Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 3400,26 дол. США, що за курсом 11,40 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.04.2014 року складає 38762,94 грн. за кредитним договором № б/н від 01.08.2007 року; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між банком та [PERSON] 01.08.2007 року укладено договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за умовами вищезазначеного кредитного договору, між банком та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов'язався нести відповідальність за виконання боржником своїх зобов'язань перед банком. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконує нанележним чином, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в частині солідарного стягнення заборгованості. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що він, [PERSON] виступив поручителем [PERSON] не за кредитним договором № б/н від 01.08.2007 року, а по іншому кредитному договору, таким чином зазначає, що він не згодний з вимогою про задоволення позовних вимог по солідарному стягненню заборгованості. Також подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає ,що позов підлягає частковому задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 01.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2000.00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ « КБ « Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ " КБ « Приватбанк», у зв'язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача на ПАТ « КБ « Приватбанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ « КБ « Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивачем додано розрахунок заборгованості по кредиту, відповідно до якого станом на 30.04.2014 року заборгованість складає 5 291,07 дол. США, яка складається з : - 1 755, 69 дол. США - заборгованість за кредитом; - 3235, 38 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 43, 86 дол. США - штраф (фіксована складова); - 159, 83 дол. США - штраф ( процентна складова); З матеріалів справи вбачається, що Малиновським районним судом м. Одеси 29.04.2010 року винесено судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуто заборгованість по даному кредитному договору в сумі 16776, 98 грн.(а.с.5). Таким чином заборгованість становить 3 400, 26 дол. США, що еквівалентно 38762,94 грн. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником позивача надано до суду копію договору поруки № 2316/Р, укладений 02.08.2007 року між банком та [PERSON], предметом якого являється надання поруки поручителем перед кредитором [PERSON] за кредитним договором SAMDN34000015258336 від 02.08. 2007, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 2000,00 дол. США ( а.с. 18). З урахуванням наведеного вище договору поруки позивач просить суд солідарно стягнути заборгованість з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 554 ЦК України при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Суд критично ставиться до вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки з наданих до суду, представником позивача, копій договорів та матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення простроченої заборгованості по кредитному договору № б/н від 01.08.2007 року, укладеного між ЗАТ « КБ «Приватбанк» та [PERSON](а.с.11), однак представником позивача надано до суду договір поруки № 2316/Р, укладений між ЗАТ «КБ « Приватбанк» та [PERSON] 02.08.2007 року, відповідно до умов якого останній зобов'язався нести відповідальність за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору № SAMDN34000015258336 від 02.08.2007 року, таким чином представником позивач не надано до суду належних та допустимих доказів, щодо необхідності солідарного стягнення кредитної заборгованості, по договору, який є предметом позову. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В матеріалах справи відсутні підтвердження того, що відповідач [PERSON] виступив поручителем [PERSON]. за належне виконання умов кредитного договору №б/н від 01.08.2007 року. Отже, суд вважає, що в задоволенні вимоги про солідарне стягнення кредитної заборгованості в тому числі з [PERSON] слід відмовити. Представником відповідача [PERSON] подана до суду заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності, зокрема до нарахування пені та до стягнення заборгованості в цілому. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд відмовляє в солідарному стягнення з [PERSON] за безпідставністю вимог, а не у зв'язку зі спливом строків позовної давності Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що позов банку слід задовольнити частково, в частині стягнення суми заборговнаості з [PERSON], в частині стягнення заборгованості з [PERSON], вважає за необхідне відмовити. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial