Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Суховільська сільська рада Городоцького району Львівської області, просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0.026 га та зобовязати останнього усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки 0.026 га, шляхом демонтажу огорожі у вигляді металевої сітки, та привести межі земельної ділянки у відповідність до його будівельного паспорта. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів викладених в позовній заяві, крім того, зазначила, що [PERSON] є власником частини житлового будинку №91, а саме: 2/5 частки, якій у його будинку присвоєно № 91 в по вул.Відродження України в с.Суховоля Городоцького району Львівської області, яку він успадкував після смерті матері [PERSON] в 2000 році, а тому має право на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування, належної йому частини будинку. Відповідно до даних погосподарських книг в користуванні батьків [PERSON] перебувала земельна ділянка площею в різні роки від 0,08 га до 0,14 га. [PERSON] незаконно оформив право власності на земельну ділянку, площею 0,1313 га, оскільки згідно рішення зборів уповноважених колгоспу «Заповіт Леніна» Городоцького району від 14 червня 1982 року протокол №2 йому надано присадибну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку площею 0,08 га. Збільшення площі відбулось за рахунок земельної ділянки, яка була прилеглою до частини будинку №91 в с.Суховоля, і якою користувалась сім`я [PERSON]. Рішенням Городоцького районного суду визнано незаконним рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №231 від 18.10.1995р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON]; та визнано недійсним [PERSON] серії ІV-ЛВ №052678 від 21.07.1998 р. на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1313га, призначену для обслуговування житлового будинку, виданого на ім`я [PERSON]. В судовому засіданні представник третьої особи Суховільської сільської ради [PERSON] покладається на розсуд суду. Відповідач двічі в судове засідання не явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.61,49). Вирішуючи питання про можливість вирішення справи за відсутності відповідача, суд враховує клопотання представника позивача про проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За положенням ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить в т.ч. розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних громад. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], з народження постійно проживав у частині будинку №91 по вулиці Відродження України (колишня 1-го Травня) в селі Суховоля Городоцького району Львівської області, та має у власності 2/5 частки, якій у його будинку присвоєно № 91 в по вул.Відродження України в с.Суховоля Городоцького району Львівської області , що також підтверджено рішенням колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 01.07.2013р. у справі за позовом [PERSON] до Суховільської сільської ради, [PERSON], третьої особи Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зустрічним позовом [PERSON] до Суховільської сільської ради, [PERSON], третя особа Городоцьке районне БТІ про визнання права власності, «постійно проживаючий в частині будинку, що знаходиться в с.Суховоля, вул.Відродження України, 91, позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після своєї матері [PERSON], яка померла 04.06.2000р., і відтак набув право на 2\\5 частини даного будинку" (а.с.11-16). Згідно ст.30. Земельного кодексу України від 15.03.1991р., чинного на той час, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Згідно даних погосподарських книг в користуванні сім`ї [PERSON] перебувала земельна ділянка площею в різні роки від 0,08 га до 0,14 га, що підтверджується довідкою Суховільської сільської ради від 27.08.2014р. №280 (а.с. 14) та долученими представником Суховільської сільської ради копіями погосподарських книг (а.с.21). Позивач прийнявши спадщину після смерті своєї матері [PERSON], та набувши право на частину житлового будинку, [PERSON] отримав і право користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування частини житлового будинку, і якою раніше користувалася [PERSON] Однак, на частину земельної ділянки, якою користувалася [PERSON] оформив право власності - [PERSON] відповідач у даній справі. Судом встановлено, що згідно з будівельним паспортом земельної ділянки [PERSON], з наявної в ньому виписки із рішення зборів уповноважених колгоспу «Заповіт Леніна» Городоцького району від 14 червня 1982р. протокол №2, затвердженої рішенням виконавчого комітету Мшанської сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області від 13.07.1982р. №53 [PERSON] надавалася для будівництва житлового будинку земельна ділянка площею 0,08 га (а.с.28-33). Відповідно до плану земельної ділянки, наявного в будівельному паспорті відстань від кута належної Позивачеві частини будинку до межі [PERSON] повинна становити 11,8м, фактично становить 4 м. Рішенням Городоцького районного суду (а.с.18-20) визнано незаконним рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №231 від 18.10.1995р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON]; визнано недійсним [PERSON] серії ІV-ЛВ №052678 від 21.07.1998р. на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1313га, призначену для обслуговування житлового будинку, виданого на ім`я [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що за рахунок ділянки прилеглої до будинку 91 по вул.Відродження України, де співвласником є позивач, земельна ділянка [PERSON] збільшилась на 0,026га ( 0,1313-0,08-0,0253). Так, відповідно до ст..6 Земельного кодексу України від 15.03.1991р. безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру. Згідно ст..17 Земельного кодексу України від 15.03.1991р передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами після вилучення їх у порядку, встановленому ст..ст.31,32 даного Кодексу. Статтею 31 Земельного кодексу України від 15.03.1991р. встановлено, що вилучення земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам, організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення місцевих рад народних депутатів. Судом встановлено, що рішення про вилучення в [PERSON] - матері позивача земельної ділянки для подальшої її передачі [PERSON] Суховільською сільською радою не приймалося. З листа Суховільської сільради вбачається, що позивач звертався у в сільську раду з приводу вирішення питання земельної ділянки, яка мала б йому як спадкоємцю перейти в користування, натомість Суховільською сільською радою [PERSON] рекомендовано провести перевірку площі земельної ділянки самому (а.с.35,36) Як ствердила представник позивача та представник Суховільської сільської ради, після рішення Городоцького районного суду, яким визнано незаконним рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №231 від 18.10.1995р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] та визнано недійсним [PERSON] серії ІV-ЛВ №052678 від 21.07.1998р. на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1313га, призначену для обслуговування житлового будинку, виданого на ім`я [PERSON], останній не усунув перешкод з меж земельних ділянок, земельна ділянка залишається бути огородженою металевою сіткою, посилаючись на те, що позивач не ставив питання про повернення йому земельної ділянки. У звязку з тим, що в суді доведено про користування земельною ділянкою спадкодавцем [PERSON], та тим, що за рішенням Городоцького районного суду Львівської обл.. від 19.11.2015 р. [PERSON] виділено частку в будинку, що є у спільній частковій власності присвоєно № 91 в по вул.Відродження України в с.Суховоля Городоцького району Львівської області, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. З огляду на вимоги ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача судовий збір сплачений ним при зверненні до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved