Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5452255 від 02.12.2015 року в розмірі 10 239,41 грн. В обґрунтування позову вказує , що 02.12.2015 року між банком та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5452255, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 6260,98 грн. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.1.16 договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00 % річних. Повернення суми кредиту , відповідно до п.1.17 договору , відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на картковий рахунок, визначений у п.1.1. договору. Відповідач відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконує свої зобов»язання за договором , що призвело до порушення прав позивача. На адресу відповідача було направлено повідомлення -вимогу щодо дострокового погашення заборгованості , яка відповідачем повністю проігнорована. У зв"язку з чим станом на 19.07.2017 року загальна сума заборгованості по договору становить 10 239,41 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1600,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, старостою с. Вербка та Привороття Друге Мазур А.В. складено акт про неможливість вручити відповідачу судову повістку, у зв»язку з його відсутністю за вказаною адресою. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.12.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5452255, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 6260,98 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 06.01.2017 року. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.1.16 договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00 % річних. Повернення суми кредиту , відповідно до п.1.17 договору , відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на картковий рахунок, визначений у п.1.1. договору. Відповідач відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконує свої зобов»язання за договором , що призвело до порушення прав позивача. На адресу відповідача було направлено повідомлення -вимогу щодо дострокового погашення заборгованості , яка відповідачем повністю проігнорована. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 19.07.2017 року має заборгованість в сумі 10 239,41 грн., яка складається з наступного : 6260,98 грн. - неповернута сума кредиту ; 1551,52 грн.- прострочені відсотки ; 47,85 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 2379,06 грн. - пеня. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 5452255 від 02.12.2015 підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджується меморіальним ордером № 881806 від 06.01.2017 року.

Outcome: approved