Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Рахівського районного суду від 04.03. 2011 року у цивільній справі № 709/1198/2012, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 15.06. [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03. 2012 року, щомісячно. Його позиція як батька дитини, спрямована на досягнення спільного інтересу між відповідачкою та ним щодо визначення необхідного розміру аліментів. На той час, він працював інспектором ДАІ Рахівського РВ УМВС та офіційно отримував заробітну плату в розмірі 2335,48 гривень, якої було достатньо для того, щоб утримувати і себе і дитину. З 18.04. 2012 року, він добровільно сплачував аліменти протягом трьох років підряд в розмірі 1/3 частини заробітної плати, як це було встановлено судовим рішенням. 21.05. 2014 року, його було звільнело з посади у зв"язку з виходом на пенсію, і з цього часу він ніде не працював, інших доходів, заробітної плати не отримує. Його матеріальний стан змінився на даний час, оскільки його звільнено з роботи, де він мав заробіток в сумі 2335,48 гривень. Крім того, з 05.05. 2011 року, він перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого у них народилася донька -[PERSON], 16.03. [INFO]. У нього немає можливості влаштуватися на нову роботу із заробітком, необхідним та достатнім для утримання своєї сім"ї та дочки [PERSON]. Крім того, у своїй власності він не має рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання. У зв"язку з наведеним, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Рахівського районного суду від 18.04. 2012 року. Представник позивача -[PERSON] - [PERSON], позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги заперечила. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа\~\~ має\~\~ право в порядку,\~ встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Відповідно до ст.ст.\~57,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.05. 1992 року, який між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду від 10.01. 2011 року. Від шлюбу, народилася спільна дитина [PERSON], 15.06. [INFO]. Рішенням Рахівського районного суду від 18.04. 2012 року, з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 15.06. [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитини відповідного віку, починаючи з 21.03. 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно постанови заступника начальника відділу ДВС Рахівського РУЮ від 08.08. 2014 року № 32543071, на примусовому виконанні відділу ДВС знаходиться виконавчий лист № 709/1198 від 18.04. 2012 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, позивач являється пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 3156,54 гривень. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказує, як на підставу зменшення розміру аліментів, на погіршення його матеріального стану у зв»язку з наявністю інших утриманців. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В\~статті 51 Конституції України\~закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України,\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 СК України\~\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~ Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~№ 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що наразі сімейний стан позивача змінився. Позивач вдруге одружився, від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], 16.03. 2012 року. Таким чином, на його утриманні на цей час знаходиться малолітня дитина та дружина. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, оскільки за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, та беручи до уваги наявність у позивача інших утриманців, які останній за законом зобов»язаний утримувати, так само, враховуючи інтереси самої дитини [PERSON], яка є неповнолітьною, самостійних джерел доходу немає, суд вважає, що наявні обставини дозволяють зменшити розмір аліментів, стянуваних на підставі рішення Рахівського районного суду від 18.04. 2012 року на 800 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Outcome: partial