Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити, що у свідоцтві про народження від 13.05.1954 року, [NUMBER] , допущено помилку у написанні імені, у графі «мати» має бути зазначено « [PERSON] », та у свідоцтві про укладення шлюбу від 22 січня 1977 року, [NUMBER] , допущено помилку у написанні прізвища, у графі «громадянка» має бути зазначено « [PERSON] ». 07 вересня 2020 року, через канцелярію суду, від заявниці [PERSON] надійшла письмова заява, в якій остання заявлені вимоги уточнила, просила суд встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON] , та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Леськи Черкаського району Черкаської області. А також встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 січня 1977 року, виданого Леськівським сільбюро ЗАГС Черкаського району, де у графі «громадянка» вказано « [PERSON] », - [PERSON] , [INFO] . Указані вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю заявниці. Після її смерті залишилося спадкове майно. Заявниця має намір звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Черкаської районної державної нотаріальної контори, однак вважає, що може отримати відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища її матері, а саме: у свідоцтві про смерть матері прізвище останньої записано як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження заявниці, в графі «мати», зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим не підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем. До того ж, у свідоцтві про укладення шлюбу заявниці у графі «громадянка» вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з реєстрацією шлюбу заявницею було змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 07 вересня 2020 року. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Черкаської районної державної нотаріальної контори - подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За вказаних обставин, враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце проведення розгляду справи, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 26.06.1996 року (а.с. 6-8). Згідно свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 13 травня 1954 року, у графі батько зазначено - [PERSON] , у графі мати - [PERSON] (а.с. 10). Зі свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] від 16 червня 1976 року, виданого повторно, вбачається, що батьки заявниці одружилися 22 листопада 1946 року та після реєстрації шлюбу мали спільне прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). 22 січня 1977 року заявниця [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 січня 1977 року, виданим Леськівським сільбюро ЗАГС Черкаського району (а.с. 12). Відтак, суд констатує, що прізвище, ім`я та по-батькові у даному документі не збігаються з ім`ям, по-батькові та прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження заявниці, а саме: у графі «громадянка» помилково вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». [INFO] в с. Леськи Черкаського району Черкаської області померла [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 35 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] , відповідно до положень ст. 1220 Цивільного кодексу України, відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту від 19.11.1996 року, [PERSON] за життя все своє майно заповіла дочці - [PERSON] . З довідки Леськівської сільської ради № 97 від 15.04.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно похоронила свою матір [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з якою проживала та вела спільне господарство. До того ж, з довідки Леськівської сільської ради № 246 від 25.08.2020 встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті, в домогосподарстві, крім померлої, були зареєстровані: [PERSON] , 1954 р.н. - дочка; [PERSON] , 1983 року народження - внучка; [PERSON] , [INFO] - правнук; [PERSON] , 1978 р.н., - чоловік внучки. Заявниця має намір звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Черкаської районної державної нотаріальної контори, однак вважає, що може отримати відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища її матері, адже у свідоцтві про смерть матері прізвище останньої записано як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження заявниці, в графі «мати», зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим не підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України відносить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Приймаючи до уваги зібрані у справі докази, суд вважає, що факт наявності родинного зв`язку між заявницею та померлою [PERSON] , а саме те, що остання була матір`ю [PERSON] , знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки розбіжність в документах унеможливлює оформлення нею спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим. Враховуючи вищенаведене, інтереси заявниці, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявниці щодо встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем. Оцінивши усі наявні докази у справі, суд також дійшов висновку про те, що зазначене у свідоцтві про укладення шлюбу у графі «громадянка» прізвище, ім`я та по-батькові заявниці як « [PERSON] » не збігається з ім`ям, по-батькові та прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження заявниці, та є технічною помилкою, замість правильного « [PERSON] ». З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявниці. Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності правовстановлюючого документу, прізвище, ім`я чи по-батькові, що зазначені в документі , не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу в судовому порядку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved