Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними. Позовні вимоги мотивує тим, що в червні 2007 року вони разом з дружиною [PERSON] виявили бажання скласти заповіт на користь відповідача - сина [PERSON] 20 червня 2007 року позивач і його дружина звернулися до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про складення заповіту. Не читаючи тексту, позивач та його дружина підписали документ, вважаючи, що вони підписали заповіт. Позивач зазначив, що в травні 2015 року він виявив бажання змінити заповіт, але при підготовці документів було встановлено, що замість заповіту позивач і його дружина оформили договір дарування, хоч наміру укладення такого договору в них не було.Зідно з цими договорами позивач та його дружина подарували 20.06.2007 року відповідачу [PERSON] будівлю сушарки ЛСТ-400, яка розташована в селі Чепа по вулиці Миру б/н та земельну ділянку на якій розташований даний навіс. В зв"язку з цим позивач просить визнати договори дарування недійсними. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що наміру дарувати зазначене майно відповідачу ні в нього, ні в його дружини не було.Крім цього, пояснив позивач, він не давав згоду на відчуження дружиною земельної ділянки. Важаючи, що ним та його дружиною оформлено заповіт, він вирішив у травні 2015 року змінити його і частину майна передати дочці, але при підготовці документів виявилось, що фактично були укладені договори дарування, а не складений заповіт. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечив, щоб договори дарування визнати недійсними так як в даний час на зазначене майно претендує його сестра. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матерали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що згідно до договору дарування від 20.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] будівлю сушарки ЛСТ-400, яка розташована в с.Чепа, по вулиці Миру б/н Виноградівського району та [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку, що розташована на території Чепівської сільської ради , кадастровий номер 2121285900:02:001:0020. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Отже відповідно до вимог ст.369 ЦК України позивач як співвласник майна повинен був бути повідомлений про відчуження майна [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внуттрішній волі. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьоюЮ п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. При викладених обставинах оцінивши всі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved