Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивачем [PERSON] заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на 1 / 4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позов обґрунтовується тим, що даний будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживали [PERSON] - голова, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Будинок не зареєстрований, правовстановлюючі документи на нього відсутні, що унеможливлює позивачу оформлення прийнятої спадщини після свого чоловіка [PERSON] в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. Згідно заяви від 03 березня 2020 року представник позивача адвокат Гордієць В.С. позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності; відповідно до заяв від 16 січня 2020 року, 20 січня 2020 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] проти позову не заперечують, просять справу розглянути у їх відсутність. Інші заяви, клопотання сторін станом на 03 березня 2020 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 липня 1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 26 лютого 2019 року. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Вертіївської сільської ради Ніжинського району №137 від 07 грудня 2011 року вирішено оформити право приватної власності з послідуючою видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , по 1 / 4 частині за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Копією довідки Вертіївської сільської ради №03-04/1/848 від 09 серпня 2019 року підтверджується, що у будинку [ADDRESS] , який мав статус робітничого двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали і були зареєстровані [PERSON] - голова, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року N 697-XII майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними-по 1 / 4 частці. Заперечення учасників справи з цього приводу відсутні. Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 серпня 2019 року станом на 31 грудня 2012 року [ADDRESS] не зареєстрований. Відомості про самочинне будівництво у довідці не зазначені. Технічний паспорт від 08 серпня 2019 року засвідчує прийняття вказаного будинку до експлуатації. [PERSON] помер [INFO] в с.Вертіївка Ніжинського району, спадщину останнього прийняла його дружина-позивач по справі [PERSON] , оскільки проживала разом із [PERSON] на час відкриття його спадщини, що підтверджується довідкою Вертіївської сільської ради №433/01-20 від 22 листопада 2019 року, та шляхом подачі нотаріусу заяви про її прийняття, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] , наданої на запит суду. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON] ,-станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 17 вересня 2019 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Із врахуванням викладеного 1 / 4 частка вищезазначеного будинку входить до складу спадщини [PERSON] , цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку будинку перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на 1 / 4 частку даного житлового будинку в судовому порядку. Визнання відповідачами позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved