Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

21 квітня 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилалась на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2013 року після смерті [PERSON], померлого [INFO], їй належить 7/11 частин житлового будинку з відповідними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2013 року, їй належить земельна ділянка площею 0,0462 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Після отримання правовстановлюючих документів, між нею та співвласниками зазначеного будинку було досягнуто згоди на припинення часткової власності з метою виділення в окремі квартири будинку, проведено реконструкцію одноквартирного житлового будинку в двоквартирний, у зв'язку з чим 13 січня 2016 року ними отримано декларацію про готовність об'єкта, реконструкцію якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року за № 99 присвоєно адресу утвореній квартирі загальною площею 51,5 м2, житловою площею 23,7 м2, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 10 березня 2016 року їй відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки для її проведення необхідна письмова згода всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на припинення права спільної часткової власності та виділення конкретних приміщень, які входять у склад житлового будинку в окрему квартиру та реєстрацію за нею права власності на цю квартиру в цілому. На її неодноразові прохання відповідачів надати нотаріально завірену згоду на реєстрацію відокремленої квартири, останні відповідають відмовою, у зв'язку з чим вона просить припинити право спільної часткової власності її, [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] та визнати за нею право власності на квартиру №1 у зазначеному домоволодінні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилась. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. З порядком отримання рішення ознайомлена (а.с. 45). В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надала суду окремі заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, одночасно позовні вимоги визнали та з порядком отримання рішення ознайомлені (а.с. 46, 47). Представник відповідача - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-995, [PERSON] є власником 7/11 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9), і згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-996 - земельної ділянки площею 0,0462 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7), що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7610984 та № 7611413 від 06 серпня 2013 року відповідно (а.с. 8, 10). Відповідачі є власниками 4/11 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], реконструйовано з одноквартирного індивідуального (садибного) житлового будинку в двоквартирний будинок - А, прибудова - а, прибудова - а2, прибудова - а3, прибудова - 3, тамбур - а4, що підтверджується копією декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, виданої 13 січня 2016 року, № ДП 142160131435, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Дніпропетровській області (а.с. 11-13). Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 24 лютого 2016 року № 99 присвоєно адресу утвореній квартирі [PERSON], загальною площею 51,5 м2, житловою площею 23,7 м2: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" ДОР" за станом на 04 листопада 2015 року, квартира № 1 складається з: 1-1 коридору площею 6,3 м2, 1-2 санвузла площею 3,7 м2, 1-3 кухні площею 5,6 м2, 1-4 кімнати площею 4,5м2, 1-5 кімнати площею 8,0 м2, 1-6 кімнати площею 11,2 м2, 1-7 передпокою площею 9,3 м2, 1-І тамбуру площею 2,9 м2. Вказані приміщення згідно із правом спільної часткової власності знаходяться у користуванні позивача [PERSON], що встановлено актом конкретного користування, складеного 01 квітня 2016 року спеціалістом Новомосковського бюро технічної інвентаризації [PERSON] (а.с. 14). 03 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на зазначену вище квартиру, однак, рішенням державного реєстратора № 28662673 від 10 березня 2016 року їй відмовлено у такій реєстрації, оскільки для її проведення необхідна письмова згода всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на припинення права спільної часткової власності та виділення конкретних приміщень, які входять у склад житлового будинку в окрему квартиру та реєстрацію за нею права власності на цю квартиру в цілому (а.с. 15). Згідно частин 1, 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з технічної документації, сторони фактично користуються відокремленими один від одного квартирами № 1 - у [PERSON] та іншою - у [PERSON], [PERSON], які складаються з виділених кожному із співвласників в користування житлових і підсобних приміщень, відповідають конкретному порядку користування, що склався між сторонами, а також відповідають ідеальним долям у спільній частковій власності усіх сторін. Приймаючи до уваги наведене, враховуючи технічну можливість та думки сторін, а також конкретний порядок користування, що склався між сторонами, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved