overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між сторонами шлюб , зареєстрований 21.03.2003р. повністю розпався, з відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно рекомендованого відправлення. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 21.03.2003р. в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 313. Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO] Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача , матеріалами справи. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини з 2006року, між ними існують неприязнені відносини. Позивачка на примирення з відповідачем не погоджується, вважає, що шлюб повністю розпався, а між сторонами існують неприязне ні відносини. Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин, позивач заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно до ст..110 Сімейного Кодексу України право на пред"явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст..112 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Також у відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В даному випадку прізвище позивачки змінилося, але вона заяв про зміну прізвища на дошлюбне не подавала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між сторонами шлюб, зареєстрований 24.06.2000р. у Відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 454 повністю розпався, життя з відповідачем не склалося, в сім»ї не має порозуміння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно рекомендованого повідомлення. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 24.06.2000р. у Відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 454 . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Дані обставини повністю підтверджуються копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу, про народження дитини, поясненнями позивачки, згідно з якими відповідач з позивачкою не проживає, про сім"ю не піклується, між ними виникли неприязне ні відносини, а тому збереження шлюбу в даний час не можливе. Також, з позовної заяви вбачається, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, вони не проживають разом, причина - не непорозуміння, які призвели до повного розірвання шлюбу. Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин, позивач заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно до ст..110 Сімейного Кодексу України право на пред"явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст..112 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Також у відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В даному випадку прізвище позивачки після реєстрації шлюбу змінилося, але заяв від позивачки про зміну прізвища на дошлюбне не подано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 /4 частини всіх видів його доходів та коштів на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини його доходів , мотивуючи тим, що відповідач усунувся від надання матеріальної допомоги на свою дитину, яка перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, а також коштів на її особисте утримання, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку, а відповідач має можливість сплачувати ці кошти, є працездатним. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд захистити права неповнолітньої дитини та її особисті під час перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років та стягнути з відповідача аліменти та кошти на особисте утримання в указаному розмірі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з пояснень сторін, встановлено, що дочка [PERSON] [INFO] дійсно перебуває на утриманні матері дитини, відповідач з позовом погодився, а тому судом не досліджуються докази по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров"я платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що доказів про неможливість сплати аліментів на утримання дитини та коштів на особисту утримання у відповідача, суду не надано, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Також з відповідача підлягають до стягнення судові витрати - 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 /4 частини всіх видів його доходів та коштів на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини його доходів , мотивуючи тим, що відповідач усунувся від надання матеріальної допомоги на свою дитину, яка перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, а також коштів на її особисте утримання, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку, а відповідач має можливість сплачувати ці кошти, є працездатним. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд захистити права неповнолітньої дитини та її особисті під час перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років та стягнути з відповідача аліменти та кошти на особисте утримання в указаному розмірі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 25.09.2013р., згідно актового запису № 1330 в Книзі реєстрації шлюбів Відділу РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-6 від 13.01.2014р. № 129. Судом з пояснень позивачки встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, хоч є працездатним. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров"я платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що доказів про неможливість сплати аліментів на утримання дитини та коштів на особисту утримання у відповідача, суду не надано, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Також з відповідача підлягають до стягнення судові витрати - 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] "Охоронне агенство "Граніт СБ" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на пять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] паскуале. звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 листопада 2002 року в відділі РАГСу Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №243. У шлюбі в них дітей немає. Подружнє життя не склалось, подружніх відносин не підтримують на протязі двох останніх років,спільно не проживають. Непорозуміння в сім»ї привели до її розпаду, сім»я фактично розпалась, тому звернувся до суду. Позивач [PERSON] Паскуале в судове засідання не з"явився, повідомив суд письмово, позов підтримує, миритися не бажає, просить справу слухати в його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомила суд письмово, позов визнає, миритися не бажає. Просить справу слухати в її відсутності та задоволити позовні вимоги, залишивши їй прізвище "Гуріненко". Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] Паскуале та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.І. уклали шлюб 23 листопада 2002 року в відділі РАГСу Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №243. У шлюбі в них дітей немає. Подружнє життя не склалось, подружніх відносин не підтримують на протязі двох останніх років,спільно не проживають. Непорозуміння в сім»ї привели до її розпаду, сім»я фактично розпалась та існує лише формально. Сторони наполягають на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON]П, звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в сумі 1286 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що в неї з відповідачем є спільна дитина - [PERSON] [INFO]. Оскільки вона не має змоги самостійно утримувати дитину, відповідач не надає коштів на її утримання, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1286 грн. і до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.11) його батьками є позивач та відповідач. Враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з матір"ю, яка не має змоги самостійно її утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, розірвати договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Кельменецького нотаріального округу Лакустою В.І., зареєстрований в реєстрі за № 650 між ним та відповідачем [PERSON]. Зобов'язати відповідача повернути йому житловий будинок літера „А-І", загальною площею 53,80 м2, житловою - 28,70 м2, сарай - „Б", ворота - № 1, огорожу - № 2, які знаходяться в [ADDRESS]. Зменшити розмір належного йому до сплати судового збору. Понесені ним витрати стягнути на його користь з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 18 березня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір довічного утримання згідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме: житловий будинок, саманний, літ. А-І, загальною площею 53,8 м2, житловою площею 28,7 м2 , сарай літ. „Б", ворота №1, огорожу №2, які знаходяться в [ADDRESS]. [PERSON] зобов'язався забезпечувати [PERSON] утриманням і доглядом довічно на умовах цього договору, а саме забезпечувати його їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою , медикаментами, житлом - шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у кімнатах позначених у плані №1-2, 1-7 житлового будинку, та в разі смерті [PERSON] , поховати його. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 610 гривень на місяць. Спочатку відповідач виконував свої зобов'язання, однак протягом останніх двох років припинив приходити до відповідача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, медикаментами, тобто перестав виконувати свої обов'язки за договором довічного утримання. Згідно до ч.1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Згідно частини 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі ст. ст. 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

позивач [PERSON] подала позов до [PERSON] про розірвання шлюбу з наступних підстав: 04.05.2006 року [PERSON] , з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Тартаківською сільською радою Сокальського району Львівської області 04 травня 2006 року під актовим записом № 3. У шлюбі в них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей не має. Наразі шлюбні відносини між ними практично припинені, шлюб існує лише формально. Їхнє з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись з відповідачем вони пробували неодноразово та протягом останніх чотирьох років, однак все безрезультатно. Наразі вони вже тривалий строк не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім"єю. Отже, несумісність поглядів на життя, а також їхніх характерів створюють неможливість подальшого проживання однією сім"єю. Збереження шлюбу є безперспективне. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності просить позов задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просить задоволити. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 04.05.2006 року про що зроблено відповідний актовий запис №3 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтв про народження вбачається, що у сторін на утриманні є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] про що зроблені відповідні актові записи №2 та №03 та видано свідоцтва серії [NUMBER] та [NUMBER] На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім"ї, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що 09.06.2015 року померла [PERSON] яка проживала у [INFO]. 27.01.2015 року спадкодавець заповіла земельну частку ( пай) у її користь. За оформленням спадщини звернулася після 6-ти місячного терміну. Бо хворіла, і потребувала постійного лікування та коштів. Просить визнати це поважною причиною і визначити їй додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що за життя покійної придбала у тої будинок. А землю вона заповіла,перебуваючи у будинку престарілих. Із-за стану здоров»я не встигла своєчасно звернутися за прийняттям спадщини. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пояснень позивача і письмових доказів ( копії паспорта позивача, свідоцтва про смерть спадкодавця і заповіту та довідки сільської ради про склад сім"ї спадкодавця, сертифікату на земельну частку і довідки про хворобу ) судом з"ясовано таке. Покійна [PERSON] була одинокою і сім»ї не мала. Проживала поруч батьків позивача. Остання надавала їй допомогу. А згодом спадкодавець продала їй свій будинок. Та заповіла земельну ділянку. Згідно довідки лікувального закладу вбачається,що починаючи 22.06.2015 р. по 13.01.2016 р. позивач систематично перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом «вегетосудинна дистонія». [PERSON] пропустила незначний строк звернення за прийняттям спадщини . Суд вважає хворобу поважною причиною пропуску строку звернення за спадщиною. Отже, позов підставний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що [INFO] помер батько , [PERSON]. А [INFO] померла мати, [PERSON]. 14.06.2011 року вона заповіла усе майно позивачу. Спадщина знаходиться у [ADDRESS]. За оформленням спадщини звернулася після 6-ти місячного терміну. Бо невірно зрозуміла порядок її прийняття. Але фактично володіла нею з дня смерті. Просить визнати це поважною причиною і визначити їй додатковий строк , достаттній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що невірно зрозуміла строк звернення: замість до 6-ти місяців, звернулася після 6-ти. І нотаріус повідомив, що пізно. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з"явилися.Є письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. З позовом згідні. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пояснень позивача і письмових доказів ( копії паспорта позивача, її свідоцтв про народження і одруження ; свідоцтв про смерть спадкодавців та їх заповітів у користь позивача (які не змінювалися і не відмінювалися); сертифіката на земельну частку (пай) та довідки сільської ради про склад сім"ї спадкодавців ) судом з"ясовано таке. У покійних [PERSON] було 3-є дітей - сторони у справі. Спадкодавці на день смерті кожного проживали самі. Своє майно заповіли у користь позивача. Однак після смерті батька усе майно успадкувала дружина покійного. А після матері бажає успадкувати дочка, тобто позивач. [PERSON] пропустила строк звернення за прийняттям спадщини на місяць. Добросовісно помилилася у терміні звернення. Суд вважає це поважною причиною пропуску строку звернення за спадщиною. Отже, позов підставний.

Outcome: approved