Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3 180 800,03 грн заборгованості за договором позики (розпискою) від 21.06.2009 року, стягнення судових витрат в розмірі 8 000,00 грн., посилаючись на те, що 21.06.2009 року між сторонами було укладено договір позики (розписка) відповідно до якого відповідач отримав у борг кошти в розмірі 120 000,00 дол. США на строк до 01.06.2012 року. 25.09.2017 року відповідачем було частково повернуто отримані у борг кошти в розмірі 10 000,00 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачкою згідно договору позики (розпискою) від 21.06.2009 року становить 3 180 800,03 грн. А тому позивачка просять стягнути з відповідача суму заборгованості в судовому порядку. Крім цього, просила стягнути 8 000,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23-25, 36-38). Беручи до уваги вимоги ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору позики (розписки) внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 21.06.2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики (розписка), відповідно до якої відповідач отримав у позивачки грошові кошти в розмірі 120 000,00 дол. США, які зобов"язався повернути до 01.06.2012 року. Позику коштів можуть підтвердити громадяни: [PERSON], [PERSON] (а.с.19). 25.09.2017 року відповідачем на поточний рахунок позивачки було перераховано 10 000,00 грн. на виконання боргових зобов"язань, згідно договору позики (розписки) від 21.06.2009 року, що підтверджується копією виписки по особовору рахунку [PERSON] [NUMBER] (а.с.5). Однак, незважаючи на взяті на себе за договором позики грошових коштів зобов'язання, відповідач їх не виконав в повному обсязі, решту отриманих грошових коштів і на даний час не повернув. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 11.10.2017 року вартість 100 дол. США становить 2685,6183 грн. (а.с.4). Таким чином, відповідач зобов"язаний повернути позивачці [PERSON] 3 180 800,03 грн., згідно розрахунку: 120 000,00 дол. США*2685,6183 грн. за 100 дол.США - 10 000,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачкою суму заборгованості за вказаним договором позики (розпискою) ні відповідачем суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 8 000,00 грн. згідно квитанції №20397552-1 від 26.10.2017 року (а.с.11). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved