Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 листопада 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від вказаного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною, а також у виконанні інших батьківських обов'язків відповідачу не чинила. [PERSON] не хворіє на душевну хворобу та не перебуває у тривалих відрядженнях. Тому, у нього є всі можливості для належного виконання батьківських обов'язків. Проте, за час спільного проживання та з припиненням відносин [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та підготовкою до самостійного життя. Вказане виявляється у відсутності забезпечення дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, у відсутності спілкування з дитиною в обсягах достатніх для її нормального самоусвідомлення. [PERSON] не відвідує дитини більше 6 місяців, не водить її в парки, на атракціони, в зоопарк на циркові чи лялькові вистави, на інші культурні та розвиваючі для дітей заходи. Відповідач не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання дитиною освіти. Жодної матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в зал судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, згідно наявної заяви, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу слухати без його участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення та доводи позивачки, представника органу опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області, проаналізувавши обставини справи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON]мають спільну дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3). [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], та просить розглядати справу без його участі, про що свідчить його заява від 19 жовтня 2017 року (а.с.10-11). Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 24 жовтня 2017 року, орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, обставини викладені у позовній заяві відповідач тривалий час вихованням та доглядом дитини не займається, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що ці обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і позбавлення батьківських прав відповідача буде в інтересах малолітньої дочки. Враховуючи викладене,

Outcome: approved