Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сарненського районного суду з позовом до ПАТ "НАСК "Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, за полісом №ВХ/12345678 в розмірі 17 585,95 гривень, моральної шкоди в розмірі 879,30 гривень та судові витрати. Посилаючись на те, що 01 вересня 2014 року о 15 год. 00 хв. на автодорозі сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів 52 км+100м, сталося дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], та автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] [INFO]. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27.02.2015 року по справі №572/421/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Публічним акціонерним товариством НАСК «Оранта», представник позивача направив заяву про страхове відшкодування. Проте станом на день звернення до суду із цим позовом, вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення, жодної відповіді щодо причин відмови у виплаті мені страхового відшкодування страховиком не надано, страхове відшкодування не виплачене, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування за шкоду завдану здоров'ю та стягненню моральної шкоди. Представник позивача згідно заяви позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. 01 вересня 2014 року о 15 год. 00 хв. на автодорозі сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів 52 км+100м, сталося дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], та автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] [INFO]. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27.02.2015 року по справі №572/421/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Полісу обовязкового страхування №АС/7662756, який був дійсним станом на 01.09.2014 року по відношенню до ТЗ Volkswagen Transporter, д.н. 089 73 РВ, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у страховій компанії ПАТ «НАСК» Оранта». Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вiд 01.07.2004 року №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку Страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п.36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 15 вересня 2016 року представник позивача звернувся до Рівненського районного відділення Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування. Проте листом від 18.10.2016 року за вих. №09-02-09/11915 було повідомлено про необхідність отримання Страховиком додаткових документів для подальшого розгляду та прийняття остаточного рішення про виплату мені страхового відшкодування. На виконання вимог вищевказаного листа було долучено додаткові документи. Згідно копії епікризу № 10918 від 22.09.2014 року в результаті ДТП пасажир автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Позивач [PERSON] понесла значні витрати в сумі 17125,56 гривень на лікування здоров'я внаслідок отриманих травм, що підтверджується товарними чеками та розрахунками з КЗ «Сарненська ЦРЛ», де потерпіла знаходилася на стаціонарному лікуванні. Також, відповідно до розрахунку вартості лікування [PERSON] №964 виданого КЗ «Сарненська ЦРЛ» від 05 грудня 2014 року зазначено, що потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 01.09.2014 року по 22.09.2014 року, що становить 21 день лікування. Відповідно до ст. 22 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вiд 01.07.2004 року №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п. 9.3 ст. 9 вищевказаного Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Шкода завдана життю та здоровю потерпілого, яка відшкодовується страховиком визначається ст. 23 Закону, та включає в себе: шкоду, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. В ст. 24.1 Закону зазначається, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Відповідно ст. 25 Закону у звязку з тимчасовою втратою працездатності потерпілого внаслідок ДТП, для працюючої особи відшкодовується неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Відповідно до ст.26-1 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на витрат на лікування, протезування та медичне піклування у сумі 17 125,56 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю в сумі 856,28 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved