Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем у даній справі. В шлюбі у них з відповідачем народився син: [PERSON], [INFO]. 01.02.2011 року рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Рішенням Тиврівського районного суду від 15.03.2013 року з відповідача на її користь присуджені аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 550 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON]. Відповідач аліменти сплачує несвоєчасно. Відповідно до довідки №343 від 08.12.2017 року Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, станом на 08.12.2017 року заборгованість по виплаті аліментів становить 4400 гривень. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона працює на ПРАТ «Гнівань ХПП». Її заробітна плата складає 4000 гривень. Їх син [PERSON] росте і навчається, його матеріальні потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування, одяг та речі першої необхідності, тому їй самій важко утримувати сина та забезпечувати належний рівень проживання і навчання. Вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою в утриманні дитини, однак добровільно надавати кошти на утримання [PERSON] відповідач не бажає. Відповідач від цього обовязку ухиляється. Відповідач є працездатним, місце його роботи їй невідоме. За таких умов відповідач повинен, відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Вказана сума є меншою прожиткового мінімуму для дитини такого віку, як їх син. Просить збільшити розмір присуджених 15.03.2013 року з [PERSON] на її користь аліментів в твердій грошовій сумі з 550 грн. до 1200 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. Пояснила, що син [PERSON] їх єдина дитина. Вона працює в ПРАТ «Гнівань ХПП», її заробітна плата становить 4000 грн. в місяць. Власної нерухомості, транспортних засобів не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого визнає позовні вимоги [PERSON] до нього в частині збільшення розміру аліментів до 1000 грн. Справу просить розглянути за його відсутності. Суд, позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.\~ 11.08.2009 року у сторін по справі народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). Рішенням Тиврівського районного суду від 15.03.2013 р. присуджено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 550 гривень щомісячно з 13.02.2013 року до досягнення ним повноліття. [PERSON] проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 6508 від 06.12.2017 року (а.с.8) та Актом обстеження побутових умов життя від 29.11.2017 року (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~України та\~ст. 141 СК України,\~\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України\~утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 15.03.2013 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 972 грн. на 1860 грн. (\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік від 06.12.2012 року (№ 5515-VI),\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018рік"). Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, відповідач працездатний, доказів про інших утриманців немає, а тому\~\~вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в розмірі 1000 грн., що приблизно становитиме половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved