Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

15.05.2018року МТСБУ звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33 053,20грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 670,00грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 01 вересня 2016року з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], в смт. Овідіополь була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого, автомобіль «MAZDA», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], отримав пошкодження. Як вказує представник позивача, відповідно до висновку №20-09/1 вартість матеріального збитку складає 35 072,46грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, як зазначає представник позивача, [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У подальшому, як зазначає представник позивача, власник пошкодженого автомобіля - [PERSON], з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Представник позивача вказує, що МТСБУ 04.04.2017року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 33 053,20грн., за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. У зв'язку з тим, що відповідач - [PERSON] не відшкодував страхове відшкодування, МТСБУ звернулося до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.06.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюМоторного (транспортного) страхового бюро Українидо [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018року по цивільній справі №520/5767/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентованою виплатою, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 33 053 грн. 20 коп. - суму страхового відшкодування, 670 грн. 00 коп. - витрати на встановлення розміру збитку та збір документів, 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. 02.10.2018року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018року по цивільній справі №520/5767/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентованою виплатою. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2018рокузаяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року по цивільній справі №520/5767/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентованою виплатою було задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року по цивільній справі №520/5767/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентованою виплатою - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 06.12.2018року відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належний чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи (а.с. 64), однак 13.11.2018року відповідач - [PERSON] надав до канцелярії суду заяву, в якій просив замінити склад суду, оскільки заочне рішення ухвалювалось суддею Київського районного суду м. Одеси Петренком В.С., заява про перегляд заочного рішення, яка була задоволена, також розглянута цим суддею, а тому, на думку відповідача, суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С. не може брати участь при продовженні розгляду справи, на підставі ч.2 ст. 37 ЦПК України. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2018року заявлений [PERSON] відвід судді Петренка В.С. визнано необґрунтованим. Заяву передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Петренка В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2018року (суддя Васильків О.В.) в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого по цивільній справі №520/5767/18 - судді Петренка Володимира Сергійовича було відмовлено. У судове засідання 26.12.2018року представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку SMS (а.с. 64, 81), у судові засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, однак 26.12.2018року надав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що він отримав судову повістку 22.12.2018року о 20 годині 32 хвилини на зазначений ним номер телефону у вигляді SMS на судове засідання, призначене на 26.12.2018року на 14 годин 00 хвилин. Судом було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч.5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Суд приймає до уваги, що повістка про виклик до суду шляхом SMS - повідомлення була доставлена 22.12.2018року, тобто менше ніж за п'ять днів до судового засідання. Разом з тим, згідно актів, складених секретарем судового засідання 12.12.2018року, 13.12.2018року, 14.12.2018року, 17.12.2018року та 18.12.2018року (а.с. 79-83), секретарем судового засідання було неодноразово зателефоновано до [PERSON] за телефоном [NUMBER], який вказав відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, однак на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідав. Таким чином, суд неодноразово намагався повідомити відповідача - [PERSON] про час та місце судового засідання. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] взагалі жодного разу не був присутнім у судових засіданнях, про час та місце яких він був повідомлений завчасно та належним чином, навіть під час розгляду його заяви про перегляд заочного рішення. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Як вбачається, з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито у 01 червня 2018року, тобто справа перебуває в провадженні суду півроку, однак відповідач жодного разу не був присутнім у судових засіданнях, про час та місце яких він повідомлявся належним чином. Неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого відповідача розцінюється судом як зловживання процесуальними правами із наміром затягування розгляду справи. Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Приймаючи до уваги неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого відповідача, з урахуванням положень 275 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості знову відкладати судове засідання, а тому у задоволенні заяви відповідача було відмовлено. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. від 21.09.2016року по справі №520/11140/16-ц, яка набрала законної сили, було встановлено, що 01.09.2016 року о 08 годині 45 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Колісніченка в смт. Овідіополь, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мазда», н/з [NUMBER], який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України». Зазначеною постановою визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 124 КпАП України, накладено на [PERSON] штраф у розмірі 340грн., стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 275,60грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки «MAZDA» д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Згідно звіту ТОВ «Делфі Груп» №20-09/1 про незалежну оцінку автомобілю MAZDA 323, д/н [NUMBER], вартість матеріального збитку складає 35 672,46грн. (а.с. 12-16). 04.10.2016року [PERSON], власник транспортного засобу «MAZDA» д/н [NUMBER], звернувся до МТСБУ з заявою, в якій просив відшкодувати шкоду заподіяну під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6 на звороті). Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок кошті в фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. За заявою потерпілого [PERSON], відповідно до довідки МТСБУ №1 від 20.03.2017року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБУ від 31.03.2017року за №2668 (а.с.6 на звороті, а.с.10) було виплачено страхове відшкодування у сумі 33 053,20грн., що підтверджується також платіжним дорученням №2668рв від 04.04.2017 року (а.с.11). Крім того, МТСБУ понесло витрати у зв'язку із залученням аварійного комісара у розмірі 670,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2009/1рв від 02.11.2016року (а.с.11) та актом виконаних робіт від 26.10.2016 року (а.с. 9 на звороті). Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON], у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 33 053,20грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути суму витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь МТСБУ судовий збір в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved