Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 311, 48 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір добровільного страхування автотранспорту №250565189.13 від 08.04.2013 р. За даним договором автомобіль HUNDAI д.н.з. [NUMBER] був застрахований від ризику ДТП. 23 лютого 2014 року по вул. Кульпарківська-Перфецького у м. Львові відбулося ДТП за участю автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля HUNDAI д.н.з. [NUMBER], що належить ТОВ «Перша лізингова компанія» під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль HUNDAI д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 10.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. Відповідно до висновку №61 автотранспортного дослідження ФОП [PERSON] та на підставі рахунку №475 від 11.03.2014 року ТзОВ «Велет Авто», акта виконаних робіт №1193 від 29.04.2014 р. складено страховий акт та сплачено страхове відшкодування в розмірі 57 311, 48 грн. В пункті 4 полісу №АЕ 1696812 встановлено ліміт відповідальності страховика в межах обов'язкового ліміту страховика в розмірі 50 000 грн. та франшиза в розмірі 00 грн. В результаті перевищення ліміту відшкодування, позивач просить стягнути в регресному порядку суму відшкодованих збитків в розмірі 7 311, 48 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності. Проти заочного рішення не заперечив, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір добровільного страхування автотранспорту №250565189.13 від 08.04.2013 р. За даним договором автомобіль HUNDAI д.н.з. [NUMBER] був застрахований від ризику ДТП. 23 лютого 2014 року по вул. Кульпарківська-Перфецького у м. Львові відбулося ДТП за участю автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля HUNDAI д.н.з. [NUMBER], що належить ТОВ «Перша лізингова компанія» під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль HUNDAI д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 10.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. В пункті 4 полісу №АЕ 1696812 встановлено ліміт відповідальності страховика в межах обов'язкового ліміту страховика в розмірі 50 000 грн. та франшиза в розмірі 00 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи». Відповідно до ст. 1166 ЦК України: «Майнова шкода, завдана неправомірними порушеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а такожшкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно з ст. 1187 ЦК України: «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснюєдіяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Суд також приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, в склад яких входять сплачений судовий збір, понесені судові витрати підтверджено квитанцією, яка знаходяться в матеріалах справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved