Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В червні 2013 р. позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 лютого 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини обох водіїв транспортних засобів, рішенням суду встановлено, що вина водія [PERSON] у скоєнні ДТП становить 30%, а вина водія [PERSON] - 70 %. Отже, на думку позивача, з відповідачів підлягає стягненню на користь [PERSON], як власника автомобіля , 18 332,40 грн. Матеріальних збитків, що дорівнює 30% від загального розміру заподіяної атомобілю шкоди під час ДТП, та 5000 грн. моральної шкоди, спричиненої пошкодженням майна, а на користь [PERSON] моральну шкоду, спричинену пошкодженням здоров'я, в розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 23.01.2014 р. в якості співвідповідача по справі притягнутий водій автомобіля ЗАЗ 110247 [PERSON] , який визнаний рішенням суду також винним в скоєнні ДТП. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за станом здоров'я , оскільки є інвалідом першої групи, просив слухати справу у його відсутність , позовні вимоги не визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином, причини неявки не повідомив. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 11 лютого 2008 року о 19.15 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда-Сівік» реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пр. Леніна в м. Миколаєві, в порушення п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого сталось зіткнення з рухаючимся попереду автомобілем марки «ЗАЗ-110247»реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2008 року та іншими матеріалами справи. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11.03.2013 р. змінено заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.10.2011 р. , частково задоволені позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 10 628 грн. 24 коп. У відшкодування майнової шкоди, 900 грн. 00 коп. - немайнової шкоди та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 900 грн. 00 коп. відшкодування немайнової шкоди та 17 грн. судового збору. Зі змісту вказаного рішення уду вбачається, що судом встановлена змішана форма вини обох водіїв, при цьому ступінь вини [PERSON], який допустив необачність при зміні рядності, у події становить 30%, а [PERSON], який перевищуючи швидкість руху в населеному пункті та ще і в нічний час , діяв навмисно, чим фактично створив аварійну ситуацію- 70%. На підтвердження розміру матеріального збитку, позивачі надали Рахунок-фактуру від 13 вересня 2012 року , наданий ТОВ "Автодом-Н" за замовленням [PERSON], на загальну суму 61108 грн., з врахуванням 10184,66 грн. НДС. Проте з наданого рахунку не вбачається , на ремонт якого автомобіля необхідні визначені відновлювальні роботи та запасні деталі. До того ж не зрозуміло, станом на який період визначена вартість ремонтних робіт та матеріалів. 04 березня 2008 року за заявою [PERSON] транспортний засіб марки «Хонда-Сівік», реєстраційний номер [NUMBER], знято з обліку в органах ДАІ для реалізації, та проведено комплексне дослідження транспортного засобу щодо відповідності первинних ідентифікаційних номерів . Як пояснив в минулому судовому засіданні позивач [PERSON] , даний транспортний засіб був відчужений в 2008 році. Отже, в справі відсутні достеменні докази розміру заподіяної шкоди транспортному засобу позивача та розмір реальних збитків, які понесли позивачі на відновлювальний ремонт автомобіля чи величину втрати товарної вартості автомобіля, який був реалізований, що є підставою відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди зща недоведеністю. Згідно консультативного висновку спеціаліста МЛШМД м.Миколаєва від 11 лютого 2008 року о 22.00 год. , у [PERSON] мав місце наступний діагноз "Струс головного мозку, перелом першого пальця правої руки. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 2.2. Правил дорожнього руху, володілець транспортного засобу, а також особа, що має тимчасовий реєстраційний талон, можуть передавати в своїй присутності управління транспортним засобом іншій особі, маючій при собі посвідчення на право управління транспортним засобом відповідної категорії. Тому, у разі, якщо під час скоєння ДТП відповідач перебував за кермом автомобіля в присутності власника і за його згодою, то це свідчить про належну передачу йому автомобіля. За такого, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортною пригодою позивачам заподіяно моральну (немайнову) шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідно ст. 1167 ЦК України особою, яка її заподіяла, в даному випадку - [PERSON] Так, як встановлено у вищезазначеному рішенні апеляційного суду, вбачається з матеріалів адміністративної справи № АЕ 516078 про порушення правил дорожнього руху на час дорожньої події [PERSON] був власником і одночасно пасажиром автомобіля ЗАЗ-110247, дн [NUMBER] , а [PERSON] - особою, що керувала автомобілем під час ДТП. При визначенні розміру компенсації суд враховує: характер дій особи, яка заподіяла шкоду; ступінь та характер порушення способу життя позивача. Так, [PERSON] завдана шкода, пов'язана з моральним стражданням з приводу пошкодження її майна, а [PERSON] - пов'язана з пошкодженням здоров'я під час ДТП. Враховуючи обставини, за яких завдано шкоду, характер та обсяг душевних страждань позивачів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає розумною компенсацією моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.1167 та ст.23 ЦК України, з [PERSON] по 1000 грн. кожному, задовольнивши тим самим в даній частині позовні вимоги частково. В силу ст. 88 ЦПК України на користь позивачів в рівних частках з відповідача [PERSON] слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити , оскільки він не є особою, винною в скоєнні ДТП , а правомірно передав керування транспортним засобом іншій особі. На підставі викладеного,

Outcome: partial