Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Як видно з основної та уточнюючої позовної заяви, 28 червня 2013 року померла бабуся позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку по пл. Смоленській № 20 у м. Бердянську. Єдиною спадкоємицею після смерті бабусі є позивач - [PERSON], по праву представлення, оскільки її батько - [PERSON], який був сином померлої, помер 10 жовтня 2003 року. Позивач у встановлений законом строк звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але позивачу було відмовлено в оформленні документів на спадщину на житловий будинок після смерті бабусі у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім»я померлої, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок. У позові позивач також зазначила, що її бабуся [PERSON] 01 березня 1978 року уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище «Кузьменко» змінилось на «Коваль». На підставі рішення [PERSON] міськвиконкому від 26.04.1960року за № 230 [PERSON], була відведена земельна ділянка площею 472 кв.м під будівництво житлового будинку за адресою пл. Смоленська, 24 у м. Бердянську та на підставі цього рішення був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 22.06.1960 року на ім'я [PERSON]. Після оформлення належних документів і отримання акту № 202 від 07.05.1960 року про встановлення меж на земельній ділянці, [PERSON] розпочала будівництво житлового будинку. Спочатку була збудована прибудова «а2», а потім у 1970році побудований житловий будинок «А», всі господарські будівлі і споруди були побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації [PERSON] міської ради від 04.12.2014 року житловий будинок по пл. Смоленській з № 24 був перенумерований на № 20 у м. Бердянську на підставі рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 16.03.1977 №92. Будівництво житлового будинку [PERSON] проводила на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 22.06.1960року, але остаточно не завершила оформлення всіх необхідних документів на момент закінчення будівництва, а тому не зареєструвала своє право власності на житловий будинок та не отримала правовстановлюючого документу. Однак, незважаючи на це, Комунальне підприємство з технічної інвентаризації 04.07.2014 року видало новий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по площі Смоленська, 20 у м. Бердянську, де житловий будинок вже не вважається самовільно збудованим. У зв»язку з цим позивач просить встановити факт будівництва житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами на пл.. Смоленській,20 у м. Бердянську у період з 1960-1991р.р. [PERSON], яка померла 28 червня 2013року та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 472кв.м. за адресою : пл.. Смоленська, №20 у м. Бердянську у порядку успадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 28 червня 2013року . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що бабуся позивача [PERSON] померла 28.06.2013р., позивач, як єдиний спадкоємець, звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, спадщину їй не оформляють. Як відомо, бабуся позивача [PERSON]П.( [PERSON]) на підставі рішення виконкому в 1960році отримала земельну ділянку площею 472кв.м для будівництва житлового будинку, уклала договір на безстрокове користування цією земельною ділянкою і почала будувати, спочатку побудувала тимчасову споруду, в якій проживала, а в 1970р. побудувала житловий будинок , в якому і проживала та протягом до 1991року будувала різні господарські споруди та будівлі. На час будівництва у [PERSON] були такі документи: договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 22.06.1960року, акт про встановлення меж земельної ділянки від 07.05.1960р., виписка з рішення виконкому [PERSON] міської ради від 26.04.1960р., дозвіл № 327 від 28 червня 1960р. на будівництво житлового будинку на пл.Смоленська,24( тепер 20) в м. Бердянську та проект житлового будинку, узгоджений належним чином з СЕС, пожежною охороною, управлінням архітектури та інспекцією Державного архітекторуно-будівельного контролю, яким видано дозвіл на проведення будівельниз робіт. Але після закінчення будівництва бабуся позивача не викликала комісію виконкому, яка б склала акт про прийняття в експлуатацію цього будинку, а тому не було прийнято рішення виконкому про право власності [PERSON] на житловий будинок. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та в запереченнях проти позову зазначив, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування . До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, а тому відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що як сусіди вони протягом 1960 року отримали земельні ділянки для будівництва будинків і одночасно почали будуватися, також і [PERSON] після 1960року почала будувати тимчасову споруду, в якій проживала, а потім почала будувати житловий будинок і приблизно в 1970році збудувала його, будувала сама, але їй допомагали сусіди, родичі. Про оформлення документів свідкам нічого не відомо. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Позивач по справі, [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) народилася 04 січня 1973року і в свідоцтві про народження її батьком записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта, копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільно стану громадян про шлюб від 14.01.2014р.. Батько позивача [PERSON] народився 18 листопада 1947року і в свідоцтві про народження його матір»ю записана [PERSON], що підтверджується копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільно стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.07.2013р. [PERSON] 01 березня 1978 року уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище «Кузьменко» змінилось на «Коваль», що підтверджується копією актового запису. Батько позивача [PERSON] помер 10 жовтня 2003року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 28 червня 2013року померла бабуся позивача [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 20 по пл. Смоленській в м. Бердянську, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач у встановлений законом строк звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але позивачу було відмовлено в оформленні документів на спадщину на житловий будинок після смерті бабусі у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім»я померлої на нерухоме майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.10.2014р. . Суд вважає, що нотаріусом було обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому у цьому випадку виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Так, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. За життя бабуся позивача [PERSON] не отримала правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: м. Бердянськ, пл. Смоленська,20. Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. З ст. З Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку та на час відкриття спадщини, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року №553-ХП «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5 та іншими нормативними актами. За змістом зазначених вище нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Так, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за№ 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.1.4 інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» № 127, затвердженої наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року, з послідуючими змінами, за замовленням позивача КПТІ [PERSON] міської ради була здійснена технічна інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Бердянськ, пл.. Смоленська,20 та позивачу був виданий технічний паспорт за станом на 04.07.2014року. Житловий будинок та надвірні будови побудовані з додержанням архітектурних, санітарних, технічних та протипожежних та інших норм і правил, а також за умови використання виділеної земельної ділянки за її цільовим призначенням, що підтверджується технічним паспортом виготовленим БТІ та договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 22.06.1960року і актом про встановлення меж земельної ділянки від 07.05.1960р. Пункт 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд і прибудов до них, то що», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011року № 91, з змінами, внесеними наказом від 13.06.12року №304, передбачено, що документом, який засвідчує відповідність зазначеного будівництва до 05.08.1992року індивідуальних житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатом технічної інвентаризації. У відповідності до п. 3.2. розділу 3 інструкції « Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 404 від 09.08.2012року «Не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992року». Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у п. 3.1. зазначив , що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1.правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);2.чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3. коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4. чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5.чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі рішення [PERSON] міськвиконкому від 26.04.1960року за № 230 [PERSON], була відведена земельна ділянка площею 472 кв.м під будівництво житлового будинку за адресою пл. Смоленська, 24 у м. Бердянську та на підставі цього рішення був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 22.06.1960 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації [PERSON] міської ради від 04.12.2014 року житловий будинок по пл. Смоленській з № 24 був перенумерований на № 20 у м. Бердянську на підставі рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 16.03.1977 №92. Будівництво житлового будинку [PERSON] проводила на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 22.06.1960року, акту про відбивку меж земельної ділянки від 07.05.1960р., виписки з рішення виконкому [PERSON] міської ради від 26.04.1960р., дозволу № 327 від 28 червня 1960р. на будівництво житлового будинку на пл.Смоленська,24( тепер 20) в м. Бердянську та проекту житлового будинку, узгодженного належним чином з СЕС, пожежною охороною, управлінням архітектури та інспекцією Державного архітекторуно-будівельного контролю, яким видано дозвіл на проведення будівельних робіт. Копії цих документів долучені до матеріалів справи. Саме не вчинення [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричинило подання спадкоємцем позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що на день смерті [PERSON] її право власності на спірний будинок було набуто та посвідчено у порядку, передбаченому законодавством, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, належними правовстановлюючими документами, а тому даний житловий будинок входить до складу спадщини і вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 1261 ЦК України- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що, право власності виникає на підставі рішення суду, яке є одним з правовстановлюючих документів, визначених переліком, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності, то відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи усі обставини даної справи щодо документального підтвердження субєктивних прав позивача як спадкоємця, застосовуючи вимоги приведеного законодавства, враховуючи, що у судовому засіданні встановлений факт будівництва спадкодавцем житлового будинку протягом 1960-1970р.р., суд приходить до висновку про відповідність обраного позивачем способу судового захисту та визнання обгрунтованими вимоги щодо визнання за нею права власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved