Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №8801316333 від 26 серпня 2016 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного кредитного договору № 8801316333 від 26 серпня 2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 14090 грн. 00 коп. Своїм підписом [PERSON] підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником. Внаслідок порушення [PERSON] зобов`язань за вказаним Договором утворилася заборгованість в сумі 29735 грн 42 коп , з яких: -12598, 09 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -2664, 67 грн. сума заборгованості за відсотками; -7457, 98 грн сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); -7023, 68 грн. сума заборгованості за пенею. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором в сумі 29735 грн 42 коп та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Рух цивільної справи в суді Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 року для розгляду справи № 603/260/20 визначено головуючого суддю Галіяна І.М. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2020 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, та установлено строк та порядок обміну змагальними документами. 16 червня 2020 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області оголошено перерву в підготовчому засіданні. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 липня 2020 року, підготовче засідання закінчено, справу призначено до судового розгляду. Аргументи учасників справи Позиція представника позивача Представником позивача при подачі позовної заяви подане клопотання в якому вона просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Позиція представника відповідача Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання (реєстрації), про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та суду не надіслав. Проте, 21.10.2020 р. представником відповідача (з пропущенням п`ятнадцятиденного строку визначеного ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.05.2020 р. для подачі відзиву на позовну заяву) було подано пояснення щодо позову в яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року при розгляді справи №342/180/20. 04.11.2020 року представником відповідача було подано клопотання про розгляд даної цивільної справи у її відсутності, також додала, що позовні вимоги відповідач не визнає, просить суд в позові відмовити, при прийняття рішення, врахувати думку, яка викладена у поясненнях на позовну заяву. Згідно з п.1 ч. 3, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Клопотання про відкладення розгляду справи з причин зазначених в ч. 4 ст. 279 ЦПК України сторонами не подано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи, встановлені судом 26.08.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву про приєднання до умов договору отримання кредитів та інших послуг та заяву на отримання кредиту, підписанням якої відповідач підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем як позичальником (а.с.6). 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками ( а.с.16-18) За розрахунком ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість [PERSON] за укладеним договором від 26.08.2016 року становить: 29735 грн 42 коп , з яких: -12598, 09 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -2664, 67 грн. сума заборгованості за відсотками; -7457, 98 грн сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); -7023, 68 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.13). Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Верховний Суд вже вирішував справи з подібними правовідносинами. У постанові від 30.06.2020 року у справі №552/1471/19 ВС дійшов висновку: «що у цій справі застосовуються не умови отримання кридитів, які дійсно не підписані позивачем, а заяву на отримання кредиту, яка підписана позичальноком, в якій визначені всі умови отримання кредиту, підстави цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту». Суд з цим висновком погоджується і вважає його застосовним у справі, що розглядається. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»). Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства ) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої\~;\~якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановлено, що 26.08.2016 року [PERSON] уклав кредитний договір з ТОВ «ФК«Центр фінансових рішень» підписавши заяву № 8801316333 (а.с.6). Відповідно до п.2 вказаної заяви [PERSON] було надано кредит у розмірі 14090,00грн. зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 2,50 %, річних процентів\~12,00 % та щоденної пені у розмірі 0,3 %. Пунктом 3 заяви доручено ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахувати за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: -СК «Арсенал страхування» - 400, 00 грн -ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 3\~240, 00 грн. ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахувало кошти, що підтверджується платіжними дорученнями: № 190655125 від 26 серпня 2016 року отримувач [PERSON] у розмірі 10 000 грн (а.с.8). Однак, суду не надано доказів перерахування суми 3\~240, 00 грн. ПАТ «Страхова компанія «ТАС» в оплату страхового платежу за договором страхування № 8801316333-С від 26.08.2016 року, та перерахування суми 400 грн в оплату страховому платежу за договором 67844049\\16 FM від 25.08.2016 року за рахунок кредитних коштів. Матеріали справи не містять доказів про те, що між ПАТ "Страхова компанія "ТАС", а також СК «Арсенал страхування» та відповідачем 26 серпня 2016 року був укладений договір страхування та як наслідок , відповідач доручив ТОВ «ФК «ЦФР» перевести кошти у розмірі 3640 грн на користь страхових компанії. Таким чином, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3 640 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами. Тому, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 26\~095, 42 грн. без врахування суми страхових платежів (29735,42 грн. 3 640 грн.). Разом з тим, в заяві № 8801316333 від 26.08.2016 р. на отримання кредиту сторони чітко визначили сукупну вартість кредиту, що складається також із щомісячних процентів у розмірі 2,50 % від суми кредиту, річних процентів - 12 % від суми боргу за договором та 0,3 % щоденної пені (а.с.6). Тому суд не бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі\~\~№342/180/17, провадження №14-131цс19, оскільки у цій справі застосовуються не Умови отримання кредитів, які дійсно відповідачем не підписані, а Заяву на отримання кредиту, яка підписана позичальником, [PERSON] , в якій визначені умови отримання кредиту, підстави цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту, посилаючись на правову позицію викладену у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2020 року по справі №552/1471/19, провадження №61-22760 св 19. \~ \~ \~ \~ Позиція суду Враховуючи викладене й те, що у підписаній сторонами заяві чітко визначено сукупну вартість кредиту, що складається також із щомісячних процентів у розмірі 2,50 % від суми кредиту, річних процентів - 12 % від суми боргу за договором та 0,3 % щоденної пені, а також, що стороною позивача не надано доказів перерахування суми 400 грн СК «Арсенал страхування» , та 3\~240 грн ПАТ «Страхова компанія «ТАС» в оплату страхового платежу за договором страхування, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 26\~095, 42 грн. без врахування суми страхових платежів, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір Вирішуючи питання судових витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 2102 грн, сплачених позивачем при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачений ним при зверненні до суду з позовною заявою та підтверджений квитанцією судовий збір в розмірі 1844 грн. 69 коп.

Outcome: partial