Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ „ПриватБанк" та відповідачем 06 вересня 2013 року було укладено договір без номера. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяв зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов'язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13409,76 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 232,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8962,40 грн., заборгованості за пенею та комісією 3100,00 грн., а також штрафні санкції: штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 614,75 грн. (процентна складова) та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року між сторонами по справі укладено кредитний договір. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. Станом на 30 квітня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем по одержаному кредиту складає 232,61 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом позивач обраховує у розмірі 8962,40 грн., що не відповідає умовам кредитного договору від 06 вересня 2013 року. Зокрема, при заборгованості за тілом кредиту в сумі 232,61 грн., за процентною ставкою 34,80 % річних, а з 01 квітня 2015 року - 43,20% річних за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2015 року позивач нарахував проценти за користування кредитом у розмірі 857,81 грн. (905,09 грн. - 47,28 грн.), за період з 01 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року - 3526,66 грн. (4431,75 грн. - 905,09 грн.), і так далі. Зазначене нарахування відсотків суперечить умовам договору від 06 вересня 2013 року, що укладений між сторонами, а тому не приймається до уваги судом. Розмір заборгованості за відсотками, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача суд обраховує у розмірі 311,90 грн. за наступним розрахунком: з 06 вересня 2013 року по 31 серпня 2014 року (360 днів), заборгованість за відсотками 55,65 грн., з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року (212 днів), заборгованість за кредитом - 232,61 грн., відсоткова ставка - 34,8% річних, заборгованість за відсотками - 47,01 грн.: 232,61 грн. / 100 х 34,8 / 365 х 212; з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2017 року (2 роки 30 днів), заборгованість за кредитом - 232,61грн., відсоткова ставка - 43,20% річних, заборгованість за відсотками - 209,24 грн.: 232,61 грн. / 100 х 43,20 / 365 х 30 +(232,61 грн. / 100 х 43,20) х 2; загальна сума відсотків: 55,65 + 47,01 + 209,24 = 311,90 грн. Згідно даних витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сплата комісії за обслуговування кредитної карти не передбачена. Тому суму, вказану в графі розрахунку заборгованості як «Сума комісії та пені», суд розцінює як нараховану відповідачу пеню за кожен місяць прострочення у розмірі 100 грн. за один місяць прострочки. Таким чином розмір нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій становить 4214,75 грн. (пеня - 3100 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 614,75 грн. (процентна складова). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача вказаних штрафних санкцій, суд виходить з того, що вказані штрафні санкції у вісімнадцять разів перевищує розмір заборгованості відповідача за кредитом. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивачем нараховано неустойку, яка значно перевищує розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне зменшити її розмір до 200 грн. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по одержаному кредиту 232,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 311,90 грн., неустойку в розмірі 200 грн., всього необхідно стягнути 744,51 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 6%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 96 грн.

Outcome: partial