Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

30.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 02.02.1980 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 17.05.2017 року рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати дітей, однак останній на звернення не реагує та ніякої матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. Ухвалою суду від 04.01.2019 року відкрито провадження за даним позовом, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження, у судове засідання викликано сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ,у судове засідання не з`явився. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року вирішено звернутись до компетентного суду Російської Федерації із судовим дорученням про надання правової допомоги: 1) про вручення відповідачу [PERSON] , [INFO] , громадянину Російської Федерації, який проживає за адресою: [ADDRESS] : - копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з додатками; - повідомлення про судовий розгляд справи Апостолівським районним судом Дніпропетровської області 02.08.2019 року о 10 годині 00 хвилин та про резервну дати судового розгляду 27.12.2019 року о 10 годині 00 хвилин. 2) про проведення окремих процесуальних дій, а саме, допиту відповідача [PERSON] , [INFO] , громадянина Російської Федерації, який проживає за адресою: [ADDRESS] , щодо суті спору про стягнення аліментів, зокрема: - Чи визнає відповідач [PERSON] позов про стягнення аліментів? Якщо не визнає, зазначити заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову з посиланням на відповідні докази. - Чи бажає відповідач [PERSON] брати участь у розгляді справи Апостолівським районним судом Дніпропетровської області? Якщо він бажає брати участь у розгляді даної справи, то коли очікується його перебування на території України? - Чи не заперечує відповідач [PERSON] , щоб справа розглядалась за його відсутності? - Чи бажає відповідач [PERSON] надати письмові пояснення по суті позовних вимог та письмовий відзив на позов про стягнення аліментів? Провадження у справі зупинено до надходження результатів виконання доручення. 23.01.2019 року на адресу суду надійшло повідомлення з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо результатів виконання доручення. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року відновленно провадження по справі та призначено справу до розгляду 04.02.2020 року. Відповідно до ухвали судді Пушкінського міського суду Московської області від 14.08.2019 року про призначення до судового розгляду, судове доручення назначено для виконання в судовому засіданні 27.08.2019 року о 16 годині 45 хвилин в залі судового засідання № 10, про що повідомити осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до протоколу окремої процесуальної дії від 27.08.2019 року Пушкінського міського суду Московської області - Фадєєв [PERSON] .О [PERSON] в судове засідання не з`явився, судове засідання відкладено та назначено на 03.09.2019 року о 17-00 годині. Відповідно до протоколу судового засідання від 03.09.2019 року Пушкінський міський суд Московської області у складі головуючого судді Малюкової Т.С., при секретарі Талалаєвій С.Е. розглянув у відкритому судовому засіданні доручення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області України про вручення судових документів та здійснення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] , направлене Головним управлінням Міністерства юстиції Російської Федерації по Москві, відповідно до якого, на запитання суду: чи визнає [PERSON] позовні вимоги позивача? [PERSON] відповів, що не визнає, по причині того, що він не знав, що він розлучений, матеріальну допомогу він надає, шляхом грошових переказів на особистий рахунок позивача в системі ВК - "ВКонтакті", аліменти повинен платити, діти уїхали з матір`ю в чужу країну з його відома на відпочинок до батьків, розлучилась з ним, про що він не знав та з чим також не згоден. На запитання: Що можете повідомити про заявлені позивачем вимогах? Відповів, що він здійснює позивачеві переказ коштів шляхом онлайн переказів через соціальну мережу «ВКонтакті", останній переказ був 03.06.2018 року на суму 15000 рублів, також перекази коштів були 07.03.2018 року 20000 рублів, 28.12.2017 року 30000 рублів, 17.10.2017 року 20000 рублів, 04.09.2017 року 10000 рублів, 24.07.2017 року 10000 рублів, 20.06.2017 року 15000 рублів, 02.06.2017 року два перекази на загальну суму 20000 рублі, це інша країні та по-іншому переслати гроші не можливо, вважає, аліменти повинні бути стягнуті, але з сьогоднішнього дня - 03.09.2019 року, а не з 2017 року, як просить позивач. Згоден щоб справу слухали у його відсутність. Письмові пояснення по суті позову відмовився надавати, оскільки ведеться аудіо протокол. За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути справу без участі позивача та відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2004 року сторони одружились, а рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5-7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2013 року (а.с.8, 10). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2013 року (а.с.9, 11). З довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 3633 від 28.11.2018 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Позивач, стверджуючи, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, 30/11/2018 року звернулась до суду за захистом порушеного права і з цих підстав між сторонами виник спір. При вирішенні спору, суд виходить з настпуного. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Статтею 51 Конституції Українитаст.180Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зіст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини ( ч.2 ст.182 СК України). За правиламист.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частин 1 та 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] , сторони домовленості щодо участі відповідача у утриманні дітей не досягли, позивач наполягає на стягненні аліментів у частці від заробітку, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, на користь позивачки, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з моменту подачі позовної заяви. Твердження відповідача, щодо стягнення аліментів з 03.09.2019 року судом не приймаються, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, доказів надання відповідачем допомоги на утримання дітей в цей час - з 30.11.18 року суду не надано. Тому позовні вимоги слід задовольнити. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до \~ст.\~141\~ЦПК України \~судовий збір в сумі 704\~гр.\~80\~коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved