Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Керівник Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Управління фінансів Городоцької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Городоцького районного суду від 04.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 гривень. В результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №144 від 17.08.2016 року по своєму характеру відносяться до категорії тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я. Згідно наданої Городоцькою ЦРЛ довідки №823 від 20.09.2016 року вартість лікування [PERSON], який перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Городоцької ЦРЛ з 01.08.2016р. по 15.08.2016р., тобто 14 ліжко-днів, становить 1906 грн. 80 коп. Згідно із Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України визначено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", розуміється орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров'я» фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до листа Управління фінансів Городоцької РДА від 09.11.2016 р. за №03-20/1018 встановлено, що вказаний орган не вжив жодних заходів щодо захисту інтересів держави з питань стягнення зазначених коштів з [PERSON], тому з даним позовом звертається керівник місцевої прокуратури, який набуває статусу позивача. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь управління фінансів Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області для зарахування в районний бюджет витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 1906 грн. 80 коп. Представник відповідача позов не визнала, оскільки вважає, що стягнення вказаних витрат на лікування потерпілого від злочину повинно проводитись на рахунок не відповідача, а Городоцької ЦРЛ. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Хмельницької області 04.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 гривень. В результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №144 від 17.08.2016 року по своєму характеру відносяться до категорії тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я. Згідно наданої Городоцькою ЦРЛ довідки №823 від 20.09.2016 року вартість лікування [PERSON], який перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Городоцької ЦРЛ з 01.08.2016р. по 15.08.2016р., тобто 14 ліжко-днів, становить 1906 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Як пояснив у суді представник Городоцької ЦІРЛ Хоменко О.А., у 2016 році фінансування Городоцької ЦРЛ здійснювалось повністю за рахунок державних коштів, тому позивач правильно ставить вимоги про стягнення з відповідача коштів на користь Управління фінансів Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області для зарахування в районний бюджет. Відповідно до роз'яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок). Згідно п.4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров'я» фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до листа Управління фінансів Городоцької РДА від 09.11.2016 р. за №03-20/1018 встановлено, що вказаний орган не вжив жодних заходів щодо захисту інтересів держави з питань стягнення зазначених коштів з [PERSON], тому з даним позовом звертається керівник місцевої прокуратури, який набуває статусу позивача. Також з відповідача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1600 грн.

Outcome: approved