Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

19.09.2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування своїх вимог\~ послалися на те, що 05.10.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № [NUMBER], згідно п. 15 якого сума заборгованості станом на 01.10.2015 року становить 2\~206,32 гривень. В період з 01.07.2015 року по 03.06.2016 року відповідачу було поставлено природний газ на загальну суму 7\~493,39 гривень. Відповідач за даний період сплатив 5\~345,11 гривень. Таким чином, станом на 03.06.2016 року борг за спожитий природний газ складає 2\~148,28 гривень. 25.04.2016 року за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 2\~681,27 гривень, а також 48,15 гривень інфляційних витрат, 14,51 гривень 3 % річних та судовий збір в розмірі 689,00 гривень. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 10.05.2016 року судовий наказ від 25.04.2016 року про стягнення заборгованості за спожитий природний газ було скасовано за заявою відповідача. Просили у судовому порядку стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2\~148,28 гривень, інфляційні витрати в сумі 139,93\~ гривень, 28,84 гривень 3% річних та судовий збір в сумі 1378,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягала. При цьому послалася на те, що 05.10.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № [NUMBER], згідно п. 15 якого сума заборгованості станом на 01.10.2015 року становила 2\~206,32 гривень. З вказаною сумою заборгованості позивач була згодна, однак сплачувала лише поточні платежі без врахування вказаної суми боргу, однак вказані платежі відповідно до Правил зараховувалися як на погашення боргу так і як плату за спожитий в цей період газ, тому і виникла вказано в позовній заяві заборгованість. Підписуючи договір відповідач не заперечувала проти наявності вказаної заборгованості, про що свідчить її підпис в договорі. Представник позивача просила суд позовні вимоги задовльнити та стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2\~148,28 гривень, інфляційні витрати в сумі 139,93\~ гривень, 28,84 гривень 3% річних та судовий збір в сумі 1378,00 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала та посилаючись на те, що вона регулярно сплачувала кошти відповідно до показників лічильника, коли підписувала договір, їй не повідомляли про існуючу заборгованість за минулий період, а вона особисто цього не побачила в договорі, тому і підписала договір, просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та є власником домоволодіння № 31 по вул. Леоніда Бикова в м. Кривий Ріг ( а.с. 3 довідка). ЇЇ домоволодіння\~ обладнано\~\~приладом обліку спожитого природного газу (газовий лічильник). Постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану), вугільних родовищ за регульованими тарифом терміном дії з 01.07.2015 року по 30.06.2020 року на території м. Дніпропетровськ та Дніпропетровської області. До 01.07.201 5 року постачання природного газу в м. Кривий Ріг здійснювало ПАТ «Криворіжгаз». 05.10.2015 року між ТОВ «Дніпропетровськгаз збут" та [PERSON] укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № [NUMBER] за вказаною адресою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надає відповідачу послуги з газопостачання. Згідно п. 15 вказаного договору сторони погодили, що сума заборгованості станом на 01.10.2015 року у відповідача за спожитий газ становить 2\~206,32 гривень, про що свідчать підписи представника позивача та відповідача у вказаному договорі ( а.с. 5-11 копія договору). 25.04.2016 року за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 2\~681,27 гривень, а також 48,15 гривень інфляційних витрат,14,518 гривень 3 % річних та судовий збір в розмірі 689,00 гривень. 10.05.2016 року судовий наказ від 25.04.2016 року про стягнення заборгованості за спожитий природний газ було скасовано за заявою відповідача ( а.с. 12 копія ухвали). 26.05.2016 року позивачем відповідачу було направлено повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання, яке залишено без задоволення (а.с. 11 копія попередження). Станом на 03.06.2016 року борг за спожитий природний газ у відповідача перед позивачем складає 2\~148,28 гривень ( а.с. 39- розрахунок). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить\~ 139,93 гривень інфляційні витрати та 28,84 гривень 3 % річних ( а.с. 4 розрахунок). Відповідно до положень ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) сплачується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифам. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" (далі - Закону) передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до п.10 затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів (п.17 Правил). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання ухваленням такого рішення. В цих випадках діє загальне правило про припинення зобов'язання проведенням належного виконання. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача про те, що заборгованості за спожитий газ вона перед позивачем не має, та постійно вносить плату відповідно до показників лічильника та встановлених тарифів, оскільки відповідно п. 15 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, у разі відсутності графіка погашення заборгованості, постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зараховуються в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. У звязку з тим, що станом на 01.07.2015 року у відповідача існувала заборгованість за спожитий природний газ перед попереднім постачальником, і вказану обставину відповідач підтвердила своїм підписом у вище вказаному договорі укладеному між нею та позивачем, суд приходить висновку, що грошові кошти отримані від [PERSON]М в поточному розрахунковому періоді, правильно відповідачем зараховувались в рахунок погашення існуючої заборгованості. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1,378,00 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved