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] . Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. В даному випадку суд також враховує, що встановленням такого факту нічиї права не порушуються.

Outcome: approved