Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

19.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісячно, з урахуваннм індексації, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що з 2006 року відповідач проживає окремо, не цікавиться долею своїх дітей і навіть не намагався приймати жодної участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні їх потреб. Не контактує з нею та дітьми, не займається вихованням дітей та забезпеченням їх гармонійного розвитку. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Також просили справу розглядати без їхньої участі. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 10.10.2006 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 29.11.2005 року [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При огляді Акту обстеження умов проживання видно, що діти проживають разом зматір'ю за адресою: [ADDRESS] санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. В кімнаті [NUMBER] мешкають [PERSON] та [PERSON], в кімнаті виділена кухня, двоповерхове ліжко, письмовий стіл, комп'ютер, піаніно, шафа, музичні інструменти. Мати [PERSON] мешкає з меншими доньками в кімнаті навпроти. Діти забезпечені усим необхідним, займаються музикою. Відповідач проживає окремо, не цікавиться долею своїх дітей не приймає жодної участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні їх потреб, про що свідчать письмові пояснення сусідів позивачки: [PERSON] та [PERSON] та довідкою виданою Миколаївською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 52. Згідно висновку психолога вбачається, що проведений проектний тест "Малюнок сім'ї" дає змогу проаналізувати сімейну ситуацію з позиції дівчат. Інтерпретація даних свідчить, що сімейна ситуація, на думку дівчат, є сприятливою. У житті між ними спостерігається тісний психологічний контакт, [PERSON] жодного місця в своїй родині вони не відводять. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.164 СК України особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених цією статтею. Зокрема, у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 зазначеної норми закону). Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 своєї Постанови від 30 березня 2007 р. ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи наведене, судом зроблено висновок про те, що [PERSON] тривалий час ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, реально має можливість проявити щонайменшу батьківську турботу, але не вчиняє відповідні дії, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України підлягає позбавленню батьківських прав відносно них. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 164, 180 СК України та

Outcome: approved