Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

1. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вимоги позивача. 2. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 грн. на дитину в місяць, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад обгрунтування позову. 3. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що їхнє життя з відповідачем не склалося, у них виявились різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей і на даний час вони розлучились. Неповнолітні діти весь час проживають з нею і перебувають на її вихованні на яких вона витрачає всі свої кошти, оскільки їх одягає, посилено харчує, лікує, купляє необхідні речі для школи, однак її грошей на все необхідне не вистачає. Відповідач періодично ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей, вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі і не в змозі самостійно задовольнити всі потреби дітей. Стислий виклад позиції сторін у справі. 4. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні надала аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення. Просила суд задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. 5. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує, щоб стягували з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину про, що подав письмову заяву (а.с.46). 6. Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 7. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Процесуальні дії у справі. 8. Ухвалою суду від 01.07.2019 було відкрито провадження у справі, прийнято матеріали позову до розгляду та призначено судове засідання о 09 год. 24 липня 2019року (а.с.13-17). 9. Судове засідання о 09 год. 24.07.2019 не відбулося, головуючий перебував на листку непрацездатності. 10. Ухвалою суду від 29.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08:30 год. 09 вересня 2019 року о год. (а.с.38-39). Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 11. Сторони з 06.05.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2018 року було розірвано (а.с.6-7). 12. У сторін за час перебування у шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). 13. Сторони проживають окремо. Діти проживають з разом позивачкою та знаходиться на її утриманні. 14. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви їх застосування. 15. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 16. Ч.1,2 ст.27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 18. Ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 19. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 20. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 21. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 22. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 23. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 25. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 26. Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.Дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень; з липня 2019 року - 2118 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2218. 27. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. 28. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. 29. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 30. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Мотиви суду 29. Як встановлено в судовому засідання та не заперечується сторонами, що відповідач на даний час офіційно не працює, не має стабільного доходу, та не має на утриманні інших осіб, крім дочки [PERSON] та сина [PERSON] . 30. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, а тому суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. 31. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 32. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»,ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на дитину щомісячно . 33. Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. 34. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню 35. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 20 червня 2019року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. 36. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з 01 січня 2019 року судовий збір за позовну заяву немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 768,40 грн., а тому, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved