Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

17.06.2020 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів,що стягуються за виконавчим листом у справі № 285/933/13-ц від 25.03.2013 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,із послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист у справі № 285/933/13-ц від 25.03.2013 року просить відкликати з виконання. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітнього сина з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на даний час є недостатнім розміром утримання для повноцінного забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначеного судом розміру аліментів на сьогоднішній день категорично не вистачає для утримання неповнолітнього сина та вона не в змозі самостійно забезпечити його належне харчування, навчання, оздоровлення тощо. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із збільшення її віку, зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак зазначає, що з моменту присудження аліментів судом у відповідача змінився матеріальний стан в бік покращення. Так, відповідач є здоровим фізично, аліментів нікому не платить, займається вантажними перевезеннями за кордоном, від чого одержує достатні мінливі періодичні доходи близько 1000 євро на місяць, що еквівалентно 30000 грн. Крім цього він придбав легковий автомобіль, проводить будівництво житлового будинку на придбаній земельній ділянці. Тому він взмозі сплачувати аліменти в збільшеному розмірі в сумі 6000 грн. щомісячно. 22.06.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач пояснив, що на даний час офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярні мінливі заробітки в сумі біля 500 доларів США на місяць. Не заперечив того факту, що після присудження аліментів судом придбав автомобіль та земельну ділянку для будівництва будинку. Також вказав, що має на утриманні ще одного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Згідно виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2013 року у справі № 285/933/13-ц, виданого 05.07.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,/а.с.7,8,13/. Позивачка посилається на те, що з моменту призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, оскільки дитина дорослішає і відповідно витрати на її у тримання та розвиток збільшуються. Натомість стверджує, що матеріальний стан відповідача покращився, він має нерегулярні мінливі заробітки, придбав автомобіль та земельну ділянку де здійснює будівництво житлового будинку. Так в матеріалах справи міститься Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з чого вбачається, що відповідач [PERSON] є власником з 14.07.2015 року земельної ділянки площею 0,1909 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою : [ADDRESS] /а.с.14/, проти чого відповідач не заперечив. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні та визнається відповідачем, після присудження аліментів судом відповідач придбав автомобіль. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. у щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема, змінилося матеріальне становище сторін . Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній взмозі сплачувати аліменти на утримання свого сина. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимоги ч. 1 ст. 182 СК України, беручи до уваги те, що відповідачем не заперечувався факт наявності нерегулярних мінливих заробітків та факт придбання ним автомобіля та земельної ділянки, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів. Крім цього, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 6000 грн. щомісячно. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, у тому вимога позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду не підлягає задоволенню. Крім цього, суд відмовляє позивачу в частині вимоги щодо послідуючої індексації аліментів, оскільки остання не грунтується на вимогах закону. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial