Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачем заявлено вказаний позов до відповідачки з тих підстав, що вона ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо сина [PERSON], [INFO] , не піклуються про нього , проживає окремо від дитини . В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав . Будучи допитаним як свідок [PERSON] пояснив, що обставини життя малолітнього [PERSON] йому відомі як сільському голові. Ствердив, що син відповідачки проживає з її прабабою ,яка піклується про дитину і доглядає його, забезпечує всі потреби дитини.Мати на протязі останніх 2 років з дитиною не спілкується, проживає в іншому селі. народила ще 2 дітей.Йому відомо. що відповідачка і за місцем проживання характеризується негативно .Він особисто попереджав матір про ініціювання питання про позбавлення батьківських прав, запрошували її на засідання органу опіки і піклування, але їй це байдуже.Представник позивача підтримав висновок щодо позбавлення батьківських прав відповідачки . Відповідачка вирішення позову покладає на розсуд суду .Ствердила,що її чоловік, з яким вони виховують 2 дітей ,підтримує її бажання забрати дитину, але у них на даний час немає умов проживання. Син проживає з її бабусею, вона його бачить епізодично,кошти на утримання не надає, іграшок не купує.Причини такого ставлення до дитини пояснити не може. Прокурор прийшов до висновку,що задоволення позову відповідає інтересам дитини і сприятиме захисту її прав. Заслухавши пояснення сторін, свідків ,думку прокурора , дослідивши представлені письмові докази суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Конституція України, а саме ст. 51 встановлює, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 3,16, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою Верховною Радою України від 27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дiти мають право на особливе пiклування i допомогу; дитинi необхідно забезпечити такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв, i з цiєю метою вживати всi вiдповiдні заходи; кожна дитина має право на рiвень життя, необхiдний для фiзичного, розумового, духовного, морального i соцiального розвитку. Батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини.Жодна дитина не може бути обєктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Судом встановлено, що відповідачка,дошлюбне прізвище якої [PERSON] ,є матірю [PERSON], 16.06.2012 року ,відомості про батька дитини в актовому записі про народження зазначені зі слів матері(а.с.4,7).[PERSON] відвідує дошкільний заклад в с.Старий Солотвин, його вихованням ,лікуванням займається прабаба- Гуменюк [PERSON] ,мати дитину не виховує, про його здоров"я не дбає.Мали місце випадки, коли мати відмовлялась від продовження лікування дитини,будучи попередженою про можливі ускладення для здоров"я сина (а.с.8,9,10,36-37) .Такі письмові докази щодо ухилення матері від виконання батьківських обовязків узгоджуються з поясненнями свідків [PERSON],[PERSON],яким відомо особисто,що мати про дитину не дбає, не піклується, участі в її утриманні та вихоіванні не приймає. За висновком органу опіки і піклування- Старосолотвинської сільської ради (а.с.12,42 ) позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним і необхідним , що має на меті захист інтересів дитини . Отже , вказаними вище доказами стверджено, що відповідачка злісно ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини , без поважних причин не піклуються про стан її здоровя, фізичний, духовний розвиток , навчання,підготовку до самостійного життя.Така її поведінка є винною,вона свідомо нехтує своїми обов'язками щодо дочки. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини(п.2 ч.1 ст.164). Обставини справи свідчать,що мати малолітнього [PERSON] протягом останніх 2 років не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, в їх сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є підставними і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180,166 Сімейного Кодексу України відповідачка зобовязана утримувати свою неповнолітню дитину.Суд одночасно з позбавленням батьківських прав,як це визначено ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України , може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів. Суд на підставі ст.ст. 182,184 Сімейного Кодексу України та наявних в справі доказів прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог про стягнення аліментів в мінімальному розмірі - твердій грошовій сумі 370 грн. щомісячно.При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачка не працює, має на утриманні ще 2 малолітніх дітей . Оскільки вирішення питання про встановлення опіки над малолітнім [PERSON]при постановленні рішення в даній справі неможливе через відсутність відповідного подання, позивача слід повідомити про необхідність встановлення опіки над дитиною При цьому суд не приймає рішення щодо передачі дитини органу опіки і піклування. оскільки враховує, що він проживає в сім"ї своєї прабаби [PERSON],яка згідно із ст. 257 СК України наділена правом брати участь у вихованні дитини.Вказана особа забезпечує всі потреби дитини, проявляє любов та піклування ,забезпечує захист дитини. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача згідно з ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved