Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача у порядку зворотної вимоги (регресу) в рахунок компенсації здійснених страхових виплат грошові кошти у розмірі 14 312 гривень 38 копійок, та понесені позивачем судові витрати, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджений застрахований транспортний засіб, відповідно до Закону України "Про страхування" та норм ЦК України отримали право регресу до особи, яка є відповідальною за завдання збитку. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляду в заочному порядку, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04.01.2017 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровольного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів CLAU №8448, згідно якого позивач прийняв на себе зобов`язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.03.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Мерседес», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні, позивач на виконання умов договору страхування, складено страховий акт №КР-012338 від 02.06.2017 року та 13.06.2017 року сплачено страхове відшкодування в розмірі 46150,90 грн. на підставі рахунку - фактури №АС-0004507 від 10.04.2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями №1673 від 13.06.2017 року та відомістю підтверджених переказів №21424. На підставі викладеного, суд вважає доведеною загальну суму страхового відшкодування, що в цілому становить 46150,90 грн. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 04.05.2017 pоку [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно листа Моторно (транспортного) страхового бюро України № 8.03-07/19911 від 17 серпня 2017 року, цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у страховій компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S. А. (Польща), представником даної компанії на території України є Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» за іноземним страховим сертифікатом «Зелена картка» - PL/02/35125874. На підставі вищезазначеного Позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із Заявою про страхове відшкодування вих.№ 15/04/8.04/234-17 від 05 вересня 2017 року. 14 грудня 2017 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 26 532, 10 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 10 копійок), що підтверджується випискою з банківського рахунку Позивача. 05 січня 2018 року Позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із Заявою про доплату вих.№ 15/04/8.04/003-18. 25 січня 2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило доплату у розмірі 5 306, 42 грн. (п`ять тисяч три шість гривень 42 копійки), що підтверджується випискою з банківського рахунку Позивача. Загальний розмір страхового відшкодування, яке здійснило ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь Позивача складає 31 838, 52 грн. (тридцять одна тисяча вісімсот тридцять вісім гривень 52 копійки), проте вказана сума не покриває у повному обсязі заподіяні збитки. Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1187 Цивільного кодексу України. За змістом ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, положеннями ст.993 Цивільного Кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені у позові обстаини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved