Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про припинення дій, які порушують право, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони являються сусідами, протягом останнього року відповідач, яка займається утриманням та подвірним забоєм свиней з подальшою реалізацією їх на ринку, порушує санітарі норми забою свиней, утримує тварин в сараї, який побудований з порушенням ДБН, та розташований занадто близько до домоволодіння позивача, порушує протипожежні норми, оскільки користується джерелом відкритого вогню, порушує ветеринарні норми. Крім того, не дивлячись на те, що право на здійснення забою та посвідчення забійника має [PERSON], фактично забій проводить третя особа, [PERSON], який такого права не має. В результаті діяльності відповідача, створено умови, що негативно впливають на стан здоров'я позивача, який являється особою похилого віку, інвалідом та страждає на захворювання органів дихання, оскільки в домоволодінні позивача стоїть постійний сморід, особливо нестерпний влітку, відповідач змиває рідкі відходи прямо на вулицю, таким чином завдаючи шкоди довкіллю. Звернувшись до відповідача з питанням про врегулювання даних проблем, відповідач ображав його. В червні 2016 року [PERSON] звернувся із заявою в якій уточнив позовні вимоги, а саме просить суд заборонити [PERSON] утримувати свиней та проводити подвірний забій в господарській будівлі: навіс (позначений літ «Е» у Технічному паспорті), розташований на земельній ділянці в [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] за власний рахунок знести господарську будівлю: навіс (позначений літ «Е» у Технічному паспорті), розташованому за вищевказаною адресою. Заявлені позовних вимогах про стягнення моральної шкоди просять залишити без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що сторони являються сусідами багато років, весь цей час відповідач займається підприємницькою діяльністю по забою свиней та утримує тварин в своєму домоволодінні. Відповідачі провели реконструкцію сараю, в якому утримувалися тварини на житловий будинок, де вони стали проживати, а сарай для свиней збудували в новому місці з порушенням ДБН, в зв'язку з чим свині утримуються та забиваються занадто близько до будинку позивача, в його домоволодінні стоїть постійний сморід, чути звуки від тварин, їх крик при забої, також відповідач перетримує тварин перед забоєм прямо під парканом, у невеликому загоні, який не являється капітальною спорудою, та в період перетримання тварин, що становить два-чотири дні на тиждень, в які, тварин не годують, крики тварин, їх сморід, особливо влітку, позбавляють позивача та його сім'ю можливості провести час надворі, відпочити, провітрити будинок, у дворі не можуть гуляти діти. Злиті на вулицю відходи після забою тварин, крім неприємного запаху, збирають багато мух, які летять на подвір'я позивача. При неодноразових спробах позивача врегулювати питання з відповідачем його сім'я отримувала грубі образливі відповіді. Представники позивача [PERSON], [PERSON] уточнюючі позовні вимоги підтримали просять їх задоволити. Пояснили, що дії відповідача по відгодівлі та подвірному забою свиней порушують права позивача, оскільки в його подвір'ї постійно стоїть сморід, чути крики тварин, стан його здоров'я погіршився, він вимушений протягом тривалого часу звертатись в різні інстанції за захистом своїх порушених прав, звичний ритм його життя змінився. А також, при забої тварин використовується газовий балон без додержання будь яких пожежних норм. Зазначили, що позивач не ставить питання про заборону [PERSON] займатись діяльністю, пов'язаною з утриманням та подвірним забоєм свиней, а лише просить перенести сарай, в якому утримуються свині, вглиб подвір'я. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась по причині хвороби, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, її представник адвокат Поворознюк Б.М. проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що між сторонами наявний застарілий конфлікт, та саме цей конфлікт, а не діяльність відповідача є приводом звернення позивача до суду. Послався на те, що відповідачем при здійсненні забою свиней санітарні, ветеринарні, пожежні та архітектурно-будівельні норми не порушено, а утриманням свиней вона не займається. Також пояснила, що забій тварин проводиться з дотриманням чистоти і порядку, жодних неприємних запахів не поширюється, тварини як правило, завозяться двічі на тиждень, перед базарними днями, та перетримуються на території будинковолодіння протягом доби, в рідких випадках протягом двох діб перед забоєм. Близько чотирьох років тому відповідачем та третьою особою було проведено реконструкцію сараю, де раніше утримувались тварини, та добудовано ряд господарських споруд, у зв'язку з чим свині тримаються в новозбудованому сараї «В» та перенесено площадку для їх забою. Змоги перенести площадку для забою та сарай в інше місце у відповідача наразі немає можливості. Займання відповідачем даною підприємницькою діяльністю, є заробітком, завдяки якому дає їм змогу для існування сім"ї. Таким чином жодних прав позивача не порушено. Співвідповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що при забої тварин дотримано усі санітарні норми згідно із законодавством, є вигрібна яма для стоків. Забій тварин здійснюється не частіше двох разів на тиждень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти заявлених позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні, та вказала на те, що відповідач дійсно займається забоєм свиней, додержується усіх санітарних норм, що не заборонено законом. Свині утримуються у новозбудованому накритті. Процедура забою тварин проводиться не більше двох разів на тиждень, що не заборонено законом. Щодо, порушення правил будівельної архітектури, то представник вказала, що у зв'язку із історичним місцем знаходження будівлі є не можливим дотриматися ДБН. Забій тварин є для відповідачів видом заробітку, який дає їм змогу для існування. Третя особа: представник 9-тої державної пожежно-рятувальної частини 2-го ДПРЗ ГУ ДСНС України у Вінницькій області в судовому засіданні вказав, що в правилах пожежної безпеки не передбачено норм, щодо утримання та забиття свиней. Щодо виготовленого висновку, то в судовому засіданні він заявив, що ніяких обстежень не проводилось у домоволодінні [PERSON], у зв'язку із чим він вважає, що даний висновок є недійсним. Також, надав інформацію про те, що використання газового балону є в загальному небезпечним, у житлових місцях. Третя особа: представник Управління Деержпродспоживслужби в судовому засіданні пояснив, що ні разу не знаходились на території домоуправління де займаються забоєм свиней та не володіють інформацією про проведення санітарної перевірки. Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області в судовому засіданні вказав, що є порушення щодо знаходження навісу, де здійснюється забій тварин, а саме навіс знаходиться на відстані меншій ніж дозволено, але згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації було прийнято в експлуатацію навіс «Е». Також вказав на те, що перенесення навісу за згодою власника не є проблемою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється донькою позивача, проживає з ним в одному будинку, зазначила, що після того, як було зроблено перебудови в домоволодінні сусідів та переведено свиней, які утримуються, в сараї, що знаходиться занадто близько до будинку позивача, їхній сім'ї стали заважати сморід, фізіологічні звуки тварин, їх крики при забої. Крім того незручності завдаються утриманням відповідачем свиней перед забоєм в некапітальній огорожі, фактично на вулиці, в безпосередній близькості до будинку позивача. Неприємні запахи від тварин, особливо влітку, унеможливлюють прогулянки онуків, які приїжджають до них, будинок неможливо провітрити, передсмертні крики тварин лякають дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється сусідкою сторін, з двох сторін її домоволодіння сусіди займаються забоєм свиней, що завдає їй незручностей, вона може з впевненістю сказати, що після проведення перебудови родиною [PERSON], з їх сторони сморід від тварин та їх крики заважають сусідам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється сусідом сторін та діяльність відповідачів заважає нормальному проживанню сусідам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється сином відповідача. Після того, як він одружився, батьки зробили добудови в своєму домогосподарстві та віддали йому з сім'єю свій будинок, а самі перейшли до реконструйованого сараю, в зв'язку з чим свиней, які утримуються на відгодівлі, перевели в сарай «В» та перенесли місце забою свиней ближче до [ADDRESS]. Наразі перенести в інше місце навіс для забою та сарай можливості немає. При забої, яким його мати займається вже багато років, дотримується чистота, запахів немає, забій здійснюється два рази на тиждень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є найближчим сусідом відповідача, незручностей діяльність відповідача не завдає, неприємних запахів він не відчуває. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач регулярно приїжджає до тестя з тещею в гості, неодноразово був свідком забою свиней, при цьому бачив представників санстанції чи ветмедицини, однак хто це конкретно не уточняв. Зазначив, що хоча іноді відчутні незначні запахи, підприємницька діяльність являється єдиним джерелом існування сім'ї [PERSON], а можливості здійснювати забій в іншому місці в них немає. Вивчивши усі матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити за наступних підстав: [PERSON], на підставі реєстраційного посвідчення КП ВООБТІ від 17 січня 2006 року на праві приватної власності належить 53/100 частини жилого будинку, розташованого в [ADDRESS] (а. с. 30). Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 949 від 09 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає у належній частині будинковолодіння (а. с. 32). Будинковолодіння в [ADDRESS], та земельна ділянка за даною адресою належать третій особі по справі - [PERSON], що вбачається з копії витягу про реєстрацію прав від 02 березня 2012 року (а. с. 53), копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а. с. 61). Вказане домоволодіння розташоване навпроти будинку [PERSON](а. с. 22, 23 64, 117, 122). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві спільної сумісної власності з іншими особами належить земельна ділянка, на якій розташоване його домоволодіння (а. с. 115, 116). До складу будинку, господарських будівель і споруд входить житловий будинок, 2002 року побудови, тамбур і сіни, 2006 року, прибудова, сарай, навіс і убиральня, 2009 року, ганок 2010 року, ворота з хвірткою, 2011 року і огорожа (а. с. 54-56). [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем з 01 березня 2011 року, вид діяльності 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчованим продуктами, (а. с. 50-51, 77), є платником єдиного податку, податкова адреса [ADDRESS], що являється адресою домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] зі сторони [ADDRESS] (а. с. 52). [PERSON] 20 жовтня 2014 року пройшла інструктаж по дотриманню «Правил подвірного забою тварин» і включена до списку забійників, яким надано право здійснення подвірного забою тварин (а. с. 49, 126). В 2009 році [PERSON] провів будівництво прибудови до житлового будинку та господарської будівлі зблокованою з даною прибудовою (а. с. 167). Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ВН 19111087149, в [ADDRESS], було прийнято в експлуатацію прибудову «Б», навіс «Е», сарай «В», убиральню «Є» (а. с. 57-59). На підставі вказаної декларації та ряду інших документів виконком Хмільницької міської ради рішенням № 11 від 18 січня 2012 року оформив право приватної власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому (а. с. 60). [PERSON] являється інвалідом третьої групи, перебуває на диспансерному обліку з приводу ряду хронічних захворювань, в тому числі дихальної системи з 06 серпня 2014 року по 15 серпня 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Хмільницькій ЦРЛ» з приводу загострення хронічних хвороб дихальної системи (а. с. 19-20). [PERSON] є людиною похилого віку (а. с. 31). З літа 2014 року [PERSON] одноособово та разом з іншими особами неодноразово звертався в різні інстанції - Хмільницьку міську раду, до Хмільницького міського голови, в Хмільницьку міжрайонну прокуратуру, санітарно-епідеміологічну службу, ініціював депутатські звернення з приводу порушення [PERSON] законодавства щодо утримання та забою свиней (а. с. 9, 11, 12, 14, 15, 17, 24, 157, 158, 162). В літку 2015 року [PERSON] зверталась до Хмільницької міської ради з приводу місця розташування вигрібної ями в домоволодінні [PERSON] ( а. с. 154). На підставі звернення [PERSON] та іншої особи, розпорядженням Хмільницького міського голови від 29 липня 2014 року № 258-р було створено комісію (а. с. 163), яка провела обстеження будинковолодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] (а. с. 164). В результаті обстеження, комісією було складено акт, згідно якого було встановлено факт порушення норм п. 3.35 ДБН 360-92, через утримання [PERSON] свиней у господарській будівлі, відстань якої до житлового будинку позивача становить близько 9 метрів, замість встановлених 15 метрів. Комісією було вирішено заборонити [PERSON] утримувати свиней в зазначеній господарській споруді через порушення санітарних норм, доручено головному державному санітарному лікарю Хмільницького району перевірити факт утримання свиней після проходження місячного терміну, про що проінформувати міськвиконком. Рекомендовано [PERSON] забій тварин проводити на договірних умовах на бойнях ( ТОВ «Ритон» та по вул. Жданова) (а. с. 10). З акту комісії, створеної відповідно до розпорядження міського голови № 227-р від 08 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] порушено п. 3.26 ДБН «Планування і забудова міських і сільських поселень» щодо місця розташування вигрібних ям і їх обслуговування (а. с. 155, 156, 192). З листів головного державного інспектора ветеринарної медицини Хмільницького району № 20 від 07 березня 2015 року, №973 від 06 серпня 2014 року, висновку, наданого на запит суду № 133 від 06 серпня 2015 року встановлено дотримання [PERSON] ветеринарно-санітарних норм забою та первинної обробки тварин, утилізації відходів їх забою, охорони довкілля та запобігання розповсюдження збудників хвороб серед тварин та людей при здійсненні подвірного забою. (а. с. 18, 159, 166) Згідно листа Хмільницького МВ № 9348 від 15 серпня 2014 року, висновку про результати розгляду звернень громадян від 11 серпня 2014 року, в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення (а. с. 160, 161). Згідно даних, наданих Хмільницьким МВ 07 вересня 2015 року, щодо [PERSON] складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 182 КУпАП по факту здійснення забою свиней 19 серпня 2015 року о 05 год. 30 хв. (а.с. 209-215). З огляду домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS], судом встановлено відповідність розміщення господарських будівель і споруд домоволодіння дослідженим матеріалам справи, в тому числі наданим сторонами фото та утримання відповідачем свиней в сараї «В» (а. с. 205, 62-66, 117-124). Відповідно до висновку головного управління держпродсповслужби у Вінницькій області управління держпродсповслужби у Хмільницькому районі від 22.06.2016 року № 302 щодо дотримання гр.. [PERSON] встановлених ветеринарно-санітарних норм забою та первинної переробки тварин, утилізації відходів їх забою, охорони довкілля та запобігання розповсюдження збудників хвороб серед тварин та людей при здійсненні подвірного забою на законодавчому рівні подвірний забій на даний час при обсягах до 3 голів в день дозволений. Частиною 2. ст.34. Закону України ««Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» реалізація туш тварин на агропродовольчих ринках також дозволена. Ветеринарно-санітарні вимоги при подвірному забої та первинна переробка туш витримуються. Утилізація відходів забою (кров, вміст кишечника) здійснюється власником в вигрібну яму (а.с.123) Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу у спосіб, визначений законом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України, фізична особа має право на безпечне життя і здорове довкілля. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно ст. 104 ЗК України, власники земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я, повітря та ін. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» громадяни при проектуванні, розміщенні, будівництві та реконструкції споруд будь-якого призначення, зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок, відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, шумове забруднення). Відповідно до ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно статті 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши докази позивача його представників, які підтримують позовні вимоги, щодо припинення дій, які порушують його право, відповідача та його представників, які заперечують проти задоволення позовних вимог, свідків, суд вважає, що дії відповідача не порушують будь яких норм, що не уможливлює проживання позивача в належних умовах, а саме, щодо забою тварин. Відповідно до ч. 2 ст.34. Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» забороняється здійснювати забій парнокопитних та інших копитних, а також забій свійської птиці та кролів в обсягах, що перевищують 3 голів свійських парнокопитних тварин та інших копитних тварин, або п'яти голів свійської птиці, кролів на день, не на бойні, що має експлуатаційний дозвіл і зареєстрована ветеринарною службою, однак з матеріалів слідує, що [PERSON] здійснює забій тварин в кількості 1-3 штуки на тиждень, утилізація відходів забою здійснюється власником в вигрібній ямі, тобто додержано усі санітарні норми, оскільки забруднення повітря, яке пов'язане із забоєм тварин не підтверджується ні одним із доказів. Також, в досліджених відео та фото файлів, які знаходяться на електронному носії, вбачається, що відповідач займається діяльністю по утриманню, відгодівлі та подвірному забою тварин. При цьому забій тварин відбувається не більше двох разів на тиждень. В домоволодіння позивача, з якого велась відеозйомка, чути не тільки крики тварин під час забою, а і звуки обробки туш, та все це триває не великий проміжок часу. Однак, яким саме чином дані фактори роблять незручності позивачу, суду не доведено, що є підставою для відмови в позові. Судові витрати по справі залишити за позивачем. На підставі ст. 50 Конституції України, ст. ст. 13, 16, 23, 60, 293, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 152, 103, 104 ЗК України, ст. 15 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення",

Outcome: dismissed