Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Фрунзенський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради, в якому просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], та зняти їх з реєстрації. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 16.07.2007 року, укладеного між громадянкою В'єтнаму [PERSON] та громадянином В'єтнаму [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом ХМУЮ Лавандою Н.О. На час укладення вказаного Договору купівлі-продажу в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані власниця [PERSON], її чоловік [PERSON], та їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON]. Після продажу квартири відповідачі домовились з позивачем, що за першою вимогою знімуться з реєстрації за вищевказаною адресою. У 2013 році відповідачі терміново за сімейними обставинами виїхали до В'єтнаму, повертатись до України не збираються. З часу від'їзду відповідачі не користуються квартирою, не сплачують за комунальні послуги. У зв'язку з тим, що відповідачі з реєстрації не знялися позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засідані представник позивача [PERSON] який діє на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Фрунзенський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради правом на участь представника в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивачі не заперечували проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає необхідним зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 52,6 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м., належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 16.07.2007 року, укладеного між громадянкою В'єтнаму [PERSON] та громадянином В'єтнаму [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом ХМУЮ Лавандою Н.О. Право власності зареєстровано за [PERSON] у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 12941023. (а.с. 5-8). На час укладення вказаного Договору купівлі-продажу в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані власниця [PERSON], її чоловік [PERSON], та їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки ОСББ "Епоха" № 903 від 26.02.2015 року та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 27.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] до цього часу зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, [PERSON] та [PERSON] з 2007 року за адресою: [ADDRESS], не проживають, комунальні послуги не сплачують, квартирою не цікавляться. Згідно довідки Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 62/2591 від 29.05.2015 року, будь яких заяв та повідомлень від громадян СРВ [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не надходило. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, повідомили суду що відповідачі з 2013 року у квартирі [ADDRESS] не мешкають, оскільки влітку 2013 року всією сім'ю поїхали на постійне місце проживання до В'єтнаму. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 71 ЖК України встановлюється шестимісячний строк збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачами квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою. Що стосується вимог про зняття відповідачів з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивачів у цьому питанні не порушені і тому суд відповідно до приписів ст. 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу. За усною заявою представника позивача, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: partial