Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що між відділенням №8 ПТ «Ломбард Надія» Письменна Н.Є. і компанія» та [PERSON] було укладено угоду про надання їй фінансового кредиту під заклад майна, що є її власністю, а саме: виробу з дорогоцінного металу-ланцюга з золота 585 проби, вагою виробу 10,48 гр., чистою вагою 10,40 гр. Згідно договору кредиту від 04 серпня 2014 року та закладу № 11846-8 [PERSON] був наданий фінансовий кредит у розмірі 2800,00 грн. на п'ять днів, з датою його повернення 08 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків, за користування грошовими коштами, у розмірі 90,00 грн. Крім того, позивач зазначив, що є фінансовою установою, яка надає фінансові кредити фізичним особам під заставу майна на визначений строк і під відсоток. У разі невиконання позичальником зобов'язань, а саме: не повернення фінансового кредиту, несплату відсотків за користування грошовими коштами, ломбард, як заставодержатель, має право звернути стягнення на предмет застави. Позивачем був наданий [PERSON] фінансовий кредит під заклад золотого ланцюжка, який був вилучений у ході досудового розслідування на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкові, та повернутий потерпілій після винесення вироку [PERSON] 09 жовтня 2014 року позивачем було направлено лист за вих. № 290, в якому ПТ "Ломбард "Надія" просив [PERSON] повернути отриманий фінансовий кредит, однак, до цього часу грошові кошти не повернуті. Тому, позивач просив суд, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 5 289,04 грн., що складається: 2800,00 грн. - розмір наданого фінансового кредиту; 90,00 грн. - відсотки за користування грошовими коштами (04.08.2014 р.-08.08.2014 р.); 2132,48 грн. - відсотки за користування грошовими коштами; 266,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, а також стягнути судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Краснолобова О.В. підтримала позов, надала розрахунок заборгованості [PERSON] за договором фінансового кредиту та закладу № 11846-8 від 04.08.2014 року станом на 05.12.2014 року на загальну суму - 5289, 04 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначила, що передала ланцюжок під заклад і оформила договір, підписавши його, на прохання свого знайомого [PERSON] Вона не згодна сплачувати всю суму заборгованості, оскільки всю кредитну суму одразу після отримання передала своєму знайомому [PERSON], який з кредитної суми дав їй лише 300 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час слухання справи належним чином. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 04.08.2014 року між ПТ «Ломбард Надія» та [PERSON] був укладений фінансовий кредитний договір № 11846-8, за яким відповідач [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 2800,00 грн. на термін до 08.08.2014 року, зі сплатою відсотків, у розмірі 0, 64 % за день від суми отриманого кредиту (а.с. 3). Відповідно до умов фінансового кредитного договору, у разі невиконання позичальником зобов'язань, а саме: не повернення фінансового кредиту, не сплати відсотків за користування грошовими коштами, ломбард, як заставодержатель, має право звернути стягнення на предмет застави. Судом встановлено і не заперечувалось у судовому засіданні відповідачем [PERSON], що саме нею був підписаний договір фінансового кредиту та умови до нього - і отримані кошти під заклад золотого ланцюжка. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами ПТ «Ломбард Надія» та [PERSON] на підставі укладеного договору виникли зобов'язальні правовідносини. Також судом встановлено, що на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2014 року слідчим 11.08.2014 року проведено вилучення предмету закладу - ланцюг з золота (а.с. 4-5-6). Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2014 року [PERSON] засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, предмет злочину - золотий ланцюжок, повернутий потерпілій, як власнику (а.с. 7). 09 жовтня 2014 рок позивачем на адресу [PERSON] був направлений лист за вих. №290, згідно якого позивач «Ломбард «Надія» просив її повернути отриманий фінансовий кредит до 25.10.2014 року - а.с. 8. Враховуючи те, що позивач відповідно до умов договору, позбавлений можливості звернути стягнення на предмет закладу (ланцюжок з золота), а [PERSON] своє зобов'язання щодо повернення отриманого нею кредиту не виконала, своєчасно відсотки не сплачує, з неї підлягає стягненню отримана сума кредиту у розмірі 2800 грн. Договором встановлено, що у разі, якщо позичальник прострочив, а кредитор не звернув стягнення на предмет закладу, дія договору може бути продовжена, при цьому стягуються прострочені відсотки та пеня у встановленому розмірі за кожен день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов договору сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 04.08.2014 року по 05.12.2014 року (з розрахунку 0,64 % від суми отриманого кредиту, щоденно за 124 календарні дні) -2222, 48 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з [PERSON], як сторони у договорі. Що стосується стягнення пені, суд вважає правильним відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки договором не визначено розмір пені відповідно до ч. 3 ст. 549, ч. 2 ст. 572ЦК України. Показання відповідача [PERSON] щодо того, що вона не знала про те, що ланцюжок крадений, що всі грошові кошти отриманого кредиту вона віддала [PERSON] і отримала від [PERSON] лише 300 грн. за укладення договору не звільняють її від виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Позов в частині стягнення кредитних коштів з відсотками з [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не є стороною договору фінансового кредиту. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума у розмірі 5022, 48 грн. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 10,11,60,81,88,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст. 526,530,553,554,611 ЦК України, суд -

Outcome: partial