Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

15.01.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування в особи виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради (а.с. № 2-5 т. 1). Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 16.01.2018р. відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. № 23, 24 т. 1). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і 14.02.2018р.звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком, також визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування в особи виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради (а.с. № 84-89 т. 1). 02.04.2018р. позивачка [PERSON] уточнила і зменшила позовні вимоги, про що надала відповідну заяву (а.с. № 151, 152 т. 1). 07.05.2018р. [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] , звернувся як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору до [PERSON] , Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради (далі - відділ формування та ведення реєстру ТГ УСР ДАПДП) про визнання порушення, визнання дій незаконними, визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з [PERSON] , визнання факту перешкоди в праві користування, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, виселення, визнання основним квартиронаймачем, стягнення боргу за комунальні послуги, визначивши третьою особою орган опіки і піклування в особи виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради (а.с. № 28-29 т. 2). Ухвалою суду від 07.05.2018р. позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] прийнято до провадження разом з первісним і зустрічним позовом (а.с. № 26-27 т. 2). Ухвалою суду від 12.06.2018р. за заявою третьої особи [PERSON] витребувано докази витребувано у паспортиста КЖЕП № 3, Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру ТГ УСР ДАПДП, і центру обслуговування мешканці Соборного та Центрального районів м. Дніпра - Соборної районної у м. Дніпрі ради перелік документів, на підставі яких був зареєстрований [PERSON] і малолітній [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 66, 67 т. 2) Ухвалою суду від 15.08.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи [PERSON] про витребування доказів витребування у Прокуратури Дніпропетровської області матеріалів кримінального провадження, витребування у відповідних служб відповідей на звернення [PERSON] , виклик у якості свідків представників комунальних служб з метою доведення наявності боргу за комунальні послуги (а.с. № 97-98 т. 2) Ухвалою суду від 17.08.2018р. за заявою третьої особи [PERSON] забезпечено його позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна (а.с. № 103-105 т. 2) Ухвалою суду від 14.12.2018р. за заявами позивачки [PERSON] і третьої особи [PERSON] до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору залучено Дніпровську міську раду - на стороні третьої особи [PERSON] , а також Орган опіки і піклування виконавчого комітету Барвінківської районної ради Харківської області на стороні позивачки [PERSON] (а.с. № 126-127 т. 2). Ухвалою суду від 14.12.2018р. за заявою третьої особи [PERSON] витребувано докази витребувано у прокуратури Дніпропетровської області відомості про прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальних провадженнях стосовно [PERSON] за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 115, 162 КК України, витребувано у Дніпровської міської ради відомості про видачу [PERSON] ордера на вселення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , рішення міської ради, інші документи про вселення, витребувано від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Барвінківської районної ради Харківської області письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] (а.с. № 122-123 т. 2). Ухвалою суду від 20.02.2019р. за заявою третьої особи [PERSON] витребувано докази витребувано у КЖЕП № 3 документи, у т.ч. картку реєстрації особи форми Б, заяву про реєстрацію особи форми А, на підстав яких здійснено реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] і його малолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 163-164 т. 2). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 ЦПК України проведено 20.05.2019р., в якому ухвалою суду від 20.05.2019р. первісний позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду за їх заявами, а також звільнено третю особу [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову. Крім того,\~ухвалою суду\~від 20.05.2019р.,\~постановленою у\~письмовому провадженні,\~відмовлено у\~задоволенні клопотань третьої особи [PERSON] про виклик і допит свідків (начальника СГІРФО Жовтневого РВ ДМК ГУМВС України у Дніпропетровській області, паспортиста КЖЕП № 3), про призначення почеркознавчої експертизи на предмет дійсності реєстрації в паспорті [PERSON] , про витребування оригіналу паспорта у [PERSON] , а також про зупинення провадження у справі до розшуку відповідача, призначення експертизи, направлення судового доручення про збирання доказів, звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (а.с. № 149 151, 190 т. 2). Також ухвалою суду від 20.05.2019р., постановленою у письмовому провадженні, за клопотанням третьої особи [PERSON] залучені до матеріалів справи додаткові докази. У зв`язку з наведеним, справа розглядається виключно за вимогами третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] , до [PERSON] , Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи орган опіки і піклування в особи виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради (залучений самостійно [PERSON] ), Дніпровська міська рада (залучена за клопотанням [PERSON] ). Третя особа [PERSON] під час розгляду справи неодноразово уточнював, збільшував і доповнював позовні вимоги (а.с. № 39-40, 147-148, 188-189 т. 2). В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням збільшених уточнених і доповнених вимог) третя особа [PERSON] зазначив, що він на законних підставах зареєстрований у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , де мешкав з 2005 року. До цього у квартирі до моменту смерті мешкала член його сім`ї [PERSON] [INFO] він дізнався, що [PERSON] померла [INFO] [PERSON] 29.10.2009р. протиправно заволодів документами на квартиру, ключами, змінив замки, чим позбавив [PERSON] можливості оплачувати комунальні послуги, у зв`язку із чим він звернувся до Жовтневого ДГУ ГУМВД в Дніпропетровської області з заявою о скоєні злочину . З постанови дільничного інспектора міліції Жовтневого ДГУ ГУМВД в Дніпропетровській області від 07.12.2009р. дізнався, що працівник міліції [PERSON] після смерті [PERSON] без законних підстав заволодів ключами від квартири, проник до житла, змінив замки, самовільно зайняв житлове приміщення. Зазначає, що 13.02.2009р. на підставі ст. 65 ЖК України його малолітній син [PERSON] був прописаний за адресою цієї квартири. Після народження сина судом розглядалася спір між ним і [PERSON] (справа № 2-4907/08, № 2-1647/09) про право користування квартирою. Він намагався з [PERSON] укласти мирову угоду про право на користуватися житлом. [PERSON] вчиняв на неї психічний і моральний тиск, тому мирова угода укладена не була. Вважає, що на підставі ст. 106 ЖК України він як член сім`ї померлого квартиронаймача, що постійно з ним проживав, у т.ч. на підставі укладеного у 2006 році договору найму житла, має право на зміну його на основного квартиронаймача. Посилається на те, що на цей час [PERSON] і його син тривалий час в квартирі не мешкають, що підтверджується висновками Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської області, проживає з у м. Києві, а спірну квартиру здає у найм третім особам. Внаслідок вчинення [PERSON] перешкод у користуванні квартирою, несплатою останнім комунальних платежів, у третьої особи на банківському рахунку «АТ «Приватбанк» («Приват24») виставлена заборгованість в сумі 29 603,13 грн. Окрім цього, в доповненнях до позовної заяви від 02.04.2019р. (а.с. № 188-189 т. 2) [PERSON] повідомив, що 31.03.2019р. сталося загоряння в приватному будинку по [ADDRESS] . Службою порятунку Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області встановлено, що пожежа виникла на даху двоповерхового житлового будинку, звідки вогонь перекинувся на дахи двох сусідніх будинків. [PERSON] знищено дах двоповерхового житлового будинку на трьох господарів на площі 200м.кв, пошкоджено дахи двох господарських споруд на площі 200 кв.м, загальна площа пожежі склала 210 кв.м. Внаслідок пожежі постраждав мешканець будинку [PERSON] , 1976 р. народження, якого госпіталізовано і якого підозрюють у виготовленні вибухівки. Йому ( [PERSON] ) на праві спільної власності належить 8/11 домоволодіння по [ADDRESS] . Внаслідок пожежі його майно згоріло, пошкоджені речі, чим спричинена матеріальна шкода в сумі 10\~000\~000,00 грн., і моральна шкода в сумі 8\~000\~000,00 грн., яка буде визначена судом за його цивільним позовом у кримінальному проваджені. Таким чином, він позбавлений власного житла, іншого житла не має, в той самий час як [PERSON] чиніть перешкоди у користуванні квартирою, в якій він прописаний і має право проживати зі своїм сином. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 8, 33, 64, 152 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, рішення Конституційного Суду України від 14.11.2001р. по справі № 1-31/2001 № 15-рп/2001, ст. 16, 23, 317, 321, 397, 405, 612, 625, 626, 628, 821, 824, 901, 903 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 65, 71, 106 ЖК України, просить суд: визнати протиправною (без ордера і рішення суду) реєстрацію [PERSON] після смерті [PERSON] 30.10.2009р. у квартирі, розташованої за адресою : [ADDRESS] ; визнати протиправними дії Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру ТГ УСР ДАПДП щодо реєстрації [PERSON] у квартирі без ордера і рішення суду; визнати реєстрацію малолітнього сина [PERSON] - [PERSON] не законною; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] ; визнати перешкодою з боку [PERSON] у праві користування квартирою [PERSON] і [PERSON] з 2009 року і по час постановлення судового рішення; визнати бездіяльність КЖЕП № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська в частині подання позову до [PERSON] у 2011 році, після його самовільного займання державного житла (спірної квартири); визнати займання квартири [PERSON] після смерті [PERSON] (з 30.10.2009р.) самовільним та незаконним, визнати протиправним здавання квартири у найм; зобов`язати [PERSON] і мешканців квартири, звільнити самовільно заняту квартиру, виселити [PERSON] без надання їм іншого жилого приміщення; визнати відсутність у [PERSON] житлового приміщення після скоєного злочину; визнати [PERSON] основним квартиронаймачем; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за комунальні послуги в розмірі 29 603,13 грн. (для сплати відповідним установам); зобов`язати [PERSON] сплатити відповідним установам суму боргу за комунальні послуги в розмірі 29 603,13 грн. Відповідач - [PERSON] своїм правом на надання відзиву не скористався, в судових засіданнях висловлював позицію про незгоду з позовними вимогами [PERSON] . Від представника відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Луценко Н.В. (діє на підставі довіреності від 08.01.2019р. - а.с. № 184 т. 2) надійшов відзив на позов [PERSON] , в якому представник відповідача не погодився з позовними вимогами, зазначивши, що на підставі ст. 19 Конституції України, ст. 2 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, право на звернення до суду виникає у особи в тому випадку, коли її права, порушені, не визнаються або оспорюються. Позивач, звертаючись із позовом до Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру ТГ УСДР ДАПДП Дніпровської міської ради, не надав жодних доказів порушення його права відповідачем, між сторонами взагалі відсутні спірні правовідносини. Крім того, Департамент є виконавчим органом Дніпровської міської ради, входить до її структури зі статусом юридичної особи (код ЄДРПОУ 40392181), діє на підставі Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради», затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 61/16 від 01.12.2016р., яке є загальнодоступними та розміщене на офіційному сайті Дніпровської міської ради. Отже, Департамент є виконавчим органом міської ради і не є правонаступником СГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Законом України від 10.12.2015р. № 888-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено зміни до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон). Повноваження з реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб з 04.04.2016р. здійснює Відділ формування та ведення реєстру територіальної громада управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідно до Закону та Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі - Правила). Отже, реєстрація місця проживання [PERSON] і реєстрація місця проживання малолітньої дитини [PERSON] здійснена 14.10.2014р. згідно діючого на той час законодавства СГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання, призначене на 20.05.2019р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 20.05.2019р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, надав суду заяву про залишення свого позову без розгляду, яка була судом задоволена. В минулих судових засіданнях висловлював позицію про незгоду із заявленим [PERSON] до нього позовом Представник відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання, призначене на 20.05.2019р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи без його участі не надавав. Представники третіх осіб органу опіки і піклування в особи виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, Дніпровської міської ради в судове засідання, призначене на 20.05.2019р. не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, правом на надання письмових пояснень, заперечень щодо позову третьої особи [PERSON] не скористалися. При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, з`ясувавши в судовому засіданні позиції сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно довідки КЖЕП № 3 про склад сім`ї від 11.05.2012р. № 198, основним квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на той час була [PERSON] , 1913 р.н., яка померла [INFO] , [PERSON] , зареєстрований у квартирі з 29.05.2006р., малолітні [PERSON] зареєстрований з 27.02.2009р. (а.с. № 80 т. 2). На запит [PERSON] КЖЕП № 3 листом від 14.05.2012р. № 235 було повідомлено про те, що після смерті основного квартиронаймача [PERSON] , 1913 р.н., особовий рахунок на квартиру не переоформлявся, відповідної заяви не подавалося. Для вирішення питання слід звернутися до суду. Враховуючи викладене, заява [PERSON] за формою Ф-2 про приватизацію квартири залишена без задоволення. (а.с. № 49 т. 2). З довідки № 1991 від 13.02.2018р. про склад сім`ї або зареєстрованих осіб Відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані з 16.06.2014р. [PERSON] , з 14.10.2014р. його син [PERSON] ( [INFO] ), з 29.05.2006р. [PERSON] , з 27.02.2009р. [PERSON] ( [INFO] ) (а.с. № 50 т. 1). З наданих суду відомостей адресно-довідкового підрозділу УМВС України в Дніпропетровській області і відмітки у паспорті видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований з 16.06.2014р. за адресою: [ADDRESS] , що видно (а.с. № 29, 44 т. 1). На вимогу суду ДАПДП підтверджена ця інформація, надані копії карток Ф-А, що були передані органами ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 74 76 т. 2). [PERSON] надані копії актів про перешкоджання у праві мешкання від 13.03.2010р., 19.03.2010р., складенні мешканцями будинку [ADDRESS] , про те, що [PERSON] з травня 2006 року до 2007 року проживав разом з [PERSON] у спірній квартирі, а до цього піклувався про неї з 2005 року. Після втручання [PERSON] , [PERSON] стала перешкоджати [PERSON] у проживанні, у зв`язку із чим останній звернувся до суду. Після смерті [PERSON] 19.03.2010р., коли [PERSON] намагався відкрити двері у квартирі, з`явився [PERSON] , який не пустив його у квартиру, став погрожувати. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово, починаючи з 2009 року звертався із завами і запитами до комунальних підприємств, органів реєстрації, правоохоронних органів, народних депутатів, у яких повідомляв про незаконну реєстрацію за вказаною адресою [PERSON] його малолітнього сина [PERSON] (а.с. № 45-47, 52-55, 84 86, 88-96 т. 2). На вимогу суду прокуратурою Дніпропетровської області відомості повідомлено, що слідчим управлінням прокураторі ніколи не здійснювалося і не здійснюється кримінальне провадженнях стосовно [PERSON] за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 115, 162 КК України (а.с. № 136 т. 2). На вимогу суду щодо надання відомостей про видачу [PERSON] ордера на вселення до квартири, департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відомості повідомлено, що в архіві Департаменту відсутнє рішення міської ради про надання житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ордер не видавався (а.с. № 139 т. 2). З представлених суду [PERSON] копій документів видно, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету за спистком Треста «Южтеплоенергомотаж» 10.02.1982р. був виданий ордер № 408 серії Д на квартиру [ADDRESS] . Свого часу [PERSON] зверталася із позовом до свого піклувальника [PERSON] про визнання незаконним розпорядження про приватизацію житла, визнання недійсним права власності на квартиру. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2005р. скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2005р., задоволені вимоги [PERSON] , визнано незаконним розпорядження Державного жКП «Південне» № 693 від 23.08.2001р. про належність [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , визнано незаконним сдіоцтво про право власності на житло за [PERSON] і [PERSON] , видане 23.08.2001р., зобов`язано відділення паспортної реєстраційної імміграційної служби Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області анулювати реєстрацію [PERSON] за цією адресою. Як видно з листа КЖЕП № 3 від 15.02.2012р. № 69, адресованого народному депутату [PERSON] стосовно [PERSON] , повідомлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КЖЕП № 3. З 1982 року у неприватизованій квартирі [ADDRESS] , проживала і була зареєстрована [PERSON] , яка була користувачем цієї квартири, відповідно до ордера № 408 серії «Д» від 10.02.1982р. [INFO] [PERSON] померла. Квартира на цей час є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпропетровська. [PERSON] вселився в квартиру відразу після смерті основного квартиронаймача, безпідставно і самовільно. Незважаючи на неодноразові вимоги КЖЕП-3, звільнити квартиру [PERSON] продовжує там проживати. У зв`язку з цим, вичерпавши всі можливості позасудового врегулювання питання, КЖЕП-3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про виселення його з квартири за вищевказаною адресою. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська позовна заява прийнята 19.07.2011р. і відкрито провадження у справі № 2-8895/11 про виселення [PERSON] . Станом на 15.02.2012р. справа не розглянута. [PERSON] 15.06.2011р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, КЖЕП № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська про визнання права на проживання та зобов`язання здійснити реєстрацію. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Браги А.В. від 15.06.2011р. було відкрито провадження в цивільній справі № 2-8488/11. Свою позицію [PERSON] обґрунтовує тим, що здійснював догляд та матеріально допомагав основному квартиронаймачу [PERSON] до її смерті, здійснював її поховання, та в цей час, фактично проживає в спірній квартирі, відповідно, має право на реєстрацію за цією адресою. Станом на 15.02.2012р. справа судом не розглянута. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua) цивільна справа № 2-4387/11 (об`єднана) була розглянута Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в червні 2011 року. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2011р. по справі № 2-4387/11 відмовлено у задоволенні первісного позову КЖЕП № 3 до [PERSON] ,, малолітнього [PERSON] (третя особа [PERSON] ) про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, а також відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до КЖЕП № 3, виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, органу опіки і піклування, про визнання права порушеним, визнання і збереження права користування жилим привішенням, усунення перешкод у користуванні. Зі змісту рішення видно, що хвалою суду від 17.12.2009р. з цивільної справи № 2-1647/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи -ВГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській обл., КЖЕП № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська, про визнання права користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи -ВГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровські обл., КЖЕП № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, були виділені у самостійне провадження вимоги [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи - ВГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській обл., КЖЕП № 3, про визнання права на жиле приміщення та визнання права на його збереження. Ухвалою суду від 01.02.2010р. позов був об`єднаний в одному провадженні з цією справою (№ 2-4387/11). Судом у цій справі було встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] має статус жилого приміщення державного (громадського) житлового фонду, її балансоутримувачем є позивач КЖЕП № 3. Основним квартиронаймачем даного житлового приміщення була [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім неї у спірній квартирі з 29.05.2006р. зареєстрований [PERSON] , а з 13.02.2009р. його малолітній син [PERSON] , які у ній фактично не проживають. З жовтня 2006 року [PERSON] зверталася до правоохоронних органів з приводу безпідставної реєстрації [PERSON] у її квартирі, а у березні 2007 року звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до останнього про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У листопаді 2008 року [PERSON] також звернувся до Жовтневого районного суду з позовом до [PERSON] про вселення. Ухвалою суду від 18.05.2009 ці позови були об`єднані в одному провадженні, при цьому позов [PERSON] визнаний зустрічним. Після смерті [PERSON] 30.10.2009р., ухвалою суду від 17.12.2009р. провадження у справі в частині вимог, заявлених останньою та до неї, було закрите, решта вимог виділена у самостійне провадження та розглянута у даній справі. Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених у справі вимог, суд прийшов до наступного. У первісному позові КЖЕП № 3 послався на те, що відповідач з малолітньою дитиною зареєстрований у спірній квартирі [ADDRESS] , втім фактично зазначені особи у ній не проживають без поважної причини на протязі тривалого часу, а отже вони втратили право користування відповідним жилим приміщенням. Разом з тим, набуття відповідачем та його малолітньою дитиною такого права під час розгляду справи не знайшло об`єктивного підтвердження. Згідно зі ст.ст. 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація громадянина за певною адресою є формальним адміністративним актом. Сам по собі факт реєстрації відповідача у спірній квартирі, за відсутності підстав, з якими житлове законодавство пов`язує виникнення права користування жилим приміщенням, не дає підстав вважати, що таке право було ним набуте. З наданого [PERSON] договору, що був укладений ним з [PERSON] вбачалося, що ним було обумовлене виникнення правовідносин, що у розумінні ст. ст. 91-97 ЖК України є відносинами піднайму, оскільки [PERSON] , не будучи власником, а наймачем спірної квартири, не могла бути його наймодавцем. Цей факт спростовував посилання відповідача на те, що він нібито був вселений до спірної квартири та проживав у ній як член сім`ї наймача. Доводи відповідача в частині наявності сімейних відносин між ним та [PERSON] , проживання його у спірній квартирі у будь-який період часу не були спростовані показаннями свідків. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах не вбачалося обставин, що відповідно до положень житлового законодавства тягнуть виникнення у відповідача права користування спірною квартирою. Укладання між ним та [PERSON] договору найму та реєстрація місця проживання позивача у даній квартирі такими підставами не є, оскільки за своєю правовою природою цей договір є договором піднайму у розумінні ст. ст. 91-97 ЖК України та згідно ст. 99 ЖК України самостійного права користування жилим приміщенням відповідачеві не дає. Суд дійшов висновку про те, що малолітній [PERSON] також не набув право користування спірним приміщенням. Станом на час його народження відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживав, право користування нею не мав, дитина до даної квартири не вселялася. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову, оскільки відповідач та його малолітня дитина право користування спірною квартирою [ADDRESS] не набували, а отже не можуть його позбутися. Суд також дійшов висновку про те, що не підлягали задоволенню і вимоги зустрічного позову, оскільки відповідач [PERSON] і малолітній [PERSON] права користування спірною квартирою не мали і не мають, а отже таке право не може бути порушене і захисту в обраних позивачем форм не підлягає. Зокрема не може бути визнане або збережене, а також не може бути перешкод у його здійсненні. Відмовлено також у задоволенні вимог зустрічного позову в частині визнання правомірною реєстрації відповідача [PERSON] та його малолітньої дитини у спірній квартирі з урахуванням положень ст. 4 ЦПК України, оскільки надання оцінки правомірності дій уповноваженого державного органу не є визначеною законом формою захисту житлових прав. Крім того, з встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що відповідач [PERSON] і малолітній [PERSON] були зареєстровані у жилому приміщенні, в якому не проживали та права користування яким не мали. За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.12.2011р. апеляційні скарги [PERSON] і [PERSON] на вказане рішення, вважалися такими, що не подані. З урахуванням вищевказаного наявного рішення суду, неспроможними є доводи [PERSON] про те, що КЖЕП № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська допустив бездіяльність щодо неподання позову до [PERSON] у 2011 році. За приписами ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно зі ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Таким чином, вимоги третьої особи [PERSON] про визнати його основним квартиронаймачем, установлення факту перешкод з боку [PERSON] у праві користування квартирою [PERSON] і [PERSON] , визнання займання квартири [PERSON] після смерті [PERSON] самовільним та незаконним, визнати протиправним здавання квартири в найм, зобов`язання [PERSON] , інших мешканців звільнити квартиру, виселення [PERSON] без надання їм іншого жилого приміщення не можуть бути задоволені, оскільки [PERSON] ніколи не був наймачем квартири. З урахуванням установлених судом у справі № 2-4387/11 обставин, а також обставин у цій справі, суд доходить висновку, що [PERSON] і малолітній [PERSON] ніколи права користування спірною квартирою не набували, що виключає їх право користування спірною квартирою, а тому, як наслідок, і право на захист в обраний спосіб. [PERSON] надана копія нотаріально посвідченого заповіту від 13.05.2006р., яким [PERSON] ( [INFO] ) заповідала [PERSON] ( [INFO] ) усе своє майно. Разом із тим, жодними доказами не підтверджено, що останній набув право на спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за цим заповітом, зокрема, на спірну квартиру. Вимоги про визнання протиправними дій Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру ТГ УСР ДАПДП щодо реєстрації [PERSON] у квартирі без ордера і рішення суду задоволені бути не можуть, адже ДАПДП є виконавчим органом Дніпровської міської ради, входить до її структури на підставі Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради», затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 61/16 від 01.12.2016р. Департамент не є правонаступником СГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, Таким чином державний реєстратор взагалі не здійснював реєстрацію відповідача [PERSON] у квартирі, що виключає наявність спірних правовідносин між [PERSON] і ДАПДП як таких. Щодо вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] , то ці вимоги можуть ставити у даному випадку лише батьки дитини, адже відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Таким чином, цією нормою права встановлено вичерпний перелік осіб, місце проживання (місцезнаходження) яких може вважатися місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років: батько, мати, опікун дитини, навчальний заклад чи заклад охорони здоров`я, в якому проживає дитина. Не може бути стягнута з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за комунальні послуги в розмірі 29 603,13 грн. для сплати відповідним установам, а суд не може зобов`язати [PERSON] сплатити відповідним установам суму боргу за комунальні послуги в розмірі 29 603,13 грн., оскільки правовідносини з сплати комунальних послуг існують виключно між їх надавачами і споживачами, а тому обраний спосіб захисту права не ґрунтується на законі ЖК України і Законі України «Про житлово-комунальні послуги». А вимоги [PERSON] про визнання відсутності у нього житлового приміщення після скоєного злочину не можуть бути адресовані відповідачам за його позовом, адже пожежа виникла не з їх вини і ці вимоги не пов`язані жодним чином з предметом спору, тому у їх задоволенні слід відмовити. Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Як установлено, основним квартиронаймачем спірної квартири була [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім неї, у спірній квартирі з 29.05.2006р. зареєстрований [PERSON] , з 13.02.2009р. його малолітній син [PERSON] . З зави [PERSON] про реєстрацію за місцем проживання у квартирі від 29.05.2006р. видно, що [PERSON] не заперечувала щодо реєстрації його у квартирі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). На момент реєстрації відповідача [PERSON] і його малолітнього сина [PERSON] діяв Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений Наказом МВС України від 22.11.2012р. № 1077, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012р. за № 2109/22421 (далі Порядок № 1077). Відповідно до п. 1.6. розділу І Порядку № 1077 ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб в Україні (далі - реєстраційний облік) здійснюється територіальними підрозділами ДМС України та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних. Реєстраційний облік ведеться у межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці відповідного адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України. У територіальному підрозділі ДМС України картотеки складаються з відомостей про реєстрацію у формі картки реєстрації особи (додаток 1) та адресної картки (додаток 2), а в адресно-довідковому підрозділі територіального органу ДМС України - талона зняття з реєстрації місця проживання в Україні (додаток 3) та відомостей про реєстрацію місця проживання особи (додаток 4). Відповідно до п. 2.2. розділу ІІ Порядку № 1077 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5); документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер,\~свідоцтво про\~право власності,\~договір найму\~(піднайму,\~оренди)\~або інші\~документи. У разі\~відсутності зазначених\~документів реєстрація\~здійснюється за\~згодою власника/співвласників\~житла,\~наймача та\~членів його\~сім`ї на\~реєстрацію місця\~проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру; право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року № 574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за № 84/20397; проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку; заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). На вимогу суду, жодних із зазначених у переліку документів, окрім карток реєстрації особи [PERSON] і малолітнього [PERSON] , що були передані до ДАПДП Дніпровської міської ради з картотеки ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 125 - 126 т. 2), суду не представлено, що ставить під сумнів підставність реєстрації [PERSON] і малолітнього [PERSON] за адресою спірної квартири і свідчить про відсутність згоди власника, наймачів квартири на реєстрацію інших осіб. Як було повідомлено Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відомості, в архіві Департаменту відсутнє рішення міської ради про надання житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ордер не видавався (а.с. № 139 т. 2). Суду відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності його згоди на реєстрацію місця проживання за адресою спірної квартири. У зв`язку із викладеним можуть бути задоволені вимоги про визнання протиправною реєстрації у спірній квартирі [PERSON] і його малолітнього сина [PERSON] . Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи у їхній сукупності та взаємозв`язку, наявні рішення судів, що набрали законної сили і є мають обов`язкове преюдиційне значення під час розгляду цієї справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині визнання протиправною реєстрації у спірній квартирі [PERSON] і його малолітнього сина [PERSON] . Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволенні частково, а він був ухвалою суду від 20.05.2019р. звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в сумі 704,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить, що є мінімальною ставкою судового збору при поданні позову немайнового характеру станом на 01.01.2018р.), а також в сумі 352,40 грн. \~ \~ \~ \~(0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить, що є мінімальною ставкою судового збору при поданні зави про забезпечення позову), а всього 1\~057,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial