Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав. Підставою позову вважає те, що відповідачі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільно не проживають останні п`ять років, розлучені згідно рішення Монастирищенського районного суду від 01.11.2017. Обоє батьків тривалий час систематично зловживають спиртними напоями та самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. Батько, [PERSON] з дітьми родинних стосунків не підтримує, про їх виховання та розвиток не піклується, аліменти на утримання старшого сина [PERSON] не сплачує. Мати, [PERSON] турботи про дітей переклала на своїх батьків, [PERSON] та [PERSON] , в родині яких постійно проживають діти. Про побут, здоров`я та виховання своїх синів не піклується, не працює, постійно пиячить. Кошти державної соціальної допомоги витрачає не за призначенням - переважно на придбання спиртних напоїв. У зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків, родина Названових перебувала на обліку Цибулівської селищної ради, як неблагополучна, проте профілактична робота з батьками позитивного результату не принесла. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачам своїх батьківських обовязків, закріплених ч.1-4 ст.150 Сімейного кодексу України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків у відповідності до ст.164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позбавити відповідачів, батьківських прав по відношенню до їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 часини всіх видів її доходів, але на кожну дитину не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання до суду цієї заяви, на користь [PERSON] , в родині якої виховуються діти. Стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 часини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду цієї заяви, на користь [PERSON] , в родині якої виховується дитина. Судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 18.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.08.2020 продовжено строк підготовчого розгляду справи та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відзив від відповідачів до суду не надходив. В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області Редька Л.М. не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника органу опіки та піклування. У судове засіданя відповідач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність. Позов визнає повністю та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її синів [PERSON] та [PERSON] . У судове засіданя відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку ( за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на сайті). У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задоволити. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір"ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 13.10.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 111 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 16.04.2018 Цибулівською селищною радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 06 (а.с.4, 5). Згідно акта обстеження умов проживання [PERSON] від 26.05.2020, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають: батько - [PERSON] , пенсіонер, син - [PERSON] , [INFO] . Житло - трьохкімнатна квартира знаходиться на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. З бесіди з [PERSON] встановлено, що його син [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями та не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно акта обстеження умов проживання неповнолітніх дітей від 14.04.2020, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають: баба - [PERSON] , [INFO] , пенсіонер; дід - [PERSON] , [INFO] , пенсіонер; онук - [PERSON] , [INFO] - навчається на 1 курсі Іллінецького державного аграрного коледжу; онук - [PERSON] , [INFO] . Житло - одноповерховий приватний будинок, складається з веранди, коридору, ванної кімнати, кухні та трьох житлових кімнат. В результаті обстеження та бесіди з [PERSON] та [PERSON] встановлено, що діти постійно проживають в родині діда і баби та знаходяться на їх утриманні. Батько, [PERSON] родинних стосунків не підтримує, матеріально не допомагає. Мати, [PERSON] постійно пиячить, не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні дітей, кошти державної соціальної допомоги витрачає переважно на придбання алкоголю. Періодично вчиняє скандали та насильство відносно своїх батьків. В родині баби [PERSON] забезпечуються задовільні житлово-побутові умови проживання онуків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки-характеристики, яка видана 26.05.2020 виконавчим комітетом Цибулівської селищної ради за № 517, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . За період проживання в смт.Цибулів характеризується незадовільно, веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, належного догляду за дітьми немає (а.с.11). Згідно листа Цибулівської селищної ради начальнику служби у справах дітей Монастирищенської районної державної адміністрації Редьці Л.М. від 16.03.2020 за № 51/02-11, до селищної ради звернулась [PERSON] , мати [PERSON] , яка має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дитина не отримує належної уваги. [PERSON] просила позбавити [PERSON] батьківських прав (а.с.12, 8). Згідно довідки про склад сім`ї, яка видана 26.05.2020 виконавчим комітетом Цибулівської селищної ради за № 518 склад сім`ї [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою [ADDRESS] : син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно довідки Монастирищенської ЦРЛ № 66 від 29.05.2020 [PERSON] , [INFO] , під наглядом лікаря-психіатра КНП «Монастирищенської ЦРЛ» не перебуває (а.с.14). Згідно розрахунку зі сплати аліментів, станом на 01.06.2020, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 58604,19 грн. (а.с.15). Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Пленум) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 136/01-01-40 від 01.06.2020 з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дітей, Монастирищенська райдержадміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають в родині баби [PERSON] , жительки [ADDRESS] , яка разом з чоловіком, [PERSON] піклується про їх здоров`я, виховання, побут та матеріальне забезпечення. Батьки дітей систематично зловживають спиртними напоями, не працюють, від виконання своїх обов`язків щодо виховання і матеріального забезпечення дітей самоусунулись, на профілактичну роботу з боку посадових осіб селищної ради та соціальних служб не реагують. Батько, [PERSON] , житель м. Монастирище з дітьми не спілкується, матеріально не допомагає, аліменти на їх утримання не сплачує. Мати, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Помешкання - глинобитний будинок знаходиться в занедбаному стані, санітарно-гігієнічні вимоги не дотримуються. [PERSON] перебуває на обліку районного управління соціального захисту населення, отримує соціальну допомогу на загальну суму 4 800 грн. щомісячно, проте вказані кошти витрачає не за призначенням - переважно на придбання спиртних напоїв. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, створює умови, які шкодять інтересам дітей, позбавляють їх можливості жити в повноцінній родині, отримувати належне виховання та матеріальне забезпечення (а.с.16-17). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Судом дійсно встановлено, що батько та мати, відповідачі у справі, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх синів. Крім цього, Пленум в п.18 звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. В залежності від конкретної ситуації в сім`ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім`ї необхідної допомоги, накладення адміністративного стягнення). Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки матері, батька. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідачі не надали суду доказів відсутності їх вини в ухиленні ними від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, а навпаки [PERSON] позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не будучи позбавленими батьківських прав, належним чином батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дітей не виконували, ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що у відповідності до п. 2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей. Відповідачі не надали суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві. Мати дітей [PERSON] визнала позов повністю і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її синів [PERSON] та [PERSON] , про що подала до суду заяву. Дана обставини свідчать про відсутність у відповідачки інтересу до дітей, відсутність у неї бажання приймати участь у вихованні дітей та про свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Батько дітей [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дітей вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Стаття 167 СК України регулює влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки з позовом про позбавлення батьківських прав звернулась Монастирищенська райдержадміністрація, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та те, що неповнолітні діти проживають разом з бабою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , яка ними опікується, суд вважає за необхідне передати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] бабі [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, суд при прийнятті свого висновку бере до уваги та оцінює в сукупності докази матеріального становища дітей, які проживають з бабою [PERSON] , батьки не утримують дітей, стягнення аліментів, в даному випадку, є необхідним, так як обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення повністю. Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням матеріального становища дітей, які проживає з бабою, матеріального становища платників аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дітей у розмірі по 1/3 частини усіх видів доходів відповідачів, але у відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02.06.2020. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення судув частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved