Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що вона [PERSON], є дочкою [PERSON] та онукою по лінії матері [PERSON] та [PERSON], що підтверджується: - свідоцтвом про народження її матері [NUMBER] від 12.01.1949 року, - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019369928 від 12.01.2018 року, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а/з про шлюб № 14, складений виконавчим комітетом Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 14.11.1967 року) та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на «[PERSON]»; - свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 19.05.1987 року; - свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 22.08.1987 року; - свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] від 25.12.1976 року; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019367963 від 12.01.2018 року, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а/з про шлюб № 102, складений Хорольським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 23.11.1996 року) та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на «[PERSON]»; - свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 16.11.2004 року; - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 16.04.2005 року; - актовим записом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] № 123 від 25.11.2008 року по Хорольському відділу ДРАЦС, - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 14.11.2017 року . Позивача баба [PERSON] померла [INFO] у с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, що доводиться свідоцтвом про її смерть [NUMBER] від 20.12.1996 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 02-32/71 від 16.01.2018 року [PERSON], 1928 року народження, проживала та була зареєстрована в с. Шишаки Хорольського району до дня своєї смерті [INFO] (актовий запис про смерть № 43 по Шишацькій сільській раді від 20.12.1996 року). Спілько з [PERSON] на день її смерті проживав та був зареєстрований: чоловік - [PERSON], 1922 року народження. Після смерті позивача баби [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно та майнові права, зокрема: право на земельну частку (пай), що належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. З довідки відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.02.2018 року № 269/116-18 слідує, що [PERSON] дійсно належав сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрований в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хорольською РДА по КСП «Дружба» на території Шишацької сільської ради (Клепачівська ОТГ) за № 922. По КСП «Дружба» на території Шишацької сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 232 від 04.07.2001 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 2,60 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнта індексації - 4,7964, та коефіцієнту -1.756 на ріллю (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 75 663, 34 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК Української PCP (в редакції від 18.07.1963 року). Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50904368 від 13.02.2018 року, виданого приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області, спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO] не відкривалась. Таким чином, [PERSON], є єдиним спадкоємцем на законом першої черги на майно дружини [PERSON], померлої [INFO], останнім місцем проживання якої було : с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, щодо якого є підстави для застосування ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 року (фактичне прийняття спадщини), оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер у с. Шишаки [INFO], що доводиться свідоцтвом про його смерть [NUMBER]. З довідки виконавчого комітету Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області за № 02-32/70 від 16.01.2018 року слідує, що [PERSON], 1922 року народження, проживав та був зареєстрований в селі Шишаки Хорольського району Полтавської області до дня своєї смерті [INFO] (актовий запис про смерть № 08 складений Шишацькою сільською радою [INFO]). Спільно з [PERSON] на день його смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто: - право на земельну частку (пай) в розмірі 2,60 га на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку він прийняв як спадщину після смерті дружини [PERSON] та яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]; - право на земельну частку (пай) в розмірі 2,60 га на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, яка належала йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Відповідно до довідки відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 268/116/18 від 23.02.2018 року, [PERSON] дійсно належав Сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER] зареєстрований в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хорольською РДА по КСП «Дружба» на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області (Клепачівська ОТГ) за № 609. По КСП «Дружба» на території Шишацької сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 232 від 04.07.2001 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 2,60 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнта індексації - 4,7964, та коефіцієнту -1.756 на ріллю (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 75 663, 34 грн. З повідомлення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу [PERSON] від 13.02.2018 року за вих. № 23/01-16 та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50904293 від 13.02.2018 року слідує, що спадкова справа на майно [PERSON], померлого [INFO] не відкривалась. Це свідчить, що спадщина після неї, не була прийнята ніким із спадкоємців першої чи другої черг, передбачених ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 року. 01 січня 2004 року набрав чинності нині діючий Цивільний кодекс України. На даний час, ЦК України передбачено п'ять черг спадкування за законом, зокрема, ст. 1265 ЦК України визначає, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають родичі до шостого ступеня споріднення. У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нотаріусом позивачу роз'яснено, що вона матиме можливість спадкувати за законом як спадкоємець 5 черги за законом у відповідності до ЦК України 2003 року, у разі, якщо суд визнає за можливе застосувати до позивача перехідні положення ЦК України та встановить факт прийняття нею спадщини її діда, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 549 ЦК Української PCP (в редакції від 18.07.1963 року) для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті діда [PERSON], позивач здійснила його поховання, відбула поминки, встановила хрест на могилі, всі речі та документи, що належали йому залишились у позивача на згадку, догляд за його будинковолодінням у с. Шишаки здійснює і по сьогоднішній день, тобто у передбачений законом 6-місячний термін відповідно до вимог ст.ст. 548-549 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963 року, який діяв на час відкриття спадщини) позивач, [PERSON], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Крім того, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно тобто сертифікатів на право на земельні частки ( паї) [NUMBER] та [NUMBER], позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на неї, а тому приватним нотаріусом позивачу роз'яснено право на вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічні роз'яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на вищезазначені земельні частки (паї). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті, який фактично прийняв спадщину, але відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позбавляє можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом можливо вирішити лише в судовому порядку, оскільки іншого порядку спадкування за зданих з обставин не існує. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є село Шишаки Хорольського району Полтавської області. Частиною 1 статті 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (ч. 3 ст. 1277 ЦК України). Враховуючи положення ч. 1 та ч. 3 ст. 1277 ЦК України, належним відповідачем у справі є Клепачівська сільська рада Хорольського району Полтавської області. Аналогічні роз'яснення викладені у абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Так, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved