Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 09.08.2007 р. уклали кредитний договір №DNN0G100000085. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20000.00 [Долар США] строком до 06.08.2027 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 06.08.2007 р. уклали договір іпотеки №DNN0G100000085. Згідно з п. 35.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 54.90, житловою площею 37.30 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 11.04.2013 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 54.90, житловою площею 37.30 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У зв'язку з чим просить суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної житлового будинку. Судові витрати покласти на відповідача. До початку відкритого судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З кредитного договору №DNN0G100000085 від 09.08.2007 року, вбачається, що сторони перебували у договірних стосунках, позивач надав [PERSON] кредит у розмір 20000,00 долар США з кінцевим терміном повернення 06.08.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 06.08.2007 р. уклали договір іпотеки №DNN0G100000085. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 11.04.2013 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 54.90, житловою площею 37.30 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Для реалізації вищевказаного рішення суду необхідно, щоб всі мешканці, що проживають в даному будинку були виселені, оскільки при продажу можуть бути порушені як права позивача - продавця так і права покупця. 01.03.2013 року позивачем була направлена вимога про виселення із будинку на ім'я відповідача [PERSON], надано тридцятиденний строк для добровільного виселення. Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Частинами 2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що для виселення мешканців у судовому порядку на підставі рішення суду із житлового будинку чи іншого житлового приміщення, що є предметом іпотеки і на яке звернуто стягнення, обов'язковою передумовою є надіслання іпотекодержателем всім мешканцям письмової вимоги про необхідність добровільного звільнення житлового будинку чи іншого житлового приміщення і лише у разі відмови мешканців добровільно звільнити у вказаний місячний або інший погоджений між сторонами строк житловий будинок чи інше житлове приміщення. Враховуючи, що відповідач був попереджений про виселення, місячний строк виконання вимоги минув, проживання відповідача у спірному будинку перешкоджає виконанню судового рішення у справі № 437/6066/12, порушує права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, норми ЦПК України передбачають пред'явлення позовних вимог виключно до конкретно визначених в позові відповідачів, процесуальний закон не передбачає пред'явлення вимог до невизначеного кола осіб та покладення судом обов'язків на невизначене коло осіб, тому вимога про виселення та зняття з реєстрації інших мешканців, які позивачем в якості відповідачів не залученні (а суд таких повноважень по самостійному залученню відповідачів не має), - задоволенню не підлягає. Згідно вищевказаних норм законів виселенню підлягають всі мешканці, оскільки, всі ці мешканці мають бути обов'язково індивідуалізовані позивачем в позові в якості відповідачів. Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача за адресою знаходження будинку, на який звернуто стягнення, не підлягають задоволенню, оскільки відповідач відповідно до даних УДМС не зареєстрований за адресою знаходження спірного будинку, а зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим, позов в частині зняття з реєстрації відповідача та інших осіб, а також виселення інших осіб зі спірного житла задоволенню не підлягає. У зв'язку із задоволенням пред'явлених до відповідача позовних вимог про виселення, з нього на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 114,70 грн. На підставі викладеного та ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК УРСР, ст.ст.10, 60, 88, 130, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд -,

Outcome: partial