Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся Недригайлівського районного суду із зазначеним позовом, вказуючи не те, що він проживає в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. По сусідству з ним за адресою: [ADDRESS], знаходиться земельна ділянка відповідачів [PERSON] і [PERSON], які не дотримуються правил добросусідства, а саме: вони висадили на своїй земельній ділянці дерева без додержання норм та правил, що створює позивачу перешкоди в користуванні своїми земельними ділянками так, як затіняють їх та звисають кронами на його частину господарських будівель. Позивач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просив суд його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судові повістки про виклик до суду повернулись без вручення з відміткою „за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судові повістки були направлені за місцем реєстрації відповідачів, а тому вони вважається повідомленим належним чином. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.64-67). Представник Недригайлівської селищної ради Сумської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує (а.с.44). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтетреси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. В статті 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, Закону України №475/97-13р. від 17.07.1997р. "Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності приватної власності. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивачу на праві власності належать земельна ділянка розміром 0,04 га., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.08.2003 р. (а.с.6) та земельна ділянка розміром 0,07 га., кадастровий номер [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.08.2003 р. (а.с.5), які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Земельні ділянки позивача межують із земельними ділянками відповідача [PERSON], які згідно державного акта серії [NUMBER] належать останньому на праві приватної власності (а.с.49). Відповідно до акту узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів між землекористувачами Недригайлівської селищної ради Сумської області від 29 грудня 2014 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] висадили на своїй земельній ділянці поряд з межею шість слив, три яблуні, одну бузину та один клен. Гілки цих дерев проникають на земельну ділянку [PERSON], що спричиняє фізичний контакт гілок з парканом та шиферним покриттям будівлі пошкоджуючи їх. Крім того дерева спричиняють часткове затінення огорода, що незадовільно позначається на вирощуванні сільськогосподарських культур із - за зменшення інтенсивності процесу фотосинтезу. Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України власники та користувачі земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав користувачів суміжних земельних ділянок та дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ст. 103 ЗК України (зміст добросусідства) передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Відповідно до ст.104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Згідно зі ст.105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев та кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI з подальшими змінами і доповненнями, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, які документально підтверджені у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved