Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] , [PERSON] (далі позивачі, [PERSON] , [PERSON] ) звернулися до суду з позовом, який уточнила у процесі розгляду справи, до [PERSON] (далі відповідачка, [PERSON] ), Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі відповідач, ФОП [PERSON] ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритуальний дім «Спокій» (далі відповідач, ТОВ «Ритуальний дім «Спокій»), треті особи: виконавчий комітет Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі ВК Боярської міськради), Комунальне підприємство «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області» (далі КП «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області»), у якому просили зобов`язати [PERSON] , ФОП [PERSON] та ТОВ «Ритуальний дім «Спокій» не використовувати для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222410300:01:047:5049, площею 0,0218 га, та 3222410300:01:047:5050, площею 0,0437 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог, позивачі посилаються на те, що зазначена земельна ділянка використовується відповідачами не за її цільовим призначенням, оскільки на ній ведеться господарська діяльність з надання похоронних послуг населенню, про що свідчить розміщена рекламна вивіска на будинку та інформація на сайті ТОВ «Ритуальний дім «Спокій». Крім того, за зазначеною адресою можна спостерігати від`їжджаючий похоронний транспорт, скупчення людей з квітами, вінками та іншою ритуальною приналежністю. Ночами привозять і обробляють трупи, а вранці катафалками забирають тіла померлих на поховання. Також позивачі стверджують, що після неодноразових скарг мешканців мікрорайону про незаконну роботу згаданого товариства представниками виконкому та депутатом Боярської міської ради було проведено обстеження житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно акту обстеження від 09 листопада 2018 року, складеного депутатом Боярської міської ради Скринником\~О.\~Г., начальником відділу містобудування та архітектури Романюком\~А.\~О., начальником відділу землевпорядкування та кадастру [PERSON] начальником відділу з питань житлово-комунального господарства Савчук\~М.\~В., було проведено обстеження будівлі із назвою (вивіскою) «Ритуальний дім «Спокій» за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що на цій земельній ділянці житловий будинок переобладнано (реконструйовано) під похоронне бюро та ритуальні зали, відповідно до візуального рекламного оформлення. Відповідачі відзив на позову заяву та доказів на її спростування не подавали, будь-яких пояснень стосовно вказаних обставин не надавали. КП «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області» надала до суду пояснення, у яких зазначає про незаконність використання будівлі за адресою: [ADDRESS] . Третя особа підтримує позовну вимогу у повній мірі та просить суд задовольнити цей позов. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2020 року дану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 13.10.2021 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник позивачів подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. Позов підтримав та просив задовольнити. Представник третьої особи КП «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області» подав до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника. Позов підтримав та просив задовольнити. Представник третьої особи Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області \~ \~ \~ \~подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] проживають по сусідству з житловим будинком та приналежною йому земельною ділянкою по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25\~жовтня 2006\~року, виданого ВК Боярської міськради на підставі рішення від 17\~жовтня 2006\~року №\~117/11 та земельної ділянки, площею за цією ж адресою (кадастровий номер 3222410300:01:047:0018), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯБ\~792670. Вказані будинок та земельна ділянка знаходяться серед мікрорайону багатоповерхової та садибної житлової забудови, при цьому земельна ділянка надана з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлового будинку. На даний час за вказаною адресою відповідачами незаконно облаштоване похоронне бюро та здійснюється господарська діяльність з надання похоронних послуг населенню. У вересні 2017 року ФОП [PERSON] звертався до ВК Боярської міськради з клопотанням про погодження розміщення ритуального дому «Спокій» та встановлення режиму роботи в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням ВК Боярської міськради, згідно п. 3.17 протоколу засідання виконкому від 19\~вересня 2017 року №\~11, ФОП [PERSON] було відмовлено в погодженні розміщення ритуального дому «Спокій» та встановлення режиму його роботи. Незважаючи на таку відмову, відповідачами розпочато роботу похоронного бюро. При цьому, хоча з клопотанням звертався ФОП [PERSON] , як орендатор, проте вивіска на будинку та інформація на сайті про цей заклад подана від імені ТОВ «Ритуальний дім «Спокій», директором та єдиним засновником якого є [PERSON] . Крім того, юридична адреса ТОВ «Ритуальний дім «Спокій» збігається з адресою місця проживання [PERSON] та адресою реєстрації підприємницької діяльності ФОП [PERSON] . Вказані обставини свідчать про те, що домоволодіння по [ADDRESS] використовують як похоронне бюро обидва суб`єкта господарювання: ТОВ «Ритуальний дім «Спокій» та ФОП [PERSON] . Після неодноразових скарг мешканців мікрорайону про незаконну роботу «Ритуального дому «Спокій» представниками ВК Боярської міськради та депутатом Боярської міськради було проведено обстеження житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , за результатом якого складено акт від 09\~листопада 2018\~року. Перевіркою встановлено, що на цій земельній ділянці житловий будинок переобладнано (реконструйовано) під похоронне бюро та ритуальні зали, відповідно до візуального рекламного оформлення. 21\~січня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області головними спеціалістами відділу контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Решетовою\~Є.\~Д. та [PERSON] була проведена перевірка дотримання земельного законодавства, в результаті якої, згідно акту перевірки від №854-ДК/25/АП/09/01/-19 встановлено, що станом на дату проведення перевірки земельна ділянка з кадастровим номером 392241030:01:047:0018, площею 0,0655 га, що розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку використовується не за цільовим призначенням, використовуються з порушенням п. «а» ч 1 ст. 91 Земельного кодексу України, оскільки на земельній ділянці здійснюється господарська діяльність з надання ритуальних послуг, розміщено вивіску «Ритуальний дім «Спокій». На підставі результатів перевірки, 30\~січня 2019 року [PERSON] було видано припис №\~854-ДК/0007Пр/03/01/-19 з вимогою усунути виявлені порушення про що повідомити до 01\~березня 2019 року, однак у встановлений термін [PERSON] виявлені порушення та вимоги припису не виконала, що є порушенням вимог ст. 96 Земельного кодексу України та ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». 15\~березня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області головними спеціалістами відділу контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Решетовою\~Є.\~Д. та [PERSON] була проведена повторна перевірка дотримання земельного законодавства, в результаті якої складено акт перевірки від 15\~березня 2019\~року №\~122-ДК/113/АП/09/01/-19. Перевіркою встановлено, що станом на дату проведення перевірки земельна ділянка з кадастровим номером 3222410300:01:047:0018, площею 0,0655 га, що розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку використовується не за цільовим призначенням, всупереч вимогам п. «а» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, оскільки на земельній ділянці здійснюється господарська діяльність з надання ритуальних послуг, розміщено вивіску «Ритуальний дім «Спокій». Станом на час розгляду даної справи відповідачами не усунуто виявлені порушення та здійснюється господарська діяльність з надання ритуальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом вказаної норми, застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення. За приписами ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)\~визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Згідно ст. 38 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. За змістом ст. 39 ЗК України установлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно- господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Так, судом встановлено, що відповідачами експлуатується будинок по [ADDRESS] під похоронне бюро, організацію поховань, епізодично привозять трупів людей для підготовки до похорон та продають товари ритуального призначення, без прийняття в переобладнаного будинку в експлуатацію, чим порушили вимоги ч. 8 ст.\~39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13\~квітня 2011\~року №\~461. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до п. 1.36 Будівельних норм і правил 2.08.01.-89 «Житлові будівлі» та п. 2.50 «к» Державних будівельних норм України «Будівлі та споруди. Житлові будинки. Основні положення» В.2.2-15-2005, затверджених наказом Держбуду України від 18\~травня 2005 року №\~80, що набрав чинності 01 січня 2006 року розміщення похоронних бюро в житлових будинках забороняється. Так як послуги, які надаються цим незаконно діючим похоронним бюро, включають в себе (про що відповідачі без приховування розміщують відповідну рекламу на вивісках та на своєму сайті в мережі інтернет) зберігання тіл покійників, обмивання, бальзамування, такі послуги є суміжними з деякими видами медичної практики, зокрема така діяльність тотожна відповідній діяльності поталого-анатомічних закладів. Поряд з цим, згідно п. 2.7. Санітарних правил устрою, обладнання та експлуатації лікарень, пологових будинків та інших лікувальних стаціонарів (СанПіН 5179-90), патологоанатомічні приміщення з ритуальною зоною повинні бути максимально ізольованими і не проглядатися з вікон житлових і громадських будівель, розташованих поблизу. Ритуальна зона повинна мати ізольований в`їзд і виїзд. Згідно з Державних будівельних норм України В.2.2-10-2001 «Будинки і споруди. Заклади Охорони Здоров`я», затверджених наказом Держбуду України від 04 січня 2001\~року №\~2 і введених у дію з 01 квітня 2001 року розд. 10.4 «…входи в ритуальне та приміщення для приймання трупів і стоянки похоронних автомашин не повинні бути видимі із вікон палатних відділень і житлових будинків». Тобто, відповідачами порушуються вимоги законодавства про похоронну справу, які визначають умови, за наявності яких відповідний суб`єкт господарювання має право розпочати здійснювати таку діяльність. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. Закону України від 10 липня 2003\~року №\~1102-IV «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон №\~1102-IV) поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених Чим Законом, а також суб`єктів господарювання. Статтею 2 згаданого Закону визначено, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; ритуальні послуги це послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, в межах своєї компетенції затверджує необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення. За нормами ст. 10 Закону №\~1102-IV визначено, що надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором про надання ритуальних послуг суб`єктами господарювання інших форм власності. Відповідно до п. 1 Типового положення про ритуальну службу в Україні, ритуальна служба в Україні відповідно до Закону №\~1102-IV це спеціалізоване комунальне підприємство, що створюється органом місцевого самоврядування в порядку, установленому Законом. Відповідно до п. 2 Типового положення про ритуальну службу в Україні, ритуальна служба у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом №\~1102-IV, іншими законами України, нормативно-правовими актами, що приймаються на виконання законів України, а також цим Положенням. Згідно з наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19\~листопада 2003\~року №\~193 «Про затвердження нормативно-правових актів відносно реалізації Закону України "Про поховання та похоронну справу» проведення суб`єктами господарювання будь-яких робіт та надання ритуальних послуг можливо тільки при наявності договору, укладеного між суб`єктом господарювання та ритуальної службою. Так, на спеціалізоване КП «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», покладені функції ритуальної служби м.\~Боярка. Згідно п. 5, 8 Типового положення про ритуальну службу передбачено, що ритуальна служба здійснює функції, делеговані органами місцевого самоврядування, та забезпечує укладання договорів про надання ритуальних послуг із суб`єктами господарювання, які виявили бажання працювати на ринку Ритуальних послуг. У п. 8.1 вказаного Положення зазначено, що суб`єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім`я її керівника та долучити до заяви (засвідчені в Установленому порядку копії) такі документи: копію довідки про включення до ЄДПОУ для юридичної особи або довідка про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності; перелік послуг, що пропонуються для надання суб`єктом господарювання; режим роботи та номер телефону. Згідно вимог п. 1.4, 1.6, 1.7, 2.1.2 рішення Боярської міськради від 18\~серпня 2016 року №\~16/481 «Про затвердження Положення щодо порядку поховання та надання ритуальних послуг КП «Міська ритуальна служба Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», суб`єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг (надалі - суб`єкт господарювання) згідно із Законом України «Про поховання та похоронну справу», для надання ритуальних послуг та виготовлення предметів ритуальної належності має до початку здійснення своєї діяльності укласти договір з міською ритуальною службою, функції якої покладено на третю особу КП «Міська ритуальна служба», про надання цих послуг відповідно до додатку 2 до рішення. Як убачається з матеріалів справи, жоден з відповідачів не укладав з КП «Міська ритуальна служба», договір перед початком діяльності похоронного бюро по [ADDRESS] , передбачений ст. 12 Закону №\~1102-IV, Типовим положенням про ритуальну службу в Україні та п. 1.4, 1.6, 1.7, 2.1.2 рішення Боярської міськради від 18\~серпня 2016 року №\~16/481. Будь-які дозволи та рішення Боярської міськради на здійснення відповідачами такої господарської діяльності у матеріалах справи відсутні. Оскільки судом не встановлено наявність у відповідачів документів щодо права на здійснення підприємницької діяльності з надання ритуальних послуг на території житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , тому суд уважає обґрунтованими вимоги в яких позивач просить зобов`язати відповідачів припинити використання житлового домоволодіння та земельних ділянок для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг, що розташоване по [ADDRESS] . Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року №\~4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).

Outcome: approved