Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], в тому числі як законного представника неповнолітньої [PERSON] , Клесівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою №3 по вул.. Центральна,120 Г в с. Клесів Сарненського району Рівненської області, визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування вказаною квартирою, зобовязати Клесівську селищну раду Сарненського району Рівненської області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та неповнолітню [PERSON] з місця їх реєстрації , стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір. Позивачі в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира №3 в с. Клесів Сарненського району рівненської області по вул.. Центральна, 120 Г. В квартирі крім позивачів також зареєстровані відповідачі, які в даній квартирі не проживають більше року, однак залишаються зареєстрованим в даній квартирі. Вказують, що договір найму з відповідачами не укладався, квартирою вони не користуються не виконують своїх обовязків по утриманні квартири та оплаті послуг за житлово-комунальні послуги. Наявність у квартирі зареєстрованих сторонніх осіб створює позивачам незручності та перешкоджає у здійсненні свого права на даний будинок, в звязку з чим звернулися до суду з даним позовом . В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позовні вимоги зменшили, відмовилися від позову в частині визнання [PERSON] втратившою право на житло, в решті позовних вимог позов підтримали в повному обсязі, дали пояснення згідно позову.. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених в письмових запереченнях, відповідач [PERSON] вказує, що не претендує на квартиру позивачів, але їй нема де зареєструватись . Представник відповідача Клесівської селищної ради [PERSON] щодо вирішення даного спору поклався на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання про те, що відповідач зареєстрована у квартирі позивачів, однак проживає на даний час в будинку матері, позивачі чинили перешкоди відповідачу у користуванні квартирою. Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідача, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22944680 від 05.06.2009 року, кожному з них належить по 1/3 частки вказаної квартири. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19.12.2016 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 30 грудня 2016 року. З дослідженої в судовому засіданні довідки Клесівської селищної ради №4337 від 15 червня 2017 року вбачається, що довідка видана [PERSON] в тому, що він дійсно зареєстрований за адресою [INFO] г , Сарненського району, Рівненської області у такому складі сім"ї: дружина [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON], зареєстрована особа [PERSON]. Згідно актів складених жильцями будинку 120 г по вул.. Центральній в с. Клесів від 31.05.2016 року та 07.07.2016 року відповідач з дочкою [PERSON] не проживали за даною адресою з 27.05.2016 року по 30.05.2016 року, а з 31.05.2016 року зїхали на квартиру. Згідно актів про встановлення факту проживання від 01.08.2016 року та 01.06.2017 року складеного комісією КП «Клесівводоканал» встановлено, що за адресою с. Клесів, вул.. Центральна, 120 г [ADDRESS] не проживають [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані в даній квартирі, а проживають за адресою [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов утримання виховання та догляду дітей від 17.08.2016 року встановлено, що за адресою смт. Клесів вул.. Миру,54 фактично проживають [PERSON] та [PERSON] з 30 червня 2016 року. Згідно висновку інспектора поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 15.09.2016 року встановлено, що [PERSON] 14.09.2016 року звернулася до відділу поліції в звязку з тим, що чоловік не пускає її до будинку забрати речі, однак даний конфлікт було врегульовано, в звязку з чим, розгляд звернення було припинено. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач протягом року у спірній квартині не проживає, кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг не надає не бере участь у поточних витратах на обслуговування квартири, її речей у квартирі немає, що було підтверджено в судовому засіданні позивачами та самим відповідачем, а також актами складеними компетентними органами. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останніх з реєстрації. Відповідач, не є членом сім"ї власника житла, за вказаною адресою не проживає з травня 2016 року, не цікавиться необхідністю сплачувати будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачами спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом. Таким чином відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки, судом встановлено, що відповідач [PERSON]. з травня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 3по вул. Центральній, 120 Г в с. Клесів, Сарненського району, Рівненської області. На підставі викладеного,

Outcome: partial