Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 22 жовтня 2011 року, та стягнення із останнього аліментів на утримання дитини сторін- Михайлевської С.В., [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, останні є батьками [PERSON], шлюб виявився невдалим, на протязі останніх 4 років шлюбні відносини погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення, сторони мають різні погляди на сімейне життя, що спричиняє сварки і негативно впливає на позивача та дитину, спільне господарство та спільне проживання між сторонами припинені, сім"я фактично припинила своє існування, відповідач працює і може сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що неприязні стосунки сторін тривають більше 1 року, з 10 серпня 2015 року сторони разом не проживають, примирення не можливе, в даний час вона працює і отримує заробітну плату близько 2000 грн., відповідач працює, просила не відновлювати своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав повністю, пояснивши, що причиною розірвання шлюбу є батьки позивача, які втручаються у сімейне життя сторін, примирення не можливе, в даний час він працює, його оклад становить 1550 грн.. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, останні є батьками малолітньої дитини-Михайлевської [PERSON], [INFO], між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні харакери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, в судовому засіданні позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що заперечення відповідача відсутні, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Домовленість сторін про сплату аліментів на утримання [PERSON] відсутня, останні повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 24 серпня 2015 року №395 до складу сім"ї позивача віднесена [PERSON], місце проживання останніх в м.Ніжині, вул.Ціолковського, 13. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача, який працює і отримує заробітну плату, з цього приводу відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України та можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка є працездатною і також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із врахуванням подачі позову 26 серпня 2015 року, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved