Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 34271,09 грн., що виникла за кредитним договором № KGЕ0RX07120814 від 26.11.2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1315,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення умов кредитного договору відповідач станом на 03.02.2015 року має заборгованість за кредитом - 45075,71 грн., від якої віднімається сума 12912,77 грн., яка була стягнута рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2012 р., різниця становить 32162,94 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1608,15 грн. (процентна складова), а всього 34271,08 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення (а.с. 26-29) та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем не вірно виконано розрахунок заборгованості, не погодився з механізмом нарахування розміру штрафу, посилався на збіг тяжких сімейних та матеріальних обставин, так як двічі був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, в зв'язку з чим просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову, про що подав письмову заяву (а.с. 33-34). Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № KGЕ0RX07120814, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1315,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 119,60 грн., в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки з кінцевим терміном повернення кредиту 26.11.2007 року, що узгоджено сторонами в заяві позичальника № KGЕ0RX07120814. Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач належним чином не виконав умови договору з повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором та п. 4.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), які є невід'ємною частиною кредитного договору № KGЕ0RX07120814 від 26.11.2006 року, внаслідок чого перед позивачем станом на 03.02.2015 року виникла заборгованість в розмірі 45075,71 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1315,60 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 13655,63 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 213,12 грн. та пені в сумі 29891,36 грн. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2012 року, яке набрало законної сили 13.07.2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № KGЕ0RX07120814 від 26.11.2006 року в розмірі 12912,77 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1315,60 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 8480,53 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 213,12 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1088,52 грн., пеня 1315 грн., а також 233,59 грн. судового збору (а.с. 4-5). Таким чином, у відповідача станом на 03.02.2015 року виникла нова заборгованість по сплаті відсотків, що за розрахунком позивача складає 5175,10 грн. (13655,63 грн. -8480,53 грн.) (а.с. 6). На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті відсотків в сумі 5175,10 грн. підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 29891,36 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка",) ("Стандарт"), передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно довідок про звільнення [PERSON] двічі відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 24.04.2007 р. по 25.02.2011 р. та з 06.09.2012 р. по 09.09.2014 р. (а.с.30,31). Враховуючи майновий стан відповідача, та те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, а також приймаючи до уваги, що будь-яких доказів негативних наслідків внаслідок прострочення виконання зобов'язання позивач не надав, та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, закріплених ст. 3 ЦК України, зокрема принципу справедливості та розумності, суд на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України вважає за можливе зменшити розмір пені до 5891,36 грн., що не завдасть фінансових збитків позивачу, проте може сприяти полегшенню майнового стану відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штраф (процентна складова) в розмірі 1608,15 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (стаття 549 Цивільного кодексу України). За пунктом 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка",) ("Стандарт"), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний виплатити Банку штраф в сумі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1608,15 грн. за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності, за заявою відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. За статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка",) ("Стандарт"), термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Частинами 2, 3 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що по даному кредитному договору позивач звертався до суду, за наслідками розгляду якого 02.07.2012 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішенням (а.с. 4-5). Зважаючи на те, що перебіг позовної давності переривався, заява відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача є необґрунтованою та безпідставною. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача та розподіляються у відповідності до частини 1 цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: partial