Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач АТ\~«Укрсоцбанк» звернувся\~в суд\~з вищезгаданим\~позовом,\~в підтвердження\~своїх позовних\~вимог покликається\~на те,\~що 14.12.2007\~року відповідач\~та АКБ\~«Укрсоцбанк (правонаступником\~якого є\~АТ «Укрсоцбанк»)\~уклали кредитний\~договір №\~630/02-123.\~Також,\~14.12.2007\~між позивачем\~та відповідачем\~укладено іпотечний\~договір,\~відповідно до\~п.\~1.1\~якого,\~на забезпечення\~виконання основного\~зобов`язання,\~іпотекодавець передав\~в іпотеку\~належне йому\~на праві\~власності майно,\~а саме:\~земельні ділянки,\~кадастровий номер\~462128"406:01:003:0065\~та 4621287400:01:003:0066,\~що знаходяться\~на території\~села Станиця\~Станильської сільської\~ради Дрогобицького\~району Львівської\~області.\~Обтяження згідно\~вищевказаного іпотечного\~договору зареєстровано\~у Державному\~реєстрі іпотек.\~Через систематичне\~невиконання Боржником\~умов кредитного\~договору Банк\~був змушений\~розпочати процедуру\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки.Разом з тим вказує на те, що позивачу стало відомо, що постановою про відкриття виконавчої провадження ВП б/н від 14.02.2008 відділом державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області накладено арешт на все нерухоме майно, невизначене майно та майнові права щодо нерухомого майна, що належить відповідачу також, що знаходиться в іпотеці. \~ \~ \~ \~Так як, в позасудовому порядку зняти арешт з майна неможливо, просить суд ухвалити рішення, яким звільнити з-під арешту земельні ділянки, кадастровий номер 4621287400:01:003:0065 та 4621287400:01:003:0066, що знаходяться на території села Станиля Станильської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що накладений відділом державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області (наразі Бориславський міський Відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ) в рамках виконавчого провадження ВП № б/н (реєстраційний номер обтяження № 6709006). В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не подав відзив на позов. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення позову, покладається на думку суду. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини,\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що 14.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 630/02-123. Також, 14.12.2007 між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1.1 якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: земельні ділянки, кадастровий номер 462128"406:01:003:0065 та 4621287400:01:003:0066, що знаходяться на території села Станиця Станильської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Через систематичне невиконання Боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. \~ \~ \~ \~Разом з тим, постановою про відкриття виконавчої провадження ВП б/н від 14.02.2008 відділом державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області накладено арешт на все нерухоме майно, невизначене майно та майнові права щодо нерухомого майна, що належить відповідачу також, що знаходиться в іпотеці. Згідно зі статтею 589 ЦКУ у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки згідно якого Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Дане застереження відображено в п.4.5 Іпотечного договору. Відповідно до ст. 572 Цивільного Кодексу, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статтей 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що на теперішній час згідно заяви представника третьої особи ВП від 14.02.2008 року передано до архіву та ідентифікувати його неможливо з причин відсутності номеру виконавчого провадження, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для продовження арешту майна на земельні ділянки на території Станильської сільської ради, а тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з-під арешту. Разом з тим, рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved