Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

07 червня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.05.2018 року між ним та відповідачкою у Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони дітей не мають. Причиною розпаду їхньої сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрата почуттів любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені спільне господарство не ведуть з квітня 2021 року. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини між ними припинені остаточно. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 18.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надала суду заяву в якій вказала, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність та в відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого відповідач отримала судову повістку про виклик до суду 04.08.2021 року, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надавала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 25.05.2018 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб 25.05.2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 220 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою, ведення ними спільного господарства та проживання припинені з квітня 2021 року. Причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрата почуттів любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені спільне господарство не ведуть з квітня 2021 року. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам, в зв`язку з чим він остаточно переконався у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved