Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

15.07.2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що відповідач його батько. Після закінчення школи він вступила на навчання та на даний час навчається в Миргородському художньо-промисловому коледжі імені М.В. Гоголя Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка", перебуває на утриманні матері. Навчання буде здійснюватися до 31 січня 2022 року. В зв`язку з навчанням він потребує додаткової матеріальної допомоги від батька, адже у нього йдуть матеріальні витрати на придбання учбових матеріалів, одягу, на щоденний проїзд з місця проживання до місця навчання. Вважає, що батько взмозі йому надавати матеріальну допомогу на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на період навчання в розмірі ј частини від заробітку доходу відповідача щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним визнається. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання в розмірі ј частини від свого заробітку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов вона просить задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач має сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Син відповідача позивач [PERSON] після закінчення школи продовжив навчання в Миргородському художньо-промисловому коледжі імені М.В. Гоголя Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Термін закінчення навчання: 31 січня 2022 року (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини . Відтак, можливо зробити висновок, що син відповідача у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина 2002 року народження, в тому розмірі в якому просить позивач і це не призведе до порушення прав відповідача та не буде для нього надмірним. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved