Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 18 травня 2015 року. В цьому шлюбі 03 вересня 2012 року у них народився син [PERSON], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, тому вона просила стягнути з [PERSON] на його утримання 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до суду не з"явилася, від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дитини. Справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, направив письмову заяву в якій позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без нього. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18 травня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін 03 вересня 2012 року народився син [PERSON], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в забезпеченні дитини хоча є працездатним, аліменти іншим особам не сплачує. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved