Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

15 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала в колгоспі «Зоря комунізму», в подальшому реорганізованого в КСП «Україна» на посаді доярки і пропрацювала в даному господарстві по вересень 1998 року, що підтверджується записами в трудовій книжці. На момент розпаювання земель КСП «Україна» перебувала в членах цього господарства та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року набула права на земельну частку (пай), однак позивач помилково не була включена до списку - додатку до державного акту по КСП «Україна». У зв'язку з юридичною необізнаністю, позивач не знала про те, що порушені її Конституційні права, а стало їй про це достовірно відомо лише в червні 2014 року з відповідді Відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області, з якої вбачається, що її прізвище не було внесено до списку до Державного акту на землю, в зв'язку з цим, позивач [PERSON] просить: поновити строк для звернення до суду за захистом права, визнати за нею право на земельну частку (пай) та зобов'язати Краснокутську РДА надати позивачу земельну частку (пай) із земель не витребуваних паїв, реформованого КСП «Україна», розташованих на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, за межами населеного пункту. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації в відкритому судовому засіданні проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, колишні члени підприємства, а також пенсіонери з їх числа. [PERSON] набула законне право на отримання земельної частки /пай/, але не була включена до списку -додатку до Державного акту, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як була членом колгоспу. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП «Україна» являвся членом КСП, але з невідомих причин не була включена до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР - 18-00-000225 по КСП «Україна», що підтверджується відповіддю Відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 20 червня 2014 року за №31-04-1131/2-14. Як передбачено Указом Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримувала. Як вбачається з відповіді Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 10.09.2014 року №02-25/498, на території сільської ради є не витребувані земельні частки (паї) за [NUMBER], площею 4,7434 га ріллі. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved