Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], треті особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, Жовтневий РВ в м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначено, що йому на праві власності відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 24.03.2001 року, належить квартира [ADDRESS]. Але, незважаючи на те, що він є власником будинку, на житловій площі зареєстрована [PERSON], яка проживає з матірю відповідачем [PERSON] Реєстрація [PERSON] за цією адресою перешкоджає як власнику користуватися та розпоряджатися належним майном, тому що позивач вимушений оплачувати комунальні послуги у тому числі і за відповідача, який не користується ними та не мешкає у зазначеному будинку. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за вказаною адресою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх \~задовольнити. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності та письмові заперечення проти позову, просить суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району у судове засідання не зявився, заявою просить суд розглядати справу без їх присутності. Представник третьої особи Жовтневого районного відділу в м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій у судове засідання не зявився, заявою просить суд розглядати справу без їх присутності. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" \~Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 24.03.2001 року, на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ЄАС ЦОА № 648 від 12.02.2015 р., у квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] зареєстрована [PERSON] донька позивача та відповідача, шлюб між якими розірвано рішенням суду від 10.02.2014 року, що набрало законної сили 24.02.2014 р. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2015 року в задоволенні позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з батьком відмовлено. Відповідно до вказаного рішення встановлені наступні факти. Згідно з акту обстеження від 06.10.2015 р. житлово-побутових умов позивача батька дитини, який мешкає за адресою: [ADDRESS], умови для проживання дитини задовільні. Згідно з акту обстеження житлово-побутових умов відповідача матері дитини від 02.10.2015 р., де проживає остання, а саме, за адресою: [ADDRESS], умови проживання добрі, наявні необхідні меблі та побутова техніка, в квартирі чисто, для дитини створені всі необхідні умови для проживання, виховання та навчання. В присутності членів комісії відділу по Жовтневому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, дитина виявила бажання проживати з матірю. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ті обставини. Із змісту названої статті вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тобто формально зазначаються в тексті судового рішення словом "встановив" і перераховуються ті обставини, які суд бере за основу при задоволенні або відмові у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2015 року встановлено сервітут щодо спірної квартири, надано неповнолітній [PERSON] право безоплатного та безстрокового користування квартирою 193 в будинку № 1 по вул.Грязнова в м.Запоріжжя. Посилання відповідача в запереченнях на те, що вказаний позов направлений на порушення права дитини, спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки вимога про скасування сервітуту позивачем не заявлена. Відповідно до ст.ст. 402- 403 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Як вбачається з рішення суду від 24.02.2015 року обсяг прав щодо користування [PERSON] квартирою № 193 в будинку № 1 по вул. Грязнова в м.Запоріжжя не встановлено, та не передбачено право реєстрації [PERSON], як складової права користування. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Таким чином, будь-яке інше користування квартирою, крім проживання в ній, не передбачено законом. Згідно з ч. 5 ст. 403 ЦК України, сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження майном. Оскільки реєстрація [PERSON] перешкоджає позивачу здійснювати право власності, розпоряджатись майном на власний розсуд, його порушене право підлягає захисту. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не є власником спірної квартири, не несе обовязків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за зареєстрованого відповідача [PERSON], тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved