Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS]. [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу спільно з [PERSON] , який помер [INFO] . Своїх дітей у них не було, а тому вони за спільною згодою сприйняли подружжя [PERSON] та [PERSON] як за своїх рідних дітей. Починаючи з 2000 року вони проживали разом як одна сім`я, спільно вели домашнє господарство, підтримували тісні взаємовідносини, постійно піклувались один про одного як члени сім`ї. [PERSON] разом із сім`єю проводила поховання [PERSON] . Згідно повідомлення №356/01-16 від 20 липня 2018 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , оскільки неможливо встановити факт проживання однією сім`єю із померлою [PERSON] Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 14 годину 00 хвилин 23 жовтня 2019 року, задоволено клопотання заявника про витребування у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Кохан О.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. 17 жовтня 2019 року заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання заяви. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2017 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла заявник [PERSON] Зазначена обставина підтверджується копією спадкової справи № 133-2018. Відповідно до даних довідки №204 від 2018 року, виданої Новоушицькою селищною радою, [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . З довідки № 683 від 01 серпня 2018 року, виданої Новоушицькою селищною радою, суд встановив, що подружжя [PERSON] та [PERSON] спільно вели домашнє господарство разом з [PERSON] , доглядали за нею, а після смерті останньої проводили її поховання. Заявника повідомлено про неможливість видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] на спадкоємця за законом [PERSON] у зв`язку із неможливістю встановити факт проживання однією сім`єю з померлою, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 20 липня 2018 року . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена [INFO] за №133-2018. Спадкоємець [PERSON] . Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до частини десятої статті 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається що [PERSON] починаючи з 2000 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , в с.Песець Новоушицького району Хмельницької області до дня смерті останньої. Також підтвердили, що [PERSON] доглядала за [PERSON] до дня її смерті, спільно вела домашнє господарство. За змістом ст.1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] з 2000 року до дня смерті останньої - [INFO] у с. Песець, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику для вирішення спадкових прав. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved