Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], через представника [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, через довірену особу [PERSON], звернулася до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою держаного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина спадкоємиці [PERSON] [PERSON], померлого 25.08.2012 року з тих підстав, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 481/2012, заведеної після смерті спадкодавця, Договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки , посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 05.01.2004 року за реєстром № 15 та довідки № 29-404-99.17-5377/22-16 виданої Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 0,0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, буд. 17, відсутні правовстановлюючі документи, оформлені належним чином на ім»я померлого [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги всього майна померлого [PERSON], зокрема земельної ділянки площею 0,0555 кв.м., яка передана для\~ будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, 17. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстроване за померлим , [PERSON] не має можливості зареєструвати земельну ділянку на своє ім»я. Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 17.06.2016 року зазначено, що за даним управління станом на 31.12.2012 року відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку прав на земельну ділянку площею 0,0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, буд. 17 за договором купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 05.01.2004 року за громадянином [PERSON] відсутні. Зазначена земельна ділянка на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ДП зареєстрованого 15.07.1997 року за № 1809 перебуває у власності продавця за договором купівлі-продажу громадянина [PERSON]. [PERSON] відбуваючи покарання у Херсонській виправній колонії № 61 помер, за життя так і не отримавши державний акт на земельну ділянку. Зважаючи на все вищевикладене позивач через представника звертається до суду та просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0, 0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, будинок 17, в порядку спадкування за законом після смерті сина спадкоємиці [PERSON], померлого 25 серпня 2012 року. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до суду надали відгук відповідно до якого просили розглянути справу у відсутність їх представника , заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи не з»явився в судове засідання, причини неявки суду не відомі, заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через довірену особу [PERSON], звернулася до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою держаного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина спадкоємиці [PERSON] [PERSON], померлого 25.08.2012 року з тих підстав, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 481/2012, заведеної після смерті спадкодавця, Договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки , посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 05.01.2004 року за реєстром № 15 та довідки № 29-404-99.17-5377/22-16 виданої Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 0,0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, буд. 17, відсутні правовстановлюючі документи, оформлені належним чином на ім»я померлого [PERSON]. (а.с. 8 та 8 зворот, а.с. 9 , 10). Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 17.06.2016 року зазначено, що за даним управління станом на 31.12.2012 року відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку прав на земельну ділянку площею 0,0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, буд. 17 за договором купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 05.01.2004 року за громадянином [PERSON] відсутні. Зазначена земельна ділянка на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ДП зареєстрованого 15.07.1997 року за № 1809 перебуває у власності продавця за договором купівлі-продажу громадянина [PERSON]. (а.с. 13). [PERSON] відбуваючи покарання у Херсонській виправній колонії № 61 помер, за життя так і не отримавши державний акт на земельну ділянку. (а.с. 14). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги всього майна померлого [PERSON], зокрема земельної ділянки площею 0,0555 кв.м., яка передана для\~ будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, 17. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстроване за померлим , [PERSON] не має можливості зареєструвати земельну ділянку на своє ім»я, тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0, 0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, будинок 17, в порядку спадкування за законом після смерті сина спадкоємиці [PERSON], померлого 25 серпня 2012 року. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно дост.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.15 та ст.16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. «а» ч. 3ст. 152 Земельного кодексу України в редакції 2001року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Зважаючи на все вищевикладене, вбачається що право власності на домоволодіння, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, будинок 17, [PERSON] зареєстрував в КП ДОР БТІ , однак не зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0, 0555 кв.м., яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Вакуленчука, 17. Отже дана земельна ділянка має також входити до спадщини померлого [PERSON] та право власності на неї в порядку спадкування за законом може бути визнано за позивачем. Позивач, є спадкоємцем першої черги, від спадщини не відмовлялася, тому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняли спадщину, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved