Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] в с.Високе, Черняхівського району Житомирської області померла його тітка [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] , який за життя спадщину після смерті матері не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] в с.Високе, Черняхівського району Житомирської області. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Високе, Черняхівського району Житомирської області померла [PERSON] (а.с.9) Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлій на праві власності, що стверджується записом в погосподарській книзі №3 за 2016-2020 року згідно довідки виданою Високівською сільською радою Черняхівського району. Спадщину після її смерті прийняв її син - [PERSON] , що стверджується постановою приватного нотаріуса Драч Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.06.2019 року (а.с.14). [INFO] в с.Високе Черняхівського району Житомирської області [PERSON] помер, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження позивача його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56194856 (а.с.13). Згідно постанови приватного нотаріуса видної 21.06.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтива про спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , в зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано, правоустановлюючі документи не оформлені. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в будинок [ADDRESS] .

Outcome: approved