Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] її мати - [PERSON] померла в м. Луганськ. Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областіїй було відмовлено у державній реєстрації смерті її матері через невідповідність наданих нею на підтвердження факту смерті документу визначеної форми, оскільки ці документи були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просила встановити факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , в м. Луганськ. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву, з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити заяву. Заінтересована особа - Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України, заявниця [PERSON] народилася [INFO] , в м. Луганськ. Як убачається з копії паспорту громадянина України, [PERSON] народилася [INFO] в с.Лемешовка Городнянського району Чернігівської області, і з 25 червня 1965 року зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] в м. Луганськ і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] одружилися 06 вересня 1975 року , і [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Як убачається з копії довідки від 04 квітня 2017 року №429 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №632 від 24 червня 2019 року виданої МЛ «Луганська міська багатопрофільна лікарня «8» самопроголошеної ЛНР, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , в м.Луганськ. Як убачається з копії відмови у проведенні державної реєстрації смерті виданої Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області №16.5-79/425 від 24 липня 2019 року, на підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з чим [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Луганськ відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх най- мінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що [PERSON] помела в м. Луганськ [INFO], що за правилами ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved