Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 27.02.2003 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Чуньківською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 01. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син- Новаковський [PERSON], [INFO], донька- Новаковська [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та сімейні обов"язки щодо ведення спільного господарства, виховання дітей, між ними почали виникали сварки, що призвело до розпаду сім"ї і фактичного припинення шлюбних відносин. Починаючи із квітня 2018 із відповідачем проживають окремо один від одного та не ведуть спільного побуту. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з"явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206\~цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2003, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 0621120 від 27.02.2003 (а.с.8). В шлюбі у них народилося двоє дітей: син- Новаковський [PERSON], [INFO], донька- Новаковська [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено . Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved