Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до договору про поділ спадщини, укладеного 20 лютого 2005 року між позивачем та [PERSON], в порядку поділу спадкового майна, належного їм після смерті [INFO] [PERSON], їй (позивачу) у спадщину перейшли: житловий будинок в [ADDRESS]; земельні ділянки за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER]. 20 лютого 2015 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора видала їй (позивачу) свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок та зареєструвала право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оформити свої спадкові права на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вулиці Коберника, 25 в селі Красилівка вона позбавлена можливості, виходячи з наступного. [INFO] помер її батько [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла та отримала свідоцтва на спадкове майно його дружина [PERSON]. До спадкового майна померлого належали земельні ділянки, розташовані по вулиці Коберника,25 в селі Красилівка площею 0,464 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належали спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю на бланку серії [NUMBER]. 11 липня 2007 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки. 29 травня 2015 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила їй позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки через відсутність належних правовстановлюючих документів. Вказані земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру і можуть у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України може бути об'єктом цивільних прав, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельні ділянки. Позивач просить суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача Красилівської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи Відділу держземагенства України в Ставищенському районі Київської області в судове засідання не з'явився, до суду відділ подав заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника відділу. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача Красилівської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору про поділ спадщини, укладеного 20 лютого 2005 року між позивачем та [PERSON], в порядку поділу спадкового майна, належного їм після смерті [INFO] [PERSON], позивачу у спадщину перейшли: житловий будинок в [ADDRESS]; земельні ділянки за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER]. Договір посвідчено державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. за реєстром № 196 (а.с. 10). 20 лютого 2015 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора за реєстром № 197 видала позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок та зареєструвала право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 11-12). Оформити свої спадкові права на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] позивач позбавлена можливості, виходячи з наступного. [INFO] помер батько позивача [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла та отримала свідоцтва на спадкове майно його дружина [PERSON]. До спадкового майна померлого належали земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] площею 0,464 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належали спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю на бланку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 11 сесії 22 скликання Красилівської сільської ради від 03.09.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] (а.с. 16-17). 11 липня 2007 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора за реєстром № 2301 видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки. Грошова оцінка земельних ділянок становила 3838,86 гривень, що з врахуванням індексу інфляції станом на 01.06.2015 року становить 12698,95 гривень (3838,86х330,8%=12698,95, де 330,8% - індекс інфляції з липня 2007 року по травень 2015 року включно) (а.с. 14). 29 травня 2015 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки по вулиці Коберника,25 в селі Красилівка через відсутність належних правовстановлюючих документів (а.с. 25). У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно ч. 3 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моментру реєстрації. Як встановлено ч.1, ч. 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину (ст. 1299 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповіддо п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи що спадкодавиця [PERSON] за життя набула права на спадщину на вищевказані земельні ділянки загальним розміром 0,464 га, які вона успадкувала після смерті [PERSON] (а. с. 14), проте для виникнення права власності не отримала державні акти про право власності на них та не здійснила їх державну реєстрацію, а після смерті [PERSON] право на спадщину на дані земельні ділянки із житловим будинком, що розташований на них, відповідно до договору про поділ спадщини набула позивач, та враховуючи, що вказані земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру і можуть у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України бути об'єктом цивільних прав, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельні ділянки (а. с. 15-18), представником відповідача позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Красилівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину за законом та в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved