Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є власником 3/9 частин житлового будинку в [ADDRESS]. Цей будинок 27.07.2012 року позивачем був куплений у відповідача [PERSON], який не знявся з реєстрації. Відповідачка [PERSON] з липня 2012 року у житловому будинку в [ADDRESS] не проживає, оскільки змінила свої місце проживання зі м. Щорса на [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, (а.с.55-58) обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] прописав її до будинку в [ADDRESS] як члена сім»ї В подальшому між ними склалися неприязні відносини, [PERSON] без згоди позивачки переєстрував [PERSON] в [ADDRESS]. [PERSON] не проживала у будинку в [ADDRESS] з поважних причин, оскільки [PERSON] чинив перешкоди у користуванні житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідачка - позивачка [PERSON] є його сестрою по батьку. Вона повна сирота і виховувалась у допоміжній школі-інтернат Любомильського району Волинської області. По закінченню навчання вона захотіла переїхати на проживання в м.Щорс Чернігівської області, щоб закінчити училище лісового господарства. [PERSON] почала проживати в сім»ї позивача в [ADDRESS] не як член сім»ї, а як наймач житла з 2009 по 2012 роки, що свідчить договір найму жилого приміщення, який укладався 28.09.2010 року з власником будинку його дружиною [PERSON] та від імені наймача [PERSON] договір найма підписав сам позивач, оскільки [PERSON] уповноважила його на це довіреністю. [PERSON] вела аморальний спосіб життя, тому почали виникати конфлікти і [PERSON] перейшла проживати до гуртожитку училища лісового господарства, а потім взагалі заявила, що буде влаштовувати особисте життя та виїхала з району у 2012 році. Всі юридичні дії позивач робив за довіреністю від імені [PERSON] [PERSON] зняв [PERSON] з реєстрації по [ADDRESS] та прописав на [ADDRESS], згоди у [PERSON] на це не питав, ключі від будинку на [ADDRESS] не передавав, оскільки будинок був придбаний у стані непридатному для житла, а потім там йшов ремонт. Позивач по телефону повідомив [PERSON], що вона вже зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідачка на цей час влаштовувала особисте життя і не мешкала у м. Щорсі, але періодично приїжджала за речами зі своїми чоловіками. Відповідачі втратили право на користування житлом. Оскільки не проживають понад рік чим самим створюють перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком, який позивач має намір продати. Відповідачка-позивачка [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали та пояснили, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] по батьку. Вона повна сирота і виховувалась у допоміжній школі-інтернат Любомильського району Волинської області. Перед закінченням навчального закладу з»ясувалось, що у [PERSON] є брат [PERSON] який приїхав по місцю навчання відповідачки та переконав останню приїхати на навчання до училища м.Щорса. Оскільки для відповідачки він був найближчою людиною, остання погодившись, взявши направлення приїхала в м. Щорс поселившись в сім»ї позивача. У м. Ковель після смерті батьків у відповідачки [PERSON] залишилась квартира яку [PERSON] умовив продати, пообіцявши взамін придбати в м. Щорсі для [PERSON] житло. Всі гроші за виручене житло м. Ковелі[PERSON] залишивш собі, навіть, не сказавши за яку суму продано квартира. Окрім цього, [PERSON] отримав дві одноразові матеріальні допомоги, по закінченню допоміжної школи та училища лісового господарства [PERSON]. Тому з позивачем його дружиною почали виникати конфлікти, сварки, тому з ініціативи [PERSON] [PERSON] тимчасово перейшла проживати до гуртожитку училища у 2010-2011 роках. У 2012 році повернулась проживати до [PERSON] потім виїжджала працювати до співмешканця у Менський район. У липні 2012 року позивач повідомив її по телефону про те, що поміняв місце її реєстрації з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Вона приїхала у міграційну службу та перереєреструвалась за новою адресою. Ключів від будинку [PERSON] не дав. У серпні 2013 року відповідачка приїхала у м. Щорс, щоб забрати у позивача [PERSON] свій паспорт. Але [PERSON] замість того, щоб повернути паспорт викликав працівників міліції та затримавши [PERSON] відвіз її до психіатричного закладу де вона знаходилась до листопада і звідки вже її забрала хрещена матір у [ADDRESS], оскільки їй нікуди було їхати і де вона зараз проживає з малолітньою дитиною. [PERSON] намагалась повернутись жити в [ADDRESS], але брат перешкоджав цьому, змінив замки не віддав ключів від будинку. Декілька разів вона приїжджала за своїми речами, але змогла забрати їх тільки з допомогою дільничого інспектора. Ще 16.09.2014 року вона приїжджала в Щорську ЦРЛ на обстеження з приводу вагітності і ночувала в будинку в [ADDRESS], але ключі їй [PERSON] не дав. Вважають, що [PERSON], як член сім»ї вселилась у житло позивача, тому відповідно до норм ст..405 ЦК України не минув рік для втрати на право користування житлом. Позивач створював перешкоди для користування житлом, тому [PERSON] не мала можливості проживати в будинку по [ADDRESS]. [PERSON] це зробив за довіреністю. Просить вселити її до будинку, оскільки власного житла немає і має намір проживати в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений. Позовні вимоги визнає (а.с.36). Свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі є її зятем. Вона вселилась у будинок по [ADDRESS] 11.12.2013 року. До цього в будинку відбувався ремонт і він був непридатний для проживання. В будинку, окрім свідка, ніхто ніколи не проживав. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є вуличкомом по [ADDRESS] і жодного разу не бачила [PERSON]. До неї, як вуличкома, вона не звертались зі скаргами про те, що їй перешкоджають проживати в будинку. Будинок по [ADDRESS] був непридатний для проживання, довго ремонтувався, а потім там стала проживати теща [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в службі сім»ї та молоді. Сім»я [PERSON] знаходилась в період з серпня 2008 по 2009 рік під її супроводом, оскільки в сім»ю прийшла дитина з інтернату - відповідачка по справі, яка не могла довго адаптуватись. У них в сім»ї були складні стосунки і часто виникали конфлікти з братом та його дружиною. Свідок проводила з нею бесіди і підтримувала контакт аж до 2010 року. В подальшому їй відомо, що [PERSON] створив прийомну сім»ю і взяв на виховання двох дітей. Оскільки законом заборонено давати дозвіл на створення прийомної сім»ї, якщо разом проживають близькі родичі, що мають хворобливий стан психіки, а такою була [PERSON], то [PERSON] було б відмовлено у створенні сім»ї, тоді [PERSON] перепрописав [PERSON] на [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є тітками сторін, а [PERSON] ще й хрещена мати та свекруха відповідачки. [PERSON] була інвалідом з дитинства і виховувалась в допоміжній школі- інтернат на Західній Україні. Позивач [PERSON] довідавшись про те що у нього є сестра написав листа до відповідачки їздив до неї, а після закінчення школи забрав до себе жити в сім»ю. Потім взявши довіреність від [PERSON] продав її житло яке залишилось після батьків у м. Ковелі. Він обіцяв, що придбає за виручені гроші в Щорсі для сестри житло, натомість гроші залишив собі, постійно відповідачку кривдили з дружиною і створювали нестерпні умови для проживання. Забрав її банківську картку і вона ніколи не мала можливості розпоряджатись грішми. З [ADDRESS] переєрестрував сестру у будинок в [ADDRESS], який був непридатний для житла. Після ремонту не дав можливості там проживати, не давав ключів і не віддавав речі. Кожен раз, якщо необхідно було взяти відповідачці речі [PERSON] приходив і сам відчиняв будинок. Якось восени 2013 року [PERSON] приїхала, щоб забрати у брата паспорт, але [PERSON] викликав міліцію і відвіз її до психіатричного закладу в Халявін. Тоді хрещена-мати [PERSON] забрала її до себе в [ADDRESS], оскільки їй нікуди було повертатись. [PERSON] вийшла заміж за її сина і зараз мешкає без реєстрації. [PERSON] не мала можливості проживати в [ADDRESS], оскільки будинок був непридатний для проживання, а після ремонту позивачці так [PERSON] не передав ключів. По-правді буде якщо позивач дасть можливість проживати [PERSON] в. [ADDRESS], бо частина будинку була куплена за її гроші. Свідок [PERSON] пояснила, що вона навчалась разом з відповідачкою у ліцеї лісового господарства. Відповідачка жила у 2010-2012 році то у брата - позивача, то у гуртожитку училища. Інколи ночувала у свідка, то у сторонніх людей, оскільки часто дружина брата не пускала її додому на [ADDRESS]. Виганяли з будинку її друзів. До неї було грубе і жорстоке ставлення з боку рідні. У неї була забрана позивачем платіжна картка і вона ніколи не отримувала стипендію та не мала кишенькових грошей. Їй відомо, що відповідачка проживала по [ADDRESS]. За іншу адресу їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що квітні 2013 року відповідачка [PERSON] почала жити з її сином цивільним шлюбом та приїхала в [ADDRESS] де працевлаштувалась до фермера. Потім їй було запропоновано працевлаштуватись офіційно, але для цього потрібний був паспорт який знаходився у її брата [PERSON]. Вони з сином поїхала в м. Щорс, щоб забрати паспорт, але [PERSON] замість віддати документ викликав міліцію і [PERSON] відвезли до психіатричної лікарні. А звідти її вже забрала [PERSON] тітка і хрещена мати відповідачки до себе додому. Відповідачка вийшла заміж за сина [PERSON] та народила дитину. Їй відомо зі слів відповідачки, що [PERSON] та його дружина не пускали до будинку, не давали ключів і забирали всі гроші. Фактично "викинули" позивачку на вулицю. Хоча [PERSON] придбав житло по [ADDRESS] за гроші [PERSON], які він отримав від продажу квартири та одноразові допопоги [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка [PERSON] є його дружиною. Після того, як його мати забрала [PERSON] з психіатричної лікарні, вони створили сім»ю, у них народилась дитина. Вони їздили до позивача [PERSON], в [ADDRESS], але позивач не дав їм ключів від будинку. Він сам прийшов відімкнув будинок і вони взяли деякі речі. [PERSON] не проживала в будинку по [ADDRESS], оскільки для проживання житло, а після ремонту не дав ключів від будинку. Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази справи приходить до слідую чого. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 3/9 частин житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.7-10), який він придбав 27.07.2012 року . За вказаною адресою є зареєстрованими та не проживають відповідачі [PERSON], колишній власник житла, та сестра [PERSON], яка після закінчення Головнянської школи-інтернату Волинської області у 2008 році приїхала на навчання в в Щорський ліцей лісового господарства де з волі позивача - брата [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. та стала проживати у брата та невістки. У зв'язку з тим, що між відповідачкою та позивачем і його дружиною склалися неприязними відносини, [PERSON] після закінчення училища поїхала працювати у Менський район. Маючи від [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність [PERSON] перереєстрував відповідачку з [ADDRESS] на [ADDRESS] в непридатне для проживання житло де [PERSON] не проживала жодного дня. Проаналізувавши правовідносини, що склались між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] колишнім власником житла по [ADDRESS], суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом і [PERSON] обґрунтовано має право на підставі ст..391 ЦК України вимагати від колишнього власника усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття останнього з реєстрації. Оскільки втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього члена власника житла. Реєстрація [PERSON] створює перешкоди для позивача в реалізації ним набутого майна. Вирішуючи питання щодо визнання втратившою право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації [PERSON] то суд приходить до слідуючого. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина власника, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом і ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що їздив забирати відповідачку зі школи - інтернату, зареєстрував за місцем свого проживання, свідки підтвердили, що [PERSON] проживала в будинку брата та невістки. З листа директора школи Головненської школи-інтернат (а.с.106) встановлено, що [PERSON] разом з дружиною мають бажання забрати [PERSON] до себе, щоб допомагати, здійснювати постійний нагляд, з облікової картки [PERSON] вбачається, що [PERSON] були передані всі документи учениці [PERSON]. З листа Головненської школи -інтернат (а.с.108) встановлено, що [PERSON] відгукнувся на пошук рідні та виявив бажання піклуватись про сестру. Окрім цього, встановлено, що [PERSON] займався оформленням та продажем квартири у м. Ковелі відповідачки. Проаналізувавши правовідносини між позивачем [PERSON] власником житла і [PERSON] - сестрою [PERSON] суд приходить до висновку, що [PERSON] вселялася в будинок в [ADDRESS] [PERSON], як член сім'ї власника житла. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом виникає за наявності таких умов: особа повинна бути членом сім'ї власника житла та постійно проживати разом із ним. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах щодо визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи з показів сторін, свідків, досліджених доказів встановлено що [PERSON] з поважних причин не проживала у спірному будинку через неприязні стосунки з братом [PERSON] та його дружиною. [PERSON] створював прийомну сім'ю і як пояснила свідок [PERSON], що проживання в сім'ї близького родича з незадовільним психічним станом, унеможливило б створити йому прийомну сім'ю, оскільки це заборонено законом. Маючи довіреність від [PERSON] видану 24.03.2010 року строком на 3 роки [PERSON] перереєстрував останню з [ADDRESS] в будинок на [ADDRESS] 31.07.2012 року. Позивач наперед знаючи, що [PERSON] не зможе проживати у вказаному будинку із-за його непридатного стану: відсутні двері, вікна, будь-яке опалення, протікання даху, трухлявий піл. Цю обставину [PERSON] підтвердив довідкою вуличному (а.с101.), показами свідків. До того ж у жовтні-листопаді 2013 року [PERSON] знаходилась у психіатричній лікарні. [PERSON] відремонтувавши будинок у грудні 2013 року по [ADDRESS], не передав ключів [PERSON] для проживання. Свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] підтвердили, що [PERSON] купив непридатний для проживання будинок по [ADDRESS], чим самим позбавив можливості там жити [PERSON] Тому позивачка вимушена була виїхати до Менського району де тимчасово мешкала то в одні сім»ї, то в іншій. Після ремонту будинку [PERSON] створив перешкоди для проживання в будинку, не давши ключів. На день розгляду справи вона не втратила інтерес до будинку, оскільки має малолітню дитину, житла немає і проживає без реєстрації. Окрім цього, [PERSON] внаслідок свого хворобливого стану психіки не могла належним чином захистити свої права. З цих підстав суд не погоджується з посиланнями [PERSON] на добровільність залишення [PERSON] спірного житлового приміщення, та не використовувала житло за цільовим призначенням - для проживання, з поважних причин. Поважність причин відсутності особи за місцем мешкання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково у визнанні втративши право на користування житлом [PERSON] Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. В зв'язку з частковим задоволенням позову [PERSON] судові витрати на користь позивача стягуються частково з [PERSON] Зустрічні позовні вимоги відповідачки [PERSON] задовольняються, тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved