Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

в обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 02.10.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами виникали непорозуміння, сварки, протиріччя з питань побуту та ведення домашнього господарства, доглядом за дитиною. Тому сторони декілька місяців проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не займається її вихованням, не приділяє належної уваги дитині як батько, не цікавиться матеріальним становищем сім'ї. В зв'язку з цим значні кошти на утримання дитини позивачка змушена надавати самостійно. Вказує позивачка і на те, що відповідач працює на посаді електрика в ТзОВ «Тенмарк», отримує заробітну плату, яка складає понад 2 000 грн., та пенсію по інвалідності, є здоровим чоловіком, інших утриманців не має. Тому позивачка відповідно до ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні 05.01.2015 року представник позивачки [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала з вищезазначених підстав та просить ці вимоги задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у вказаному судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), оскільки запропонований позивачкою розмір аліментів є значно завищеним. Одночасно відповідач вказав, що після проведеної експертизи методом ДНК-аналізу він визнає себе батьком зазначеної дитини, в зв'язку з чим не підтримує зустрічний позов, однак, просить вирішити останній по суті. [PERSON] також пояснив, що на даний час він вважається інвалідом ІІІ-ї групи загального захворювання, однак, термін відповідних підтверджуючих документів ще не продовжено. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданої копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 02.10.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №491 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони вказані батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. _ Відповідно до довідки №102, виданої 21.05.2014 року ТзОВ «Тенмарк», відповідач [PERSON] працює на посаді електрика вказаного товариства та його сукупний дохід (по заробітній платі) за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року склав 17 964,87 грн. (а.с. 11). Згідно з копією посвідчення серії [NUMBER], виданого 25.11.2005 року управлінням Пенсійного фонду України в місті Коломия Івано-Франківської області, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ-ї групи загального захворювання та в період з 01.06.2013 року по 31.07.2014 року отримував пенсію по інвалідності, щомісячний розмір якої становив 994,00 грн. (а.с.59). Враховуючи те, що відповідач первісний позов визнав частково, має постійне місце роботи, уставлену судову практику, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити як 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає положенням ст.182 Сімейного кодексу України Тому суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно положень ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а згідно ч.2 цієї ж статті у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до висновку експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації №383 від 21.11-12.12.2014 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи в генотипі [PERSON] по всіх досліджуваних локусах виявлені алельні пари, які могли бути утворені шляхом успадкування алелей з генотипів [PERSON] та [PERSON]. Вірогідність випадкового збігу алельних характеристик підекспертних осіб з будь-яким випадково вибраним індивідуумом приведена в «Посібнику користувача набору Identifiler» і складає величину 5,01/10-18, тобто індивідуум з таким генотипом може зустрічатися в середньому в п'яти випадках на 10 000 000 000 000 000 000 випадково вибраних індивідуумів. Вірогідність підтвердження батьківства, таким чином, складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно з Hummel K at all «Biostatistischt Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden" Stuttgart, 1971., біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 51-54). Відповідно до положень п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " в судовому порядку батьківство може бути оспорене як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі із матір'ю дитини (статті 126, 127 СК України). Відповідно до ст.136 СК України оспорення батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. При вирішенні зустрічного позову суд враховує заяву [PERSON], зроблену ним в судовому засіданні 05.01.2015 року, про визнання свого батьківства щодо вказаної дочки, тобто фактично він не підтримав цього позову. Тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити в зв'язку з його безпідставністю. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка за первісним позовом про стягнення аліментів. Судові витрати за зустрічним позовом в зв'язку з відмовою в його задоволенні несе [PERSON] На підставі наведеного, ст.ст. 136, 180-182, 191 СК України та,

Outcome: partial