Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обгрунтував наступним. 01.03.2017 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити гроші на лікування тяжко хворого батька. Цього ж дня між сторонами по справі було укладено договір позики грошей № б/н. Відповідно до п. 1 договору позивачем [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти в сумі 200000,00 грн. зі строком повернення боргу до 25.04.2017 року. На підтвердження факту отримання грошових коштів, у присутності свідка, відповідачем була надана письмова розписка. В порушення взятих зобов`язань, відповідач до цього часу не повернув гроші. Станом на 28.02.2018 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 227667,67 грн., а саме: сума боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року - 221980,00 грн., три проценти річних від простроченої суми - 5687,67 грн. Просив стягнути борг за договором позики у розмірі 227667,67 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2276,67 грн та на правничу допомогу адвоката у розмірі згідно з квитанцією. Потім позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість за договором позики від 01 березня 2017 року з урахуванням індексу інфляції станом на 31 серпня 2019 року у розмірі 244400,00 грн. та три проценти річних за період з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року, у розмірі 14695,89 грн Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 травня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 01 березня 2017 року з урахуванням індексу інфляції станом на 05 квітня 2018 року у розмірі 221980 грн 00 коп та три проценти річних за період з 25 квітня 2017 року по 05 квітня 2018 року, у розмірі 5687 грн 67 коп, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2276 грн 68 коп. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 травня 2019 року по цивільній справі № 631/341/18, провадження № 2/631/281/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за заявою представника відповідача [PERSON] , скасоване. Розгляд справи призначено проводити у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 жовтня 2019 року за клопотанням представника [PERSON] - [PERSON] призначено судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання судом результатів експертизи. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року поновлено провадження в цивільній справі й призначено судове засідання для вирішення клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного інституту ім. проф. Бокаріуса Абросимова В. Г., яке надійшло 19.11.2019 через канцелярію суду за вхідним № 8125/19-вх, про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи № 23525, а також повідомлення про необхідність сплатити рахунок за проведення експертизи. Протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року за участю представника позивача [PERSON] було відкладено підготовче судове засідання, призначене для вирішення клопотання судового експерта, у зв"язку з неявкою відповідача та його представника, які завчасно та належним чином були повідомлені про дату, час і місце підготовчого судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення 6320201979842 та 6320201979850 з короткими підписами адресатів, які повернулися до суду 03.20.2019, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з невиконанням вимог судового експерта Харківського науково-дослідного інститута ім. проф. Бокаріуса Абросимова В. Г. про надання додаткових матеріалів та сплату за проведення експертизи, 29.01.2020 матеріали цивільної справи № 631/341/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики через канцелярію суду за вхідним № 587/20-вх було повернуто без виконання. 30 січня 2020 року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області було відмовлено у задоволенні клопотання, наданого через канцелярію суду за вхідним № 587/20-вх від 30.01.2020 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] , про заміну експертної установи. 25 лютого 2020 року протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області було визнано явку відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання, обов`язковою. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. 06 липня 2020 року протокольною ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області судове засідання було відкладено у зв?язку із неявкою відповідача. 30 липня 2020 року позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, заяв про відкладення судового розгляду не надав. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зв?явився, через електронну пошту суду за вхідним № ЕП-975/20 вх. від 05.05.2020 надав повідомлення, що він позбавлений повноважень бути представником [PERSON] , бо між ним та відповідачем розірвано договір про надання правничих послуг. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 01.03.2017 року позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передає позичальникові грошові кошти у розмірі 200000,00 грн до 25.04.2017 року (а. с. 174). На підтвердження факту отримання грошових коштів, у присутності свідка [PERSON] , відповідачем була надана письмова розписка (а. с. 175). Строк повернення коштів договором визначено 25.04.2017 року. Також, вказаним договором передбачено порядок надання у власність грошових коштів, місце та умови виконання зобов`язання, наслідки несвоєчасного повернення боргу. Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, надав грошові кошти у борг у сумі 200000,00 грн. у присутності свідка, відповідно до розписки від 01.03.2017 року (а. с. 6). Відповідачем були порушені зобов`язання щодо повернення позики, відповідно до умов договору. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 01 березня 2017 року з урахуванням індексу інфляції станом на 31 серпня 2019 року у розмірі 244400,00 грн. та три проценти річних за період з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року, у розмірі 14695,89 грн. Підставою для задоволенні позовних вимог позивачем зазначено неповернення відповідачем позики у строки зазначені у договорі. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає приписам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Також суд ураховує, що відповідач не виконав вимог судового експерта Харківського науково-дослідного інститута ім. проф. Бокаріуса Абросимова В. Г. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та не сплатив за проведення експертизи, тобто ухилився від подання експерту необхідних матеріалів, документів й ухилився від витрат за проведення експертизи. Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Беручи до уваги, що судово-почеркознавча експертиза була призначена для з`ясування питання ким, [PERSON] чи іншою особою виконані підписи в графі «Позичальник» на договорі позики грошей від 01 березня 2017 року, та на розписці після слів «Написано власноруч», суд, відповідно до ст. 109 ЦПК України визнає факт, що підписи в графі «Позичальник» на договорі позики грошей від 01 березня 2017 року, та на розписці після слів «Написано власноруч», виконані [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З ч. 2 ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що передбачено приписами ст. 599 ЦК України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, що передбачено ст. 1046 ЦК України Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Приписами ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З частини 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що боржником не виконано зобов`язань, визначених договором позики, кошти в строк до 25.04.2017 року позивачеві не повернуто. Будь-яких доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять. [PERSON] також не надано доказів щодо належного виконання ним умов договору позики, та повернення грошових коштів [PERSON] . За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем виконано розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення з 01 травня 2017 року по 31 серпня 2019 року та розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року. Заперечень відповідача проти розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Іншого розрахунку або спростування розрахунку, зробленого відповідачем, до суду не надходило. Судом перевірено правильність розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення з 01 травня 2017 року по 31 серпня 2019 року та розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року. Індекс інфляції, згідно даних Державної служби статистики України у 2017 році становив: травень - 101,3, червень - 101,6, липень - 100,2, серпень - 99,9, вересень - 102,0, жовтень - 101,2, листопад - 100,9, грудень - 101,0 відсотків, у 2018 році: січень - 101,5, лютий - 100,9, березень - 101,1, квітень - 100,8, травень - 100,0, червень - 100,0, липень - 99,3, серпень - 100,0, вересень - 101,9, жовтень - 101,7, листопад - 101,4, грудень - 100,8, відсотків, у 2019 році: січень - 101,0, лютий - 100,5, березень - 100,9, квітень - 101,0, травень - 100,7, червень - 99,5, липень - 99,4, серпень - 99,7, (http://www.ukrstat.gov.ua/), aбо в абсолютних одиницях: 2017 рік: травень -1,013, червень - 1,016, липень - 1,002, серпень 0,999, вересень - 1,020, жовтень - 1,012, листопад - 1,009, грудень - 1,010; 2018 рік: січень - 1,015, лютий - 1,009, березень - 1,011, квітень - 1,008, травень - 1,000, червень - 1,000, липень - 0,993, серпень - 1,000, вересень - 1,019, жовтень - 1,017, листопад - 1,014, грудень - 1,008, 2019 рік: січень - 1,010, лютий - 1,005, березень - 1,009, квітень - 1,010, травень - 1,007, червень - 0,995, липень - 0,994, серпень - 0,997. Індекс інфляції за період з травня 2017 року по серпень 2019 року становив: 1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,020 х 1,012 х 1,009 х 1,010 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,000 х 1,000 х 0,993 х 1,000 х 1,019 х 1,017 х 1,014 х 1,008 х 1,010 х 1,005 х 1,009 х 1,010 х 1,007 х 0,995 х 0,994 х 0,997 = 1,2220 Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення з 01 травня 2017 року по 31 серпня 2019 року становить: 200000,00 х 1,2220 = 244400,00 грн. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тобто, три проценти річних від простроченої суми з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року складають: 200000,0 х 0,03 х 894/365 = 14695,89 грн., де 894 - кількість днів прострочення з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми станом на становить: 244400,00 + 14695,89 = 259095,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 01 березня 2017 року з урахуванням індексу інфляції за прострочення станом на 31 серпня 2019 року у розмірі 244400,00 грн та трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 25 квітня 2017 року по 04 жовтня 2019 року, у розмірі 14695,00 грн. є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2276,67 грн та на правничу допомогу адвоката у розмірі згідно з квитанцією. В матеріалах справи наявні платіжні доручення № N18GO55659 від 04.04.2018 на суму 2276,68 грн та № N1E0Y5489M від 01.10.2019 на суму 314,30 грн. щодо сплати [PERSON] судового збору при зверненні до суду з позовом, та з заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до Закону України "Про судовий збір". Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2276,67 грн. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі згідно з квитанцією суд залишає без розгляду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що докази витрат на правничу допомогу адвоката ані позивачем [PERSON] , ані його представником [PERSON] не надані, будь які квитанції, розрахунки та таке інше, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved