Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який 18.08.2010 р. розірваний. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. За рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.04.2012 р. (справа №212/3931/2012) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі 450,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2011 р. На теперішній час розмір аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатнім для харчування, навчання та гармонійного розвитку дитини. Аліментів не вистачає для задоволення елементарних потреб дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину зріс, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на утримання дитини [PERSON], з 450,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, пояснила, що визначені рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.04.2012 р. аліменти в розмірі 450,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є недостатніми та не забезпечують гармонійного розвитку дитини [PERSON], оскільки підвищились ціни на ліки, продукти харчування, речі першої необхідності. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] забезпечений, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, іншого сторона відповідача не довела. Додатково пояснила, що стан здоров'я дитини задовільний, дитина власності не має. Просить позов задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн витрат на правничу допомогу. Подала відповідь на відзив. (а.с. 77-79) Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов не визнав, пояснив, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки вимога про збільшення розміру аліментів відсутня, позивач просить лише змінити спосіб стягнення аліментів. Додатково повідомив, що стан здоровя відповідача добрий, інших утриманців він не має. Відомо, що у власності є одна машина, яка перебуває під арештом, відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, але на теперішній час не працює, оскільки був звільнений. Подав відзив на позов (а.с. 35-38), просить стягнути витрати на правничу допомогу з позивача на користь відповідача в розмірі 2500,00 грн. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 18.08.2010 р. розірваний. (а.с. 5) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір"ю - позивачем, що підтверджується письмовими доказами: копією свідоцтва про народження, довідкою квартального комітету мікрорайону Корея №1417 від 25.09.2018 р. (а.с. 6, 7) Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.04.2012 р. (справа №212/3931/2012) стягуються з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2011 р. до досягнення повноліття. (а.с. 9) На а.с. 49-55 - копія рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.04.2012 р. (цивільна справа №2-4887/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], за участі служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини). Згідно санаторно-курортної карти №73 дитина [PERSON] має діагноз алергійний контактний дерматит, потребує санаторного лікування. (а.с. 67) Дитина [PERSON] відвідує гурток ЗумбаKids у Центрі розвитку дітей та юнацтва ДивоСвіт з 18.10.2018 р., сума благодійного членського внеску становить 400,00 грн, що підтверджується довідкою №11 від 30.11.2018 р. (а.с. 68) Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру у Вінницькій області №31/2-И-116/аз від 09.10.2018 р. за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: ПР БЗП-5, 2009 р.в. (дата реєстрації 20.06.2009 р.), FORD TRANSIT, 1994 р.в. (дата реєстрації 06.02.2015 р.), RENAULT MASTER, 2006 р.в. (дата реєстрації 11.04.2017 р.). (а.с. 69) На а.с. 65-66 - копії товарних чеків позивача [PERSON] на купівлю одягу дитині [PERSON] Відповідач [PERSON] працював директором ТОВ Новостав В, з 05.12.2018 р. звільнений за угодою сторін. Зазначене підтверджується письмовими доказами - копією наказу №1 про припинення трудового договору (контракту), копією протоколу №2 загальних зборів учасників ТОВ Новостар В. (а.с. 88, 89-91) На а.с. 99 - відомості з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків ДФС України про розмір доходу відповідача [PERSON] за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2018 р. Згідно розрахунку заборгованості №665/11 від 19.12.2018 р. зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на грудень 2018 р. На а.с. 39-48 - копії квитанцій відповідача [PERSON] про перерахунок аліментів позивачу [PERSON] Надані докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Стаття 181 ч. 3 абз. 2 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Необхідно зазначити, що вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України (постанова Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №372/2393/17 ). Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 263 ч. 4 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд в постанові від 03.05.2018 р. у справі №581/638/17-ц висловив свою позицію, згідно якої розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Отже, збільшення мінімального розміру аліментів суд визнає іншим випадком, передбаченим ст. 192 СК України, що є підставою для зміни розміру аліментів, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує, що стороною відповідача не заперечується можливість відповідача виплачувати аліменти у розмірі, що просить позивач (в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а заперечується наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів. На підставі викладеного суд вважає можливим змінити спосіб аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини: стягати з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2018 р. і до досягнення повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 450,00 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці у виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.04.2012 р. (справа №212/3931/2012), потрібно відкликати виконаним станом на 05.10.2018 р. На а.с. 11 - угода №1 від 05.10.2018 р., укладена між адвокатом [PERSON] і позивачем [PERSON] Позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] за угодою №1 від 05.10.2018 р. 2500,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції №1 від 05.10.2018 р. (а.с. 10) Згідно ст. 137 ч. 4 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Верховного Суду від 26.09.2018 р. у справі №753/15683/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та об"ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи те, що справа є незначної складності, позивачем пред'явлено тільки одну вимогу, обсяг досліджених доказів є невеликим, суд вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідно до ст. 137 ч. 5 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача 800,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704,80 грн судового збору.

Outcome: approved