Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, обгрунтовуючи позов тим, що у період з 1997 року по 2013 рік позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу залишився проживати знею. З 2015 року син навчається в ІФ НТУНІГ та є студентом 3 курсу денної форми навчання. Усі витрати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, значно зросли. Позивачка працює вчителем у школі і матеріально утримувати дитину самостійно їй важко. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні сина не приймає. Відповідач витрачає доходи на свої потреби, працює неофіційно та отримує нерегулярний мінливий дохід, однак не малий. Відповідач продав минулого року квартиру, у придбанні і сплаті внесків якої брала участь і позивачка, а також цього року відповідач придбав автомобіль, аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має. А тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина на період його навчання щомісячно в розмірі по 1 500 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду повідомив, що у липні 2015 року відповідач втратив постійну роботу і до цього часу має нерегулярний і мінливий дохід який нижчий від існуючого в Україні прожиткового мінімуму . Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09.04.1998 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO].(а.с. 4). Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні та навчається ІФ НТУНІГ на 3 курсі денної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання - 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №18-124 від 18.04.2018 року(а.с.56). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одже, однією із обов"язкових умов стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проте, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу виданою ПФУ, [PERSON] номер облікової картки [NUMBER] з березня 2016 року жодних доходів не отримував(а.с.48-50). Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] номер облікової картки [NUMBER], за період з 3 кварталу 2017 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня (а.с. 68). Представник позивачки, повідомив, що відповідач у 2016 році продав квартиру та у 2017 році придбав автомобіль, проте жодних доказів на підтвердження вищенаведеного ненадав, а тому суд не бере до уваги таке посилання як на підставу того, що відповідач має додаткові доходи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не взмозі сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 133, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed