Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , 14.04. 2017 року звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, свої вимоги мотивувавши тим що 17 травня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Батуринською селищною радою Бахмацького району, Чернігівської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. З 2014 року сімейні відносини припинені. Причиною сімейних негараздів є постійні сварки і непорозуміння з різних побутових питань, внаслідок чого спільне життя і подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 11 грудня 2017 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений особисто, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення судового повідомлення про день та час розгляду справи у судове засідання, що повернулося на адресу суду після вручення . Враховуючи викладене, приймаючи до уваги чергове неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого відповідача зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності відповідача і його представника та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2008 року який зареєстрований Батуринською селищною радою Бахмацького району, Чернігівської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Суд вважає, що позивачка довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки ( стаття 1 СК України. Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає. На підставі викладеного, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя " та,

Outcome: approved