Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], зареєстрували шлюб 23 січня 2015 року, у виконкомі Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, що підтверджується актовим записом №3. Від шлюбу у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO]. З січня цього року вони з [PERSON] припинили своє спільне подружнє життя. Відповідач припинив надання матеріальної та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини. Спір про утримання дитини добровільно вирішити не вдається. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. Її дохід є незначний і утримувати дитину самостійно їй важко. На підставі наведеного просила винести рішення, за яким зобов'язати відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідний платити аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень на дитину, щомісячно. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2015 року у виконкомі Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 03. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], являється батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Наразі дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №715 від 09.03.2016 року, виданою виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] . Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою не має доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, інших утриманців не має, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобовязавши відповідача, сплачувати, щомісячно, в користь позивачки аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень, щомісячно, на дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21.03.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved