Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно судового наказу від 30.10.2017 року, виданого Шацьким районним судом Волинської області про стягнення аліментів, позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення кожної дитини повноліття. \~ \~ \~ \~На сьогоднішній день середньомісячна заробітна плата [PERSON] з відрахуванням податків складає 4900 грн. Що підтверджується довідкою з місця роботи. Відповідно виплата аліментів розміром 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину складає 1109*3=3327 грн. - складає 68 % усіх моїх доходів. У випадку збільшення заробітної плати позивача, він не проти і збільшення розміру виплати аліментів. \~ \~ \~ \~Крім того, [PERSON] вказує, що з моменту прийняття рішення судом змінився його матеріальний стан. Він зараз проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] . У зв`язку з цим суттєво змінився його майновий стан, так як на його утриманні знаходиться дружина та малолітній син. Сплачуючи визначені судом аліменти він не в змозі матеріально забезпечити не тільки свою сім`ю, а й себе, враховуючи сплату за комунальні послуги, що негативно впливає на забезпечення сина. Крім того, син знаходиться на обліку у лікарні та на його лікування необхідні додаткові кошти. \~ \~ \~ \~Тому позивач рахує за доцільне змінити спосіб стягнення з нього аліментів із твердої грошової суми на частину від заробітку (доходу), на утримання спільних із відповідачем дітей. До початку судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, заяви про відкладення судового засідання чи розгляду справи у її відсутності не подала. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно судового наказу від 30.10.2017 року, виданого Шацьким районним судом Волинської області про стягнення аліментів, позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення кожної дитини повноліття. (а.с. 10-11). \~ \~ \~ \~На даний момент [PERSON] проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , що підтверджується довідкою Магдалинівської селищної ради №132/3 від 3.02.2020 року (а.с. 9). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 17). Крім того, син знаходиться на обліку у лікарні, з діагнозом "вроджені вади", що підтверджується довідкою № 93 від 14.02.2020 року, виданою КНП «Магдалинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Магдалинівської районної ради Дніпропетровської області (а.с. 18). \~ \~ \~ \~ Як вбачається з наданої позивачем довідки про працевлаштування, [PERSON] працює в Управлінні каналу Дніпро-Донбас на посаді ремонтувальник русловий з 11.02.2019 року і середньомісячна заробітна плата без урахування аліментів становить 4900 грн. (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дітей», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, з урахуванням тієї обставини, що відповідач не має інших доходів, крім заробітної плати, суд вбачає зміну сімейного стану, в порівнянні з його сімейним станом на момент винесення судового наказу про стягнення аліментів від 30.10.2017 року, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни його сімейного стану в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved