Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

25 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.12.2016 року між ним та відповідачкою у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони дітей не мають. Причиною розпаду їхньої сім`ї стала втрата почуттів, різні інтереси та різне коло спілкування, культурні та соціальні цінності. Шлюбні відносини між ними припинені з 2017 року. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини між ними припинені остаточно. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 25.08.2021 року зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою суду від 08.09.2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій вказав, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність та в відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 28.12.2016 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб 28.12.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 845 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з 2017 року. Причиною цього стала втрата почуттів, різні інтереси та різне коло спілкування, культурні та соціальні цінності. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам, в зв`язку з чим він остаточно переконався у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved