Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 29509,76 гривень за кредитним договором № б/н від 18.04.2006 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що 18.04.2006 року між банком та [PERSON] укладено вказаний кредитний договір, відповідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої станом на 30.04.2018 року складає 29509,76 грн. (заборгованості за кредитом - 518,26 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 23310,08 грн., заборгованість з пені та комісії - 3800,00 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. -штраф фіксована частина; 1381,42 грн. -штраф процентна складова) яку відповідач добровільно не погашає. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань позивач із посиланням на ст. ст. 526, 554, 623-625 ЦК України, просить провести стягнення зазначеної суму заборгованості із нього на свою користь. Ухвалою судді від 09.07.2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк», в поданій позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, а також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду у справі. Відповідачу [PERSON], відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації останньої, направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулось поштове повідомлення з відміткою про вручення поштової кореспонденції. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановила ч. 1 ст. 1049 та ч. 2 ст. 1050 того ж кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та виплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що 18.04.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитим у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.10-16) Пунктом 6.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати свої зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З копії розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] за кредитним договором № б/н від 18.04.2006 року станом на 30.04.2018 року, вбачається, що заборгованість за кредитом становить 29509,76 грн., що складається з : -заборгованості за кредитом - 518,26 грн.; -заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 23310,08 грн., -заборгованість з пені та комісії - 3800,00 грн. -а також штрафи відповідно до договору: -500,00 грн. - штраф фіксована частина; -1381.42 грн. - штраф процентна складова. Враховуючи вищевикладене, те що представник позивача, просить позов задовольнити, оскільки [PERSON] користуючись наданим їй кредитом, не здійснювала належним чином повернення кредитних коштів та відсотків за його користування і виконання узятих на себе останнью, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону і умовам кредитного договору. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: approved