Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними, уточнюючим позовом про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійним протоколу проведення електронних торгів визнання недійсним акт державного виконавця, визнання недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів. В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 14 грудня 2015 року в межах виконавчого провадження відбулися електронні торги з реалізацією нерухомого майна, а саме: належної мені двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. Згідно протоколу проведення електронних торгів № 133976 переможцем даних електронних торгів визнаний учасник №2 - [PERSON] На підставі протоколу проведення електронних торгів 28.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Гриценюк Д.Ю. був складений акт про проведені електронні торгі арештованого нерухомого майна, який був затверджений начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області. 30.12.2015 року [PERSON]. було отримано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу за реєстровим №990. Наразі право власності на належну йому та продану з електронних торгів квартиру зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Він вважає, що електронні торгі, за наслідком чого квартира [ADDRESS] була продана [PERSON], відбулися з грубим порушенням чинного законодавства, в зв'язку з чим підлягають визнанню недійсними. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що 28 листопада 2014 року державним виконавцем Відділу ДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області відкрите виконавче провадження ВП №1406/13 про примусове виконання виконавчого листа № 183/1666/14 від 15.08.2014 року, виданого Новомосковським міськрайонр им судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 213687,02 грн. В межах процедури виконавчого провадження, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 04 червня 2015 року підписаний звіт про оцінку спірної квартири. 14 грудня 2015 року в межах виконавчого провадження відбулися електронні торги з реалізацією нерухомого майна, а саме: належної мені двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. Згідно протоколу проведення електронних торгів № 133976 переможцем даних електронних торгів визнаний учасник №2 - [PERSON] На підставі протоколу проведення електронних торгів 28.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Гриценюк Д.Ю. був складений акт про проведені електронні торгі арештованого нерухомого майна, який був затверджений начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області. 30.12.2015 року [PERSON]. було отримано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу за реєстровим №990. Оцінка майна є дійсною впродовж шесті місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення на торгах. Вона просит визнати електронні торги від 14.12.2015 року недійсними і всі похідні від цього позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Відділу ДВС Новосковського МРУЮ Дніпропетровської області в судовому засіданні просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, які долучено до справи. Представник відповідача - Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, в судове засіданні не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, у своїх письмових заперечення, які долучені до справи представник просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях. У запереченнях вказує, що в межах процедури виконавчого провадження на електронних торгах було продано арештоване майно - квартиру [ADDRESS], яка належала боржнику [PERSON] За результатами проведених електронних торгів, складено Протокол проведення електронних торгів № 133976 від 14.12. 2015 року з реалізації арештованого майна, а державною виконавчою службою затверджено Акту від 20.12.2015 року про проведені електронні торгі з реалізації вказаної квартири, переможцем торгів оголошено [PERSON] Представник відповідача вважає, що електронні торги проведені з дотриманням норм чинного законодавства, а наведені позивачем підстави для визнання торгів недійсними є не обґрунтованими, оскільки на момент проведення прилюдних торгів не було встановлено обставин, що унеможливлювали проведення процедури реалізації предмету іпотеки, яка проводилась в межах процедури виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що дійсно за результатами проведення електронних торгів, які відбулись 14 грудня 2015 року, він був оголошений переможцем електронних торгів, придбав квартиру [ADDRESS], повністю сплати вартість квартири. На даний час право власності на даний об'єкт нерухомого майна зареєстровано за ним, тому не вбачає підстав для визнання електронних торгів недійними, які було проведенні з дотриманням вимог чинного законодавства. Представник третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази та наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що 28 листопада 2014 року державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області відкрите виконавче провадження ВП №1406/13 про примусове виконання виконавчого листа №183/1666/14 від 15.08.2014 року, виданого Новомоскоувським міськрайонний судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 213 687,02 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження"» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України. Так, згідно ч. 5 ст. 52 Закону Украъни «Про виконавче провадження», боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. В заяві ПАТ «БТБ Банк» просить звернути стягнення на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику. Як зазначено у ч.ч.1,5-8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» . Представник стягувача ПАТ «ВТБ Банк» не подавав до Відділу ДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області клопотання про проведення виконавчих дій шляхом реалізації об'єкту нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], яка належить яка належить [PERSON] та передана в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Договору іпотеки 12.02.2008 року, в забезпечення виконання Кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження . Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» , відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» ). При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом частини шостої ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Така правова позиція закріплена у постанові Верховного суду України від 09 квітня 2013 року по справі № 6-13цс14. 20 квітня 2015 року державним виконавцем Відділу ДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області складено Акт опису й арешту майна на підставі якого проведено опис майна, яке належить боржнику [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS] копія акту видана боржнику [PERSON] , що підтверджується його підписом. Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» . Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. З правового аналізу зазначеної норми слідує, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Отже, оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Згідно Висновку з незалежної оцінки майна, який складено оцінювачем Фізична особа- підприємець [PERSON], який призначено на підставі постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28.05.2015 року, ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні) нерухомого майна - 2-кімнатної квартири [NUMBER] загальногю площею 48,4 кв.м за адресою [ADDRESS] станом 04 червня 2015 року становить 334 170 грн., копія вищезазначеного висновку направлена на адресу боржника, що підтверджується даними виконавчого провадження 30.06.2015 року. 14 грудня 2015 року відбулися електронні торги з реалізації предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] оформлені Протоколом №133976 проведення прилюдних торгів від 14 грудня 2015 року, організатором електронних торгів виступило Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, переможцем торгів оголошено [PERSON] 28.12.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області складено Акт про реалізацію предмету іпотеки - квартири [ADDRESS], переможцем торгів оголошено [PERSON], ціна продажу склала 334 170 грн., акт затверджений начальником Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158. Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р «Про проведення експерименту із запровадженням реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», наказом міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. (далі по тексту - Тимчасовий порядок) .Відповідно до п. 2 розділу ІV Тимчасового порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Прийом заявок на участь в електронних торгах починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за три дні до початку проведення електронних торгів. Кінцевий строк подачі заявок на участь в електронних торгах з реалізації предмета іпотеки визначається не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронних торгів, при цьому заявник забезпечує сплату гарантійного внеску для участі в цих електронних торгах не пізніше ніж за одну добу до початку проведення електронних торгів ( п.8 розділу IV Тимчасового порядку ). Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку передбачено, що електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Згідно із п. 3 розділу V Тимчасового порядку усі учасники, що були зареєстровані Організатором, мають доступ до ходу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції по лоту. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт електронних торгів з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція може бути рівною стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція має містити ціну, на встановлений Організатором крок вищу за попередню. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент відправки учасником цінової пропозиції засобами Системи. Пунктом 5 Розділу V Тимчасового порядку визначено, що переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною. Таким чином, електронні торги є видом прилюдних торгів, за яких переможцем стає той учасник, від якого надійшла найвища цінова пропозиція. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Враховуючи зазначене, електронні торги повинні відбутись в межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення торгів з реалізацією майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність є порушенням встановлених законодавцем правил про порядок реалізації майна ена торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна , а саме ч.2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» п.I розділу II Тимчасовго порядку . За таких обставин торги, проведені 14.12.2015 року на підставі нечинного звіту про оцінку майна мають бути визнані недійсними. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного суду України від 28 січня 2015 року по справі №6-227цс14, від 22.04.2015 року у справі № 6-85цс15, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року у справі №6-30078 ск15., ухвалі ВССУ від 21 січня 2016 року по справі №6-3497ск15, ухвалі ВССУ від 04 лютого 2016 року по справі № 6-34031ск15, ухвалі ВССУ від 16 березня 2016 року по справі №6-12528ск15, які зводяться до того, що проведення прилюдних торгів з порушенням шестимісячного термину з дня підписання звіту про оцінку майна, не допускається і такі торги можуть бути визнані в судовому порядку недійсними у разі пред'явлення відповідного позову. Взвязку з тим, що вищевказані підстави є підставами для визнання недійсними електронні торги з реалізації предмета іпотеки - нерухомого майна квартири [ADDRESS], тому похідні позовні вимоги про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та акту старшого державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ, оформлених за наслідками проведення електронних торгів квартири [ADDRESS], а також визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів , виданого 30.12.2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального оуркгк за реєстровим № 990 на імя [PERSON] також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позовних вимог, суд вважає стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору, у розмірі 1038,40 грн. в рівних частинах.

Outcome: approved