Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

10 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 55 серія [NUMBER] Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сім'ю створити не змогли, оскільки мають різні погляди на життя і не розуміли один одного. Відповідач зареєстрований приватним підприємцем, протягом 2015 року відповідач не цікавиться її та дочки життям, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання та на отримання сімейного побуту не надає, вихованням дитини не займається. З січня 2015 року, під час чергового скандалу, відповідач сказав позивачу, що (немає бажання з нею розмовляти) з цього моменту по даний час відповідач постійно проживає у їхньому будинку на другому поверсі, позивач з дочкою проживає на першому. З того часу не спілкуються, відповідач не цікавиться дочки вихованням та здоров'ям, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Позивач сама не має змоги утримувати дитину, оскільки її заробітна плата в середньому становить, 2200 гривень, а тому змушена ставити питання про стягнення аліментів з відповідача. Просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя м.Радехів Львівської області, аліменти в її користь на утримання дитини, дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1500 гривень, з дня подачі заяви і до повноліття дочки. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що дохід чоловіка за рік 823 000 гривень. Оскільки відповідач не забезпечує дитину одягом, продуктів дитині не купує, грошей не дає, тому просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги, необхідно задовольнити частково із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що з 21 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 55 серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3.). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітньої дитини, тобто дитини, яка не досягла 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживають разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього необхідно стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. У зв"язку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами с т.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial