Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Національна академія Національної гвардії України звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта в розмірі 12044,69 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що у що 01.08.2011р. наказом № 437 ,,Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії" начальника Академії внутрішніх військ МВС України, правонаступником якої є Національна академія Національної гвардії України, відповідач був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види забезпечення. Під час навчання відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 01.08.2011р. [PERSON] уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби строком на чотири роки. Згідно з контрактом відповідач був зобов'язаний проходити військову службу (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення контракту. Однак, 03.11.2013р. [PERSON] звернувся з рапортом до начальника академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажання проходити службу у лавах внутрішніх військ на офіцерських посадах. Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №233с/ч звід 05.11.2013р. відповідач виключений зі списків особового складу курсантів відповідно до п «и» ч. 6 ст. 26 Закону України ,,Про військовий обов'язок та військову службу'' (систематичне невиконання умов контракту) та виключення з усіх видів забезпечення. Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 01.08.2014р. по 05.11.2013 року, складає 18044,69грн. Відповідачем в добровільному порядку сплачено 6000грн., отже сума боргу на момент звернення до суду складає 12044,69грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, 01.08.2011 року наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України, № 437 ,,Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії" відповідач був зарахований курсантом першого курсу (а.с. 6). 01.08.2011 року [PERSON] уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби строком на чотири роки, за умовами якого відповідач був зобов'язаний проходити військову службу (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення контракту (а.с. 7). Під час навчання в академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 03.11.2013р. [PERSON] звернувся з рапортом до начальника академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажання проходити службу у лавах внутрішніх військ на офіцерських посадах та був ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів від 12.07.2006р. №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утримання у вищих навчальних закладах» (а.с. 8). Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №233с/ч звід 05.11.2013р. відповідач виключений зі списків особового складу курсантів відповідно до п «и» ч. 6 ст. 26 Закону України ,,Про військовий обов'язок та військову службу'' (систематичне невиконання умов контракту) та виключення з усіх видів забезпечення (а.с. 9). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.20014р. №526-р академію внутрішніх військ МВС України перейменовано в Академію Національної гвардії України. Указом Президента №497 від 04.06.2014р. Академії Національної гвардії України надано статус національної. Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно із п.3 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Відповідно до п.4 цього Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що витрати на утримання відповідача складають 18044,69 грн. (а.с. 10). Відповідач добровільно сплатив позивачу в рахунок відшкодування понесених витрат 6000грн., отже заборгованість [PERSON] складає 12044,69грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 50 коп.

Outcome: approved