Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ним не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Вже протягом одного місяця вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 29 вересня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], 2012 р.н.. Подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Вже протягом одного місяця вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно подружнє життя між ними не складається, примирення між ними є неможливе, вони не можуть знайти спільної мови в подружньому житті, перебувати в шлюбі є недоцільним, а тому вона згідна на розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав та просить суд розірвати шлюб між сторонами, оскільки подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Вже протягом одного місяця вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника позивача - адвоката [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 10 червня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], 2012 р.н.. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Вже протягом одного місяця вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, примирення між ними є неможливим, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved