Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина- [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.11.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, Відповідач припинив всі стосунки з Позивачем та жодного разу не бачив та не намагався бачити свого сина. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2009 року шлюб був розірваний. Відповідач жодного разу не бачив свого сина, не цікавиться його долею, не знає про його потреби, не приймає участі в забезпеченні його харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не дбає про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, відповідач не вживав нiяких заходiв для пiдтримання родинних зв`язкiв з сином, тобто свідомо ухилявся без поважних причин від виконання батьківських обов`язкiв по вихованню дитини. Позивач самостійно забезпечує дитину всім необхiдним для її зростання i розвитку. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.12.2009 року з Відповідача було вирішено стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини від всіх доходів. Однак, вказане рішення [PERSON] не виконується. Позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав вiдповiдає інтересам дитини, оскiльки відповідач не приймав участi в її вихованнi, є для дитини чужою особою, так як з дня народження дитини жодного разу не бачив сина та не намагався бачити. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2020 вказану позовну заявку [PERSON] прийнято до розгляду, а сторони викликані в підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2020 р. закрито підготовче провадження, а справи призначена до судового розгляду. В судовому засiданнi позивач, а також її представник позовнi вимоги пiдтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач в суд не з`явився. Представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Відповідач не був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів та про виконавче провадження; він звертався до Позивачки з проханням побачитися з дитиною. В підтвердження заперечень представник відповідача надала роздруківку особистої переписки між сторонами по справі. Третя особа - Департамент служб у справах дітей ХМР, в судове засiдання не з`явилась. Її представником до суду було подано заяву, в якiй він просить, слухати справу без його участi, позовнi вимоги [PERSON] . пiдтримує в повному обсязi. Заслухавши пояснення Позивача, представника відповідача, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, повно та всебічно дослідивши обставини та докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 798 від 03.11.2007 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції актовий запис № 569). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2009 року шлюб був розірваний. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.12.2009 року з Відповідача було вирішено стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини від всіх доходів. Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-3189/2009, виданого 25.12.2012 року про стягнення з [PERSON] аліментів, починаючи з 31.07.2009 до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, складеному державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області, станом на 01.04.2020 розмір заборгованості по аліментах складає 191194,67 грн. (сто дев`яносто одна тисяча 194 грн. 67 коп.). 07.05.2019 року постановою Київського районного суду м. Харків у справі № 640/8312/19, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП- за несплату аліментів у повному обсязі. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудови13.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220490001820 внесені відомості відносно Відповідача за ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати аліментів. Заочним рішенням Київського районного суду від 12.12.2012 позивачці наданий дозвіл на виготовлення закордонного паспорту без згоди батька [PERSON] . Згідно довідки від 04.05.2020 № 60 Харкiвського дошкiльного навчального закладу №265 ХМР, батько дитини за весь час перебування дитини у садочку жодного разу не з`являвся, не цікавився розвитком та самопочуттям дитини, не сплачував квитанції за харчування, не відвідував батьківські збори та свята. Дитиною опікувалась та вирішувала всі питання самостійно мати дитини. З листа від 07.05.2020 № 101 КЗ "Харківський навчально-виховний комплекс «Гімназія-школа І ступеня» № 24 ХМР імені І.Н.Питікова» (КЗ "ХНВК № 24") слідує, що вихованням дитини займається виключно мати, батько дитини за роки навчання жодного разу не відвідував батьківськи збори, не цікавився навчанням сина, не спілкувався з класними керівниками та не підтримував зв`язку зі школою. До відповіді наданий акт обстеження умов проживання дитини. Згідно листа від 30.04.2020 № 36, наданого Комунальним початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом «Дитяча музична школа № 12 ім. К.І.Шульженко», за час навчання дитини в школі, батько в школі не з`являвся та навчальними успіхами сина не цікавився. З листа КНЗ «Міська дитяча поліклініка №15» ХМР, доглядом за дитиною під час хвороби займається мати дитини. Згідно висновку психолога [PERSON] за результатами психологічного дослідження дитини, [PERSON] - на момент проведення дослідження реальне ставлення дитини до біологічного батька нейтрально-негативне, а їх спілкування може негативно відбитися на псіхоемоційному стані дитини. Психолог [PERSON] був допитаний судом в якості свідка, надав суду пояснення, що дитина до кола сім`ї не включає біологічного батька, оскільки ніколи не його бачила та не знає свого біологічного батька. Вiдповiдно до висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради № 341 від 07.07.2020 позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] , [INFO] , є доцiльним. Суд вважає, що висновок даний на повно з`ясованих об`єктивних обставинах і тому суд покладає його в основу рішення. Оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, надані сторонами роздруківки скріншотів листування суд не бере до уваги в якості доказів, оскільки відсутність оригіналів електронних документів унеможливлюють ідентифікацію відправників та отримувачів повідомлень, а зміст наданих документів не є захищеним від внесення правок. Клопотань про забезпечення таких доказів шляхом їх огляду судом від сторін не надходило. Суд приймає до уваги показання свідків з боку позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які повідомили, що протягом життя дитини не бачили та не чули про біологічного батька дитини - відповідача за справою. Показання свідка з боку Відповідача - [PERSON] , який є батьком Відповідача, є суперечливими, не містить інформацію про обставини, що мають значення для розгляду справи, тому суд ставиться до них критично. Суд, оцінивши кожний доказ окремо та всі докази в сукупності дійшов висновку, що сімейних зв`язків між Відповідачем та його сином не існує та Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судове засідання Відповідач не з`явився, про свій намір в майбутньому встановити сімейні стосунки з сином суду не заявив, відзив на позов представника Відповідача не містить в собі такі відомості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що він приймав участь у вихованні та утриманні сина та що Позивач перешкоджала його спілкуванню з дитиною. З пояснень свідка [PERSON] - класного керівника, свідка [PERSON] - вихователя дитячого садку, відповідач жодного разу не приходив до школи та дитячого садку, тому вони вважали, що у дитини не має батька. До служби у справах дітей з відповідними заявами та до суду з позовом про усунення перешкод в спiлкуваннi з дитиною відповідач не звертався. Суд вважає, що відповідач не тільки не виконував своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, але по суті відповідач сам відмовився від свого права на участь у вихованні дитини, тому суд вважає доведеним, що поведінка відповідача є протиправною та винною та її можна розцінювати як умисне ухилення Відповідача від виховання ним дитини, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.. За цих обставин суд встановив, що в найкращих інтересах дитини є позбавлення Відповідача його батьківських прав на сина. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. При цьому обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Водночас - це і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Згідно п.15 постанови № 3 Пленуму Верхового суду України вiд 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розглядi справ про усиновлення I про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують банківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При ухваленні рішення суд врахував практику ЄСПЛ, а саме рішення у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява (№ 70879/11), де суд вважав правомірним позбавлення батьківських прав батька, який не довів суду, що приймав участь у вихованні та утриманні свого сина.

Outcome: approved