Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в звязку з навчанням у розмірі 50 % всіх видів доходів щомісячно до досягнення 23-річного віку, тобто до 03.10.2023 року. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є рідною донькою [PERSON] народженої в шлюбі з [PERSON]. Після розлучення батьків [PERSON] мешкає зі своєю матірю, при цьому [PERSON] надавав щомісячну матеріальну допомогу в вигляді сплати аліментів на утримання своєї, на той час, неповнолітньої доньки. На теперішній час [PERSON] є студенткою, - навчається в державному навчальному закладі «Мирноградський професійний гірничий ліцей». В звязку з зазначеним позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони батька [PERSON], який має, на думку позивача, можливість надавати їй матеріальну допомогу, в звязку з продовженням навчання. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення у звязку з продовженням навчання, потребує матеріальної підтримки з боку батька, тому змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідально розуміє необхідність забезпечити подальшу матеріальну підтримку своєї доньки, яка здобуває професійну освіту, не заперечував проти присудження стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) та виключно на часовий період навчання (згідно наданої довідки). Додатково відмітив, що ніколи не ухилявся від обовязку щодо утримання своїх дітей (в шлюбі з [PERSON] народжено дві доньки), після розлучення регулярно сплачував аліменти на користь колишньої дружини, доходи не приховував. Правом надання відзиву на позов відповідач не скористався. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON], народженою в шлюбі з [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер І-НО № 185121 а.с. 5). Батьки позивача мешкають окремо, шлюб розірвано (підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серійний номер І-НО № 230539 а.с. 7). На теперішній час позивач [PERSON] здобуває освіту, є студенткою Державного навчального закладу «Мирноградський професійний гірничий ліцей» (довідка № 312 від 12.10.2018 р. а.с. 6), в звязку з чим потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітньою [PERSON] \~ \~ \~ \~Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав розяснення щодо підстав виникнення обовязку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв'язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; сторонами процесу не оспорюється факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], та споріднення підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досягла повноліття, але її вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення їй виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, відповідно до довідки № 312, виданої Державним навчальним закладом "Мирноградський професійний гірничий ліцей" є студенткою денної форми навчання, спеціальність «кухар, кондитер», період навчання з 01.09.2017 року по 15.02.2019 року. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька (що не оспорюється відповідачем). З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в ліцеї проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в звязку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Впяте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своїй повнолітній донці. Так, відповідач працевлаштований (за відомостями позовної заяви, які не оспорено в судовому засіданні, - перебуває в трудових відносинах з Агрофірма «Дружба»), отримує заробітну плату, та його дохід дозволяє надавати грошову підтримку доньки в звязку з здобуттям нею освіти. \~ \~ \~ \~Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обовязку відповідача [PERSON] утримувати свою доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір\~аліментів суд керується наступним. Позивачем [PERSON] заявлено вимоги стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі 1/2 частини (50 %) заробітку останнього. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Суд, з огляду на вказане, встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що позивач [PERSON] не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів повинен становити саме 50 % від заробітку відповідача. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сімї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з Агрофірма «Дружба», не має на утриманні непрацездатних осіб або неповнолітніх дітей, якихось обов"язкових платежів не сплачує. Відомості щодо хворобливого стану відповідача відсутні. \~ \~ \~ \~Також суд досліджує, матеріальне становище позивача [PERSON], яка продовжує навчання. Позивач навчається на бюджетній основі, отримує самостійний дохід у вигляді стипендії, - про що повідомлено безпосередньо в судовому засіданні, довідки про розмір такої щомісячної грошової виплати суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається в місті Мирноград Донецької області, тобто не за місцем проживання (мешкає в с. Запоріжжя Покровського району Донецької області), тому несе додаткові витрати на проживання, транспортні витрати. Безспірно позивач як студентка несе витрати на придбання навчального матеріалу, канцелярських виробів. Крім того, суд враховує обовязок надавати матеріальну підтримку повнолітній донці матірю позивача [PERSON], яка як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, - працевлаштована, на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб не має. Враховуючи в сукупності вищевказане, обовязок суду розгляду справ в межах позовних вимог, врахувавши ч. 4 ст. 206 ЦПК України (часткове визнання відповідачем позовних вимог), - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси повнолітньої [PERSON], [INFO] щодо потреби в матеріальних коштах в звязку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. \~ \~ \~ \~Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява предявлена до суду 12 жовтня 2018 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невідємно повязане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки Державного навчального закладу «Мирноградський професійний гірничий ліцей» вбачається, що період навчання [PERSON] складає з 01.09.2017 року по 15.02.2019 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 15.02.2019 року. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial