Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

В позовній заяві позивач вказувала, що 27 серпня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено Кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 1621/5037DCLRKPT. Згідно пункту 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, за даним Договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 12622,77 грн., б) строк кредитування -52 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних, д) комісія за обслуговування кредиту 177,00 грн.; е) цільове призначення - поточні потреби; к) дата повернення кредиту 13.01.2019 року. Датою видачі кредитних коштів вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує Графік платежів із зазначенням суми погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, комісії за надання Кредиту, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг та ін. Як вбачається з Графіку платежів, перший платіж повинен бути сплаченим 13.10.2014 року, подальші платежі повинні бути сплачені 13 числа кожного місяця до 13.01.2019 року, а саме - з 13.11.2014 року по 13.08.2018 року по 440 грн. щомісяця, 13.09.2018 р. - 438,77 грн., з 13.10.2018 р. по 13.01.2019 р. - 0,00 грн. В липні 2020 року вона дізналась, що 19 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 6598), яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість за Кредитним договором № 1621/5037 DCLRKPT від 27.08.2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.07.2018 року по 12.11.2019 року. Сума заборгованості складає 12571,46 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12040,56 грн., прострочена заборгованість за процентами 530,9 грн. Також, цим виконавчим написом з неї стягнуто плату за вчинення цього виконавчого напису в сумі 200 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» складає 12771,46 грн. Про факт вчинення виконавчого напису вона дізналась лише тоді, коли приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна направила за місцем її роботи копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 61499233 від 01.07.2020 року. З даної постанови вбачається, що на примусовому виконанні у приватного нотаріуса перебувають виконавчий напис № 6598, виданий 19.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 12771,46 грн., та виконавчий напис № 7418 виданий 21.12.2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 118739,36 грн. За наслідком ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що: - 09 квітня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП № 61788458 про примусове виконання виконавчого напису № 6598 виданого 19.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 12771,46 грн.; - 01 липня 2020 року приватним виконавцем Гречин Н.В. було прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 61499233, а саме: об`єднати виконавчі провадження № 61499233, № 61788458 у зведене виконавче провадження № 62444296. Ознайомившись з виконавчим написом № 6598, вчиненим приватним нотаріусом Хара Н.С. 19.02.2020 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 1621/5037ПСІЛКРТ від 27.08.2014 року, вважає його таким, що не підлягає виконанню з підстав незаконності вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення Грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Відповідно до п. 3.1. Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Проте, приватним нотаріусом не були враховані вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині дотримання стягувачем строків для звернення за виконавчим написом та необхідності документального підтвердження безспірності заборгованості. При вчиненні виконавчого напису не було враховано той факт, що чинна на 19.02.2020 року редакція постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 19.02.2020 року не дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не засвідчені нотаріально. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договору, який нотаріально не посвідчений. Крім цього, вона не має заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», не пов`язана із цим товариством правовідносинами із Кредитного договору. При вчиненні виконавчого напису відповідач не представив приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документів, з яких би вбачався перехід до відповідача права вимоги за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року. 06 серпня 2020 року вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з проханням надати їй копії: - договорів, які підтверджують правонаступництво прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», а саме: Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року. - документів, що підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, в тому числі розрахунку заборгованості та_засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості; - письмової вимоги про усунення порушень, надіслану [PERSON] (якщо така направлялась), а також копії інших документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 19.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №6598. У відповідь на звернення їй було надано, серед інших документів, копію Витягу з договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Проте, даний витяг не може слугувати доказом наявності у відповідача прав нового кредитора за Кредитним договором. По-перше, з копії витягу вбачається, що договір про відступлення прав вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» здійснювалося не від ПАТ «Платинум Банк», а від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». З останнім відповідач начебто уклав Договір відступлення прав вимоги № 02/10-2019-ФА від 02.10.2019 року, на який посилається приватний нотаріус Хара Н.С. у виконавчому написі як на документ, що підтверджує перехід до відповідача права вимоги за Кредитним договором. В той же час, у виконавчому написі відсутнє посилання на документи (договір), за якими ПАТ «Платинум Банк» здійснював би відступлення прав та обов`язків за Кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» або іншої особи. Наданий нотаріусу Витяг з договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» засвідчений лише підписом та печаткою однієї із сторін даного правочину - лише ТОВ «ФК «Аланд». Крім того, з даного витягу не виявляється можливим з`ясувати обсяг прав, що стали предметом договору про відступлення. Через відсутність повного тексту договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, відсутність підпису уповноваженого представника ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал» та за відсутності доказів правонаступництва останнього за Кредитним договором, заборгованість перед ТОВ «ФК «Аланд» нотаріус не мав підстав вважати заборгованість безспірною та відповідно вчиняти виконавчий напис. 06 серпня 2020 року вона звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» із заявою, в якій, серед іншого, просила надати їй копії документів на підтвердження його прав вимоги за Кредитним договором, а також документів, що підтверджують безспірність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в тому числі розрахунку заборгованості станом на момент звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з заявою про вчинення виконавчого напису із зазначенням: періодів нарахування заборгованості; періодів нарахування відсотків за користування кредитом; сум окремо за кожним із періодів; платежів, фактично сплачених [PERSON] у кожному із періодів. Її лист був отриманий відповідачем 12 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. На даний час відповідь їй не надана. Документ під назвою «Виписка за рахунку [PERSON] із зазначеннями суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року», який був наданий стягувачем приватному нотаріусу КМНО Хара Н.С., також не свідчить про безспірність заборгованості. По-перше, цей документ не є випискою з рахунку в розумінні вимог законодавства, що ставиться до оформлення виписок (п. 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75,) а є лише одноособово створеною довідкою директора ТОВ «ФК «Аланд», яка не містить належним чином підтвердженої інформації: про факт видачі їй кредитних коштів у сумі 12040,56 грн. (списання їх з мого позичкового рахунку згідно п. 1.2 Кредитного договору); дату видачу кредиту (якщо цей факт мав би місце); про здійснені позичальником платежі за Кредитним договором; розрахунок пені в сумі 530,90 грн. По-друге, інформація про строки погашення заборгованості, яка зазначена у даній «виписці», не відповідає змісту Кредитного договору. Так, у виписці стягувачем зазначено, що «згідно направленої Боржнику письмової вимоги (повідомлення) останньому було надано строк для погашення заборгованості до 13 грудня 2019 року». Однак, в пункті 1.2 Кредитного договору та Додатку № 1 сторонами цього договору були встановлені інші строки, ніж 13 грудня 2019 року. Оскільки кінцевий строк погашення кредиту, встановлений Кредитним договором, становив 13.01.2019 року (та деталізувався Графіком платежів), то протиправним є зазначення у виконавчому написі про те, що «стягнення заборгованості проводиться за період з 16.07.2018 року по 12.11.2019 року», тобто поза межами визначеного договором строку кредитування. З огляду на вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», вчинення виконавчого напису допускається за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається з Кредитного договору та Додатку № 1 до нього, сторонами цього договору було визначено періодичність платежів, а саме рівними сумами кожного місяця в період з 13.10.2014 р. по 13.08..2018 року по 440,00 грн. та сплата останнього платежу 13.09.2018 року в сумі 438,77 грн. Таким чином, оскільки Кредитний договір встановлював окремі зобов`язання, які деталізували обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачали самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважалось би порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Отже, право вимоги за кожним із несплачених платежів починається для Кредитора стосовно кожного щомісячного платежу в межах строку кредитування в разі невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Однак, як вбачається з виконавчого напису, з неї стягнута сума заборгованості за сумою кредиту 12040,56 грн., в той час як сума кредиту за Кредитним договором передбачена 12622,77 грн. З цього можна дійти висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення суми кредиту, яка згідно Додатку № 1 до Кредитного договору підлягала сплаті до 19 лютого 2017 року, тобто з порушенням трирічного строку з моменту виникнення права вимоги кредитора. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 19 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 6598, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість за Кредитним договором № 1621/5037ПСЬККРТ від 27.08.2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», в сумі 12571,46 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна грн. 46 коп.), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12040,56 грн., прострочена заборгованість за процентами 530,9 грн. та плати за вчинення цього виконавчого напису в сумі 200 грн. - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на її користь судові витрати. Позивач та її представник в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця реєстрації та через оголошення на офіційному сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Треті особи в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 27 серпня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено Кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 1621/5037DCLRKPT. Згідно пункту 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, за даним Договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 12622,77 грн., б) строк кредитування -52 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних, д) комісія за обслуговування кредиту 177,00 грн.; е) цільове призначення - поточні потреби; к) дата повернення кредиту 13.01.2019 року. Датою видачі кредитних коштів вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує Графік платежів із зазначенням суми погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, комісії за надання Кредиту, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг та ін. Як вбачається з Графіку платежів, перший платіж повинен бути сплаченим 13.10.2014 року, подальші платежі повинні бути сплачені 13 числа кожного місяця до 13.01.2019 року, а саме - з 13.11.2014 року по 13.08.2018 року по 440 грн. щомісяця, 13.09.2018 р. - 438,77 грн., з 13.10.2018 р. по 13.01.2019 р. - 0,00 грн. В липні 2020 року вона дізналась, що 19 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 6598), яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість за Кредитним договором № 1621/5037 DCLRKPT від 27.08.2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.07.2018 року по 12.11.2019 року. Сума заборгованості складає 12571,46 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12040,56 грн., прострочена заборгованість за процентами 530,9 грн. Також, цим виконавчим написом з неї стягнуто плату за вчинення цього виконавчого напису в сумі 200 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» складає 12771,46 грн. Про факт вчинення виконавчого напису позивач дізналась лише тоді, коли приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна направила за місцем моєї роботи копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 61499233 від 01.07.2020 року. З даної постанови вбачається, що на примусовому виконанні у приватного нотаріуса перебувають виконавчий напис № 6598, виданий 19.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 12771,46 грн., та виконавчий напис № 7418 виданий 21.12.2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 118739,36 грн. За наслідком ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що: - 09 квітня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП № 61788458 про примусове виконання виконавчого напису № 6598 виданого 19.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 12771,46 грн.; - 01 липня 2020 року приватним виконавцем Гречин Н.В. було прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 61499233, а саме: об`єднати виконавчі провадження № 61499233, № 61788458 у зведене виконавче провадження № 62444296. Ознайомившись з виконавчим написом № 6598, вчиненим приватним нотаріусом Хара Н.С. 19.02.2020 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 1621/5037ПСІЛКРТ від 27.08.2014 року, вважє його таким, що не підлягає виконанню з підстав незаконності вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення Грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Відповідно до п. 3.1. Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Проте, приватним нотаріусом не були враховані вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині дотримання стягувачем строків для звернення за виконавчим написом та необхідності документального підтвердження безспірності заборгованості. При вчиненні виконавчого напису не було враховано той факт, що чинна на 19.02.2020 року редакція постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 19.02.2020 року не дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не засвідчені нотаріально. Так, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», згідно якої були внесені зміни до постанови «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме до розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Для одержання виконавчого напису за Кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», було визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» а саме: «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)», доповнити розділ пунктом 1-1; доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 опублікована Кабінетом Міністрів на офіційному веб-порталі «Верховна Рада» https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2008805- 17#Text Вказані постанови були також опубліковані в Офіційному віснику України від 21.03.2017, № 23, стор. 156 від 24.11.2017 р. № 92, стор. 272. Враховуючи вищевикладене, виконавчі написи можуть вчинятися лише на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, заборонено. Тобто, і на день вчинення виконавчого напису, і на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Крім цього, позивач не має заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», не пов`язана із цим товариством правовідносинами із Кредитного договору. При вчиненні виконавчого напису відповідач не представив приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документів, з яких би вбачався перехід до відповідача права вимоги за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року. 06 серпня 2020 року вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з проханням надати їй копії: - договорів, які підтверджують правонаступництво прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», а саме: Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року. - документів, що підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, в тому числі розрахунку заборгованості та_засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості; - письмової вимоги про усунення порушень, надіслану [PERSON] (якщо така направлялась), а також копії інших документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 19.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №6598. У відповідь на звернення їй було надано, серед інших документів, копію Витягу з договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Проте, даний витяг не може слугувати доказом наявності у відповідача прав нового кредитора за Кредитним договором. По-перше, з копії витягу вбачається, що договір про відступлення прав вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» здійснювалося не від ПАТ «Платинум Банк», а від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». З останнім відповідач начебто уклав Договір відступлення прав вимоги № 02/10-2019-ФА від 02.10.2019 року, на який посилається приватний нотаріус Хара Н.С. у виконавчому написі як на документ, що підтверджує перехід до відповідача права вимоги за Кредитним договором. В той же час, у виконавчому написі відсутнє посилання на документи (договір), за якими ПАТ «Платинум Банк» здійснював би відступлення прав та обов`язків за Кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» або іншої особи. Наданий нотаріусу Витяг з договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» засвідчений лише підписом та печаткою однієї із сторін даного правочину - лише ТОВ «ФК «Аланд». Крім того, з даного витягу не виявляється можливим з`ясувати обсяг прав, що стали предметом договору про відступлення. Через відсутність повного тексту договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, відсутність підпису уповноваженого представника ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал» та за відсутності доказів правонаступництва останнього за Кредитним договором, заборгованість перед ТОВ «ФК «Аланд» нотаріус не мав підстав вважати заборгованість безспірною та відповідно вчиняти виконавчий напис. 06 серпня 2020 року вона звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» із заявою, в якій, серед іншого, просила надати їй копії документів на підтвердження його прав вимоги за Кредитним договором, а також документів, що підтверджують безспірність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в тому числі розрахунку заборгованості станом на момент звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з заявою про вчинення виконавчого напису із зазначенням: періодів нарахування заборгованості; періодів нарахування відсотків за користування кредитом; сум окремо за кожним із періодів; платежів, фактично сплачених [PERSON] у кожному із періодів. Її лист був отриманий відповідачем 12 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. На даний час відповідь їй не надана. Документ під назвою «Виписка за рахунку [PERSON] із зазначеннями суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 1621/5037DCLRKPT від 27.08.2014 року», який був наданий стягувачем приватному нотаріусу КМНО Хара Н.С., також не свідчить про безспірність заборгованості. По-перше, цей документ не є випискою з рахунку в розумінні вимог законодавства, що ставиться до оформлення виписок (п. 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75,) а є лише одноособово створеною довідкою директора ТОВ «ФК «Аланд», яка не містить належним чином підтвердженої інформації: про факт видачі мені кредитних коштів сумі 12040,56 грн. (списання їх з мого позичкового рахунку згідно п. 1.2 Кредитного договору); дату видачу кредиту (якщо цей факт мав би місце); про здійснені позичальником платежі за Кредитним договором; розрахунок пені в сумі 530,90 грн. По-друге, інформація про строки погашення заборгованості, яка зазначена у даній «виписці», не відповідає змісту Кредитного договору. Так, у виписці стягувачем зазначено, що «згідно направленої Боржнику письмової вимоги (повідомлення) останньому було надано строк для погашення заборгованості до 13 грудня 2019 року». Однак, в пункті 1.2 Кредитного договору та Додатку № 1 сторонами цього договору були встановлені інші строки, ніж 13 грудня 2019 року. Оскільки кінцевий строк погашення кредиту, встановлений Кредитним договором, становив 13.01.2019 року (та деталізувався Графіком платежів), то протиправним є зазначення у виконавчому написі про те, що «стягнення заборгованості проводиться за період з 16.07.2018 року по 12.11.2019 року», тобто поза межами визначеного договором строку кредитування. З огляду на приписи ст. 1048 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14- 84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису» З огляду на вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», вчинення виконавчого напису допускається за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається з Кредитного договору та Додатку № 1 до нього, сторонами цього договору було визначено періодичність платежів, а саме рівними сумами кожного місяця в період з 13.10.2014 р. по 13.08..2018 року по 440,00 грн. та сплата останнього платежу 13.09.2018 року в сумі 438,77 грн. Таким чином, оскільки Кредитний договір встановлював окремі зобов`язання, які деталізували обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачали самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважалось би порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Отже, право вимоги за кожним із несплачених платежів починається для Кредитора стосовно кожного щомісячного платежу в межах строку кредитування в разі невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Однак, як вбачається з виконавчого напису, з неї стягнута сума заборгованості за сумою кредиту 12040,56 грн., в той час як сума кредиту за Кредитним договором передбачена 12622,77 грн. З цього можна дійти висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення суми кредиту, яка згідно Додатку № 1 до Кредитного договору підлягала сплаті до 19 лютого 2017 року, тобто з порушенням трирічного строку з моменту виникнення права вимоги кредитора. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved