Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В жовтні 2016 р. позивач звернулась до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Мотивує позов тим, що вона разом із дочкою та онуками проживають у вищевказаній квартирі, на підставі ордеру на жиле приміщення № 08359 серії Б, виданий на підставі розпорядження Подільської районної державної адміністрації від 16.12.1997 року за № 1180. 18.10.1977 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] 15.07.1977 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Приблизно з 1997 року відповідач у вказаному житловому приміщенні не проживає, його особисті речі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв"язку з чим позивач несе додаткові фінансові затрати на їх оплату. Зазначає, що з 1997 року відповідач проживає разом з новою родиною в с. Воропаївка Іванківського району Київської області.Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням як такий, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 14.11.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. До початку розгляду справи позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в ньому, та просить його задовольнити.Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав письмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Представник Подільської районної адміністрації в м. Києві, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав наведених в заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва». В судовому засіданні встановлено, що позивачка є наймачем житлового приміщення та власником особового рахунку на дане неприватизоване житлове приміщення за адресою : [ADDRESS], на підставі ордеру № 08359 серія «Б» від 25.12.1997 року, що був виданий на підставі розпорядження Подільської районної державної адміністрації 16.12.1997 р. № 1180. Судом встановлено, що на час розгляду справи у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON], [INFO], - з 22.12.2007 року, відповідач по справі: [PERSON], [INFO], з 22.12.2007 року, [PERSON], [INFO], - з 22.12.2007 року, [PERSON], [INFO], - з 22.12.2007 року, [PERSON], [INFO], - з 22.12.2007 року, [PERSON], [INFO], - з 16.12.2015 року. Дані обставини підтверджені довідкою форми № 3, виданою КК "Центр комунального сервісу". Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України. За змістом ст.64 ЖК України члени сім'ї та такі, що перестали бути членами сім'ї наймача житлового приміщення, користуються рівними правами по користуванню житлом. Відповіднодо ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановленістроки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Актами, складеними житловим органом 11.05.2016 року, 13.07.2016 року, 20.09.2016 року, які також підписані сусідами сторін у справі - мешканцями будинку [ADDRESS] підтверджено що відповідач [PERSON] не проживає тривалий час у спірній квартирі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивачка та треті особи не чинили, але в квартирі не проживав, майно та речі відповідача в квартирі відсутні. На спростування доводів позивача відповідач всупереч вимогам ст.13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надала суду доказів, котрі б підтверджували факт її проживання у спірній квартирі або поважність причин непроживання у цій квартирі. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не проживала в спірній квартирі без поважних причин понад встановлений закон строк, а тому остання втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved