Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 20.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 902, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, а з [INFO] по [INFO] по 600 грн. щомісячно, а також просить стягнути аліменти на її утримання. В обґрунтування позову зазначила, що 20 листопада 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 902, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що відповідач веде непристойний спосіб життя, не проявляє належної уваги до неї (позивача) та дітей, не цікавиться інтересами сім`ї, а тому подальше спільне сімейне життя з відповідачем не можливе. Також, вказала, що відповідач не працює, не має постійного доходу, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що є порушенням їх прав, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В ході судового розгляду позивач, в порядку ч.1 ст. 31 ЦПК України, надала заяву за вх. № 31682 від 24.10.2014 року про збільшення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, в зв`язку з чим просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 2 572 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви і до досягнення старшим сином повноліття, а саме до [INFO], а з [INFO] по [INFO] по 1 286 грн. 00 коп. щомісячно, в іншій частині, позовні вимоги залишила без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.12.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, представником позивача до суду надана заява за вх. № 35331 від 27.11.2014 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей підтримала повністю, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на дітей також підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву за вх. № 34553 від 19.11.2014 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи подану відповідачем заяву, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 902, та видано свідоцтво про шлюб 20 листопада 2004 року серії [NUMBER], сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 04.04.2005 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 565, та сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області 07.07.2009 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1484, які на час судового розгляду справи проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через непристойний спосіб життя відповідача, зловживання ним алкогольними напоями, з приводу чого в сім`ї виникали постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позовних вимог про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позовних вимог до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, в свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому, відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення зокрема дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років. Відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" - встановлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня становить 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Судом встановлено, що позивач [PERSON], пред`являючи до відповідача [PERSON] матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердому грошовому розмірі 2 572 грн. 00 коп. щомісячно, виходила з розміру прожиткового мінімуму встановленого в Законі України „Про Державний бюджет України на 2014 рік", в свою чергу, відповідачем зазначений розмір аліментів, визначений позивачем, в порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України не оспорюється та не заперечується, будь-які допустимі та належні докази неможливості сплачувати аліменти на утримання дітей в зазначеному розмірі відповідачем не надано. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, виходячи також з положень ст.182 СК України, за якими судом під час судового розгляду справи не встановлено, що за станом здоров'я та матеріальним становищем платника аліментів, останній не може сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], як не встановлено судом і наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, стягнень за виконавчими листами, при цьому будь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти відповідач суду не надав, а тому, виходячи з положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі, визначеному позивачем, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.110, 112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved