Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ „Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-15171-070407 від 07.04.2007 року у загальному розмірі 1112,50 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 804,81 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 40,39 грн., заборгованість за комісіями - 267,30 грн.), мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглядати справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач більше не проживає за такою адресою. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно кредитному договору № 001-15171-070407 від 07.04.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „Комерційний банк „Дельта", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „Дельта Банк", надало [PERSON] кредит в розмірі 949,00 грн., на строк користування 12 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12% в рік, з погашенням кредиту та сплатою відсотків за його користування щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 06.04.2008 року. Позивач свої зобов'язання за цим договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 949,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 11864114 від 10.04.2007 року та рахунком-фактурою № 24201 від 07.04.2007 року. Проте відповідач до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів та внесення плати за користування кредитними коштами. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором, його заборгованість перед позивачем станом на 13.03.2014 року склала 1112,50 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 804,81 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 40,39 грн., заборгованість за комісіями - 267,30 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved