Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з названим позовом в суд і просила стягувати з відповідача - [PERSON], [INFO], уродженця міста Переяслав-Хмельницького Київської області, на її користь аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач працює, має стабільну заробітну плату, інших утриманців немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. В письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві провив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Подружжя перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року по 07.08.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері, позивача в справі, що підтверджується копіями рішення про розірвання шлюбу від 07.08.2015 року, свідоцтва про народження дитини, довідками Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №1891 від 07.12.2015 року та за №182 від 24.05.2016 року. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, не приймає участі у виховані та догляді дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. В силу ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я матеріальне становище дитини і платника аліментів;наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має стабільний заробіток, задовільний стан здоров'я, будь-які стягнення по виконавчим листам з нього не проводяться, позашлюбних неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім'ї він немає. Позивач отримує заробітну плату, якої недостатньо для нормального розвитку та виховання дитини, що підтверджується довідкою ТОВ „Торговий дім Алком" №13/07 від 13.07.2016 року. Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З врахуванням вищевстановлених обставин та досліджених в судовому засіданні доказів позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача [PERSON] слід стягувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.07.2016 року. В силу ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Судові витрати на користь держави, в силу ст. 88 ЦПК України та відповідно до вимог Закону України „Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved