Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся 31.08.2015 року в суд з цим позовом та просив стягнути солідарно з Торгово-виробничого приватного підприємства «МАЯК», [PERSON] і [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «АГРО ФАКТОР» заборгованість за кредитним договором №42 від 20.12.2011 року у розмірі 6\~304\~369,48 грн. Підставою цьому зазначав те, що 20 грудня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «Банк Перший», правонаступником якого є ПАТ «ГБ Банк», та Торгово-виробничим приватним підприємством «Маяк» було укладено Кредитний договір № 42 з наступними змінами та доповненнями, права та вимоги за яким належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР». В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальником за Кредитним договором 20 грудня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «Банк Перший» і [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки з, які в повному обсязі зобовязались нести відповідальність за умовами цього кредитного договору. В порушення умов Договору Відповідачі зобов'язання належним чином не виконали, внаслідок чого станом на 14 липня 2015 року виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 6304 369,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5467212,00 грн. та заборгованості і за відсоткам за користування кредитом в сумі 837 157,48 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. В ході судового розгляду справи представник позивача адвокат [PERSON] підтримав вимоги позову у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Додатково доводив, що, не зважаючи на рішення Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 року про визнання недійсними [PERSON] про відступлення права вимоги від 14.11.2014 року та [PERSON] про відступлення права вимоги від 12.11.2014 року, позивач в силу ч.1 ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем прав за кредитним договором, а тому це право власності у нього не може бути витребувано. Відповідно вказане рішення суду ніяким чином не впливає на спірні правовідносини між сторонами у цій справі. Вимоги позову заявлені позивачем у національній валюті згідно положень чинного законодавства. Представник Торгово-виробничого приватного підприємства «МАЯК» за довіреністю [PERSON] позов не визнавала та просила відмовити у позові в повному обсязі. Пояснювала, що у позивача не має права вимоги, оскільки договори відступлення банком прав вимог, в тому числі по кредитному договору №42 від 20.12.2011 року, між ПАТ «БГ Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» є нікчемні. Рішенням Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року ці договори відступлення прав вимог визнано недійсним. Відповідно цьому права такої вимоги у позивача також не має. Тому позивач є неналежним. Крім того позивачем не доведено будь-якими належними доказами наявність заявленого боргу по кредитному договору. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судові засідання на виклик суду жодного разу не зявлялись без пояснення цьому причин. Заяв чи клопотань не заявляли. Своїх позицій по заявлених вимогах позову не виказали. Тому за згоди інших учасників судового розгляду справи, справу розглянуто у їх відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруна боці відповідача [PERSON] акціонерне товариство «БГ Банк» за довіреністю [PERSON] проти позову заперечував. Пояснював, що 02.12.2015 року Київським апеляційним господарським судом по справі 910/2924/15-г винесено Постанову, якою повністю задоволене апеляційну скаргу ПАТ «БГ БАНК» і визнано недійсними [PERSON] про відступлення права вимоги від 14.11.2014 року та [PERSON] про відступлення права вимоги від 12.11.2014 року. Матеріали самої спірної кредитної справи, щодо доказів отримання та обслуговування кредиту за Кредитним договором ніколи не передавалися банком іншим особам. Тому на цей час саме ПАТ «БГ БАНК» є належним кредитором за умовами Кредитного договору №42 від 20.12.2011 року. Крім цього позивачем, який не має права на здійснення валютних операцій, заявлено вимогу у гривні, яка взагалі не передбачалась умовами виконання кредитного договору. У підтвердження цих вимог позивачем не представлено будь-яких належних доказів такої заборгованості. Тому у позові просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку про відмову у позові в повному обсязі , виходячи з такого. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з письмових доказів справи, 20 грудня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «Банк Перший» та Торгово-виробничим приватним підприємством «Маяк» було укладено Кредитний договір № 42, відповідно до пункту 1.1 якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію з сумі еквівалентній - 375 000 доларів США, в межах якої надав Позичальнику в користування грошові кошти на поповнення обігових коштів зі сплатою 14 відсотків річних за користування сумою Кредиту (а.с.8-150. Договором № 2 від 19 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 42 сторонами було погоджено загальний ліміт кредитування 684 000 доларів США зі сплатою 23% річних при траншах в гривні та 13, 5 % річних при траншах в доларах США (а.с.21-30). Згідно пункту 3.3. Договору про внесення змін та доповнень № 2 Позичальник повертає заборгованість за Кредитом шляхом внесення визначеної, згідно Додатку №2 до цього Договору (графік погашення), суми грошових коштів у строк визначений Графіком погашення Кредиту безготівковим шляхом на відповідний позичковий рахунок, визначений у Договорі. Згідно пункту 4.5. Позичальник повертає заборгованість по відсоткам за користування Кредитом шляхом внесення нарахованої Банком суми відсотків щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за календарним місяцем користування Кредитом та в день настання строку погашення безготівковим шляхом на відповідний позичковий рахунок, визначений у Договорі. В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальником за Кредитним договором 20 грудня 2011 року було укладено між [PERSON] акціонерним товариством «БАНК ПЕРШИЙ» і [PERSON] [PERSON] поруки №238-п (а.с.33). Також 20 грудня 201 1 року між [PERSON] акціонерним товариством «БАНК ПЕРШИЙ» та [PERSON] було укладено [PERSON] поруки №236-п (а.с.36-38). 19 грудня 2013 року до вищезазначеного Договору поруки № 236-П були внесені зміни та доповнення, які є його невід'ємною частиною (а.с.39-40). Відповідно до пункту 1.1. цих Договорів поруки в порядку та на умовах передбачених цим Договором та законодавством України Поручителі зобов'язались солідарно з Позичальником відповідати в повному обсязі перед Кредитором за виконання в повному обсязі всіх зобов'язань Позичальника за вказаним вище Кредитним договором. Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 2 від 29.07.2014р.) було змінено найменування Банку на [PERSON] акціонерне товариство «БГ БАНК» (а.с.192-196). [PERSON] акціонерне товариство «БГ БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов'язань ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ». 12 листопада 2014 року було укладено [PERSON] про відступлення права вимоги (з жодатками) між [PERSON] акціонерним товариством «БГ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» за яким ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до Позичальника ТВПП «Маяк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» (а.с.43-92). 14 листопада 2014 року було укладено [PERSON] про відступлення права вимоги між [PERSON] акціонерним товариством «БГ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло», відповідно до якого Банк передав цьому товариству права вимоги до Позичальника ТВПП «Маяк», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І А., зареєстровано в реєстрі за номером 1025 (а.с.93-107). На підставі Договору про відступлення права вимоги від 05 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до Позичальника ТВПП «Маяк» Публічному акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» (а.с.108-122). 14 липня 2015 року [PERSON] акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передано прана вимоги до Позичальника Товариству з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "АГРО ФАКТОР", код ЄДРПОУ 38292348, про що між вказаними Сторонами укладено [PERSON] про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міською нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1205 (а.с.123-131). 02.12.2015 року Київським апеляційним господарським судом по справі 910/2924/15-г задоволено апеляційну скаргу ПАТ «БГ БАНК» та ухвалено Постанову про визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року за яким [PERSON] акціонерне товариство «БГ БАНК» передало права вимоги до Позичальника Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» та [PERSON] про відступлення права вимоги від 14 листопада 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І А., зареєстровано в реєстрі за номером 1025, відповідно до якого [PERSON] акціонерне товариство «БГ БАНК» передало права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» та застосовано судом наслідки недійсності (т.2, а.с.66-86 ). В силу положень ст. 512 ЦК України відступлення права вимоги є переданням кредитором своїх прав іншій особі за правочином, а в силу приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, у зв'язку з визнанням зазначених Договорів недійсними у судовому порядку, саме ПАТ «БГ БАНК» на цей час є власником права вимоги за Кредитними договорами і Договорами забезпечення, а також наділений правами кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, які вказані в якості предмету у зазначених Договорах про відступлення права вимоги. Доводи сторони позивача про застосування до спірних правовідносин положення ч.1 ст.388 ЦК України щодо добросовісності набувача суд рахує безпідставними, оскільки предметом цього спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, а не витребування власником свого майна у добросовісного набувача (віндекаційний позов). Крім цього, як вбачається із змісту рішення Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року, спірні догори відступлення прав вимоги укладені гр.[PERSON] без відповідного обсягу цивільної дієздатності (т.2, а.с.72). Тобто право вимоги банку за спірними договорами було відступлене не з волі цієї юридичної особи. Тому в силу п.3 ч.1 ст.388 ЦК України таке майно може бути витребуване у добросовісного набувача. У відповідності до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з встановлених судом обставин справи, відповідачі за цим позовом насправді ніяким чином не порушували права позивача за умовами кредитного догору, зважаючи на відсутність такого права у позивача, а тому підстав для судового захисту цього неіснуючого права у суду не має. Відповідно цьому суд не вважає за необхідне аналізувати інші обставини цієї справи щодо наявності чи відсутності боргових зобовязань відповідачів за умовами кредитного договору, валюти його виконання і таке інше. У звязку із відмовою у позові в повному обсязі судові ситрати у справі суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: dismissed