Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем перебував у шлюбі з 30 листопада 1996 року. Шлюб розірвано рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2013 року. Від подружніх стосунків мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Вказує, що матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини її доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітніх дітей до їх повноліття. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явивилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, одна з які поверталися до суду як не вручені поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача [PERSON] З відповіді вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] за якою і направлялись повістки. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати повістки та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання та небажання отримувати повістки суд розцінює як зловживання своїми правами та обов'язками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с.10,11), діти проживають з батьком (а.с.9) Мати не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є матір'ю дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду. В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обов'язки по утриманню дітей, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved