Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 грудня 2015 між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2584/15 на суму 25560 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, починаючи з 08 грудня 2015 року по 07 грудня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язання був укладений Договір поруки № 2584/15 від 08 грудня 2015 року між позивачем та відповідачами, відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], визначених кредитним договором. Стверджує, що в порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, тому позичальник кредитна спілка «Союз-Дніпро» вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по зазначеному договору в сумі 37795 грн. 27 коп., яка складається з: - 21298 грн. 51 коп. - залишку по кредиту; - 16496 грн. 76 коп. - відсотків нарахованих за користуванням кредитом з урахуванням прострочених платежів, а також судові витрати по справі. Представник позивача надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розгляднути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов"язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладений кредитний договір № 2584/15 згідно умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 25560 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 07 грудня 2017 року (а.с.7). 08 грудня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 2584/15, відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], визначених кредитним договором № 2584/15 (а.с.9). Відповідно до видаткового касового ордеру кредитної спілки «Союз-Дніпро» від 08 грудня 2015 року [PERSON] 08 грудня 2015 року отримав 25560 грн. (а.с.10). В порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 25 жовтня 2016 року мається заборгованість відповідачів перед позивачем в сумі 37795 грн. 27 коп., яка складається з: - 21298 грн. 51 коп. - залишку по кредиту; - 16496 грн. 76 коп. - відсотків нарахованих за користуванням кредитом з урахуванням прострочених платежів. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2584/15 від 08 грудня 2015 року в сумі 37795 грн. 27 коп., яка складається з: - 21298 грн. 51 коп. - залишку по кредиту; - 16496 грн. 76 коп. - відсотків нарахованих за користуванням кредитом з урахуванням прострочених платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" підлягають стягненню солідарно з відповідачаів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, в сумі по 689 грн. 00 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved