Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги якого мотивує тим, що з чоловіком шлюб вони зареєстрували 25.11.2005. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких вона бажає залишити проживати разом з нею після розірвання шлюбу. Уже на початку їх подружнього життя між ними виникали з вини чоловіка різного роду непорозуміння. Але вона заради збереження сім`ї, а згодом, заради дітей терпіла і мирилася зі всім. Проте, протягом останнього року жити з чоловіком стало просто нестерпно. Почастішали випадки влаштування ним в сім`ї дебошів в п`яному виді, під час яких він проявляє сильну агресію щодо неї, принижує її, погрожує вбивством, розправою, наносить їй та дітям побої, завдаючи фізичного болю. Вона неодноразово разом з дітьми під час влаштованих чоловіком конфліктів втікала до своєї матері та своєї сестри. Так, 24.05.2019 чоловік, перебуваючи в нетверезому стані, затягнув її в одну з кімнат на другому поверсі їх житлового будинку, закрив на ключ двері кімнати, де вони знаходились, і намагався викинути її з балкону другого поверху. Потім кинув її на підлогу і наносив удари ногами по різних частинах тіла. Він не зважав на крики дітей, які плакали під дверима і просили його не бити її, відкрити двері та відпустити. Чоловік припинив наносити їй побої, коли побачив, що вона знепритомніла. Підняв її, а коли зрозумів, що вона ще жива, знову кинув на підлогу, відкрив двері, і тільки тоді вона змогла вийти з кімнати. З приводу нанесених їй відповідачем побоїв вона неодноразово зверталась за медичною допомогою (09.05.2013; 09.09.2013; 07.09.2018; 28.05.2019). Найгірше те, що насильство в сім`ї чоловік влаштовує в присутності їх неповнолітніх дітей, що може негативно вплинути на їх розвиток та виховання. Діти та вона живуть в постійному страху та стресі, що негативно впливає на їх самопочуття, настрій та здоров`я. Чоловік неодноразово запевняв її, що більше не буде наносити їй побої, ображати, просив пробачення, вона йому вибачала і вони відновлювали сімейні відносини. З тих підстав поданий нею позов до суду про розірвання шлюбу на підставі поданої нею заяви залишений без розгляду. Однак відповідач свого слова не дотримував. Він не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, не здатний вести себе адекватно в стані сп`яніння, а також підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї. Вважає, що сім`я їх розпалась остаточно. Заради її здоров`я та здоров`я їх дітей, шлюб між ними необхідно розірвати. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, що є підставою для розірвання шлюбу. Спільно придбане майно має намір поділити в добровільному порядку. Бажає надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Оленин О.Ф. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги своєї довірительки. Підтвердила існування обставин, які викладені у позовній заяві щодо застосування чоловіком насильства до неї, через яке зберегти сім`ю неможиливо. Зазначила, що твердження відповідача у заяві про перегляд заочного рішення не відповідають дійсності: сторони не мирились, не відновлювали стосунків, оскільки такі обіцянки чоловік дає вже не вперше, однак інциденти з її побиттям повторювалися, в тому числі у присутності дітей, що унеможливлює їх спільне проживання. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення (а.с. 74). Причин неявки не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник відповідача - адвокат Керницький В.М. в судове засідання не з`явився, проте у поданій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, повідомивши у підготовчому судовому засіданні про розірвання [PERSON] договору, укладеному з ним про надання правової допомоги. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 25.10.2019 скасовано заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2019 року по справі № 343/1115/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу передано до канцелярії суду для присвоєння нового номера провадження та призначено дану справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від відповідача відзиву чи будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка через свого представника не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 25.11.2005, який зареєстрований відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.11.2005 (а.с.6). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2006, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2009 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2012, виданих виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час спільного проживання у сторін народилося троє дітей відповідно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9). З приводу нанесених позивачці відповідачем побоїв вона неодноразово зверталась за медичною допомогою, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні витяги з медичних записів, внесених 09.05.2013, 09.09.2013, 07.09.2018, 28.05.2019 (а.с.10-12). Відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2013 (справа №343/2663/13-ц), [PERSON] вже зверталася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, однак даною ухвалою позов залишений був без розгляду за заявою самої позивачки (а.с.19). З пояснень останньої, викладених нею в позові, вона просила залишити свою попередню позовну заяву без розгляду, оскільки чоловік попросив вибачення, обіцяв її більше не ображати та не бити, вони примирилися і відновили сімейні відносини. Однак, він свого слова не дотримав. Відповідач жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки таке загрожує не тільки її здоров`ю, але й негативно впливає на неповнолітніх дітей, у присутності яких відбуваються сварки, застосовується фізична сила до неї, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позивачка просить залишити проживати з нею. Заперечень з даного приводу від відповідача не поступало. Крім цього, позивачка просить після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, враховуючи, що між сторонами припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю [PERSON] , прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судовий збір в розмірі 768,40 грн, сплачений згідно з квитанцією №104.161.1/29083016 від 03.06.2019 (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved