Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

19 жовтня 2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою. Посилався на те, що [INFO] в м. Донецьку Донецької області померла її мати [PERSON] . Лікарське свідоцтво про смерть № 1310 від 02.10.2021 року було видане «Центральною міською клінічною лікарнею № 1 м. Донецька», що знаходиться на тимчасово окупованій території у Донецькій області. Встановлення факту смерті заявнику є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразка з метою реалізації права на спадкування на території України. Процесуальні\~дії по справі Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Заявник у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 22.09.1971 року Центрально-міським РАЦС м.Макіївка., де в графі батько зазначений мовою оригіналу батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » Згідно свідоцтва про укладння шлюбу серія [NUMBER] , виданого 08.08.1991 року Славянським міським відділом РАЦС вбачається, що 08 серпня 1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». У судовому засіданні, з викладених у заяві обставин, письмових доказів по справі, зокрема лікарського свідоцтва про смерть № 1310 від 02.10.2021, виданого медичним закладом, достовірно встановлено факт смерті [PERSON] в м. Донецьку Донецької області 02 жовтня 2021 року, внаслідок дихальної недостатності, двостороння субтотальна пневмонія COVID-19, лабораторно підтверджено № 7584 від15.09.2021 р. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 3ст.\~2\~Закону України\~«Про особливості\~державної політики\~із забезпечення\~державного суверенітету\~України на\~тимчасово окупованих\~територіях у\~Донецькій та\~Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved