Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] сплачене страхове відшкодування в розмірі 10118,39 грн., а також 1762 грн. судового збору. Мотивуючи позовні вимоги, позивачем зазначено про те, що між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і войтовичем [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії [NUMBER] від 19.09.2017 року, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Chery Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23.10.2017 року в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля Chery Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] . ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи - [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10 237 грн. 44 коп. У зв`язку з тим, що [PERSON] на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу), просить стягнути з відповідача в порядку регресу 10237,44 грн. виплаченого страхового відшкодування та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2019 року відкрито позовне провадження за даною позовною заявою та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2017 року в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля Chery Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Залізничного районного суду міста Львова від 23.10.2017 року по справі 462/5156/17, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час скоєння ДТП [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-ІУ), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована позивачем згідно полісу серії серії АК № 7472447 від 19.09.2017 року, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Chery Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну - 100 000 грн., франшиза дорівнює ноль гривень. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 187716 від 06.11.2017 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля становить 14 605 грн. 63 коп. вартість матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого автомобіля становить 11182 грн. 73 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи - [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10 237 грн. 44 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 23.10.2017 року та страхового акту № UА2017102300039/L01/01 від 03.01.2018 р. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №010263 від 04.02.2018 р. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п. 38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Обставини дорожньо-транспортної пригода 23.10.2017 р., що сталася з вини [PERSON] , встановлені постановою Залізничного районного суду м. Львова від 17.11.2017 року. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] у розмірі 10 237,44 грн. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved