Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В травні2018 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.09.2011 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, в зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 31.03.2018 року складає 113 275,38 грн., а саме: 1864,57 грн. - заборгованості за кредитом, 100 001,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5538,67 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. штрафу (фіксована частина), 5370,26 грн. штрафу (процентна складова). Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 113275,38 грн. та 1762,00 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2011 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-31). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між сторонами договір, про що підтвердив підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони погодили, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил). Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Банк отримав право на зміну тарифів, які викладені на сайті, в тому числі і відсотків за користування кредитом. Власник карти зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до Умов договору [PERSON] взяв на себе зобов`язання погашати боргові зобов`язання, сплачувати відсотки за користування кредитом, погашати заборгованість за перевищення платіжного ліміту, оплачувати комісії (п.2.1.1.5.5. Умов). Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язався сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання банком своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони передбачили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 31.03.2018 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 1864,57 грн. За період користування кредитними коштами з 06.10.2011 позичальнику Банк почав нараховувати прострочені відсотки, розмір яких станом на 31.03.2018 становить 100001,88 грн. У зв`язку з несвоєчасним внесенням платежів по кредиту, відповідачу було нараховано пеню, розмір якої разом з комісією банку складає 5538,67 грн., а також штрафи у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5370,26 грн. штраф (процентна складова) (а.с.3). Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. Розрахунок заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. Заяв про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відповідачем подано не було. Зважаючи на зазначені обставини, наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором даним судовим рішенням, а саме стягнення з відповідача 1864,57 грн. - заборгованості за кредитом та 100 001,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованої за період з 06.10.2011 по 31.03.2018. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені та комісії у розмірі 5538,67 грн., оскільки з наданих позивачем розрахунків не можливо встановити, у якому саме розмірі нараховано пеню, у якому комісію. При цьому, нарахування комісії під час обслуговування споживчого кредиту є протиправним, про що містяться відповідні роз`яснення у правовому висновку ВСУ у справі № 6-1746цс16. Звертаючись до суду з даним позовом, банк надав суду такі розрахунки, у яких пеня та комісія нараховані як єдиний платіж. Виокремити з нарахованої суми 5538,67 грн. суму комісії не виявляється можливим, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у стягненні даної суми, яка включає безпідставно нараховану комісію. Також з відповідача не можуть бути стягнуті штрафи, з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на зазначене, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів - 500 грн. фіксованої частини та 5370,26 грн. процентної складової. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають 1762,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial