Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.08.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Садово-городнє товариство «Гірник», про поділ майна подружжя, в якому просила визнати спільною сумісною власністю будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві садового будинку та сараю, розташованих на земельній ділянці садово-городнього товариства «Гірник» за адресою: [ADDRESS], яка виділена у користування члену садово-городнього товариства «Гірник» [PERSON], здійснити виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності шляхом стягнення з [PERSON] на її користь компенсацію вартості 1\\2 частки зазначених будівельних матеріалів у розмірі 24286,12 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що з 15 серпня 2008 року по 27 березня 2012 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] За час шлюбу у 2009 році за спільні кошти подружжя вони з відповідачем придбали садовий будинок у садово-городньому товаристві «Гірник», який розташований: [ADDRESS]. Ними було сплачено 26000 грн. за садовий будинок, що належав попередньому члену СГТ «Гірник» [PERSON], про що ним була написана розписка про отримання зазначених коштів 22.06.2009 року. [PERSON] передав їм технічний паспорт на садовий будинок, який знаходиться у неї. Згідно технічного паспорта готовність даного будинку до експлуатації складає 61%. Оскільки будинок був недобудований та не введений в експлуатацію, оформити право власності на нього в нотаріальному порядку не передбачалось. Фактично вони придбали у [PERSON] будівельні матеріали, які використовувались при будівництві садового будинку. Крім того, відповідач написав заяву про прийняття в члени СГТ «Гірник». Ними за спільні кошти було сплачено повний розмір пайового внеску (вступного внеску). Під час шлюбу з відповідачем вони спільно користувалися наданою СГТ «Гірник» земельною ділянкою та садовим будинком на потреби сім»ї. Після розірвання шлюбу 27.03.2012 року вони з відповідачем продовжували користуватися даною земельною ділянкою та будинком, але окремо один від одного. У неї та у відповідача були ключі від будинку. Вона в будь-який момент могла прийти в будинок, зберігала там речі: одежу, велосипеди, дитячі іграшки, пральну машинку. Так продовжувалось до 2014 року. У 2014 році, прийшовши до будинку, вона звернула увагу на те, що зникли два велосипеди, одежа та інші дрібні побутові речі, які вона зберігала в будинку. Відповідач пояснив, що він є членом товариства, то відповідно є одноосібним власником землі і будинку, що всі речі, які йому не потрібні, він роздав чи продав, і що вона ен має жодних прав на будинок. Таким чином, відповідач порушив її право володіння та користування недобудованим садовим будинком, придбаним ними у шлюбі, та який знаходиться у спільній сумісній власності. Оскільки висновком будівельно-технічної експертизи встановлено, що вартість будівельних матеріалів, використаних при будівництві, складає 48572,24 грн., то вона просить стягнути з відповідача на її користь компенсації вартості 1\\2 частини будівельних матеріалів в розмірі 24286,12 грн., а також витрати по сплаті судового збору та за проведення експертизи. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що зазначену земельну ділянку він придбав навесні 2008 року за власні кошти. В 2009 році він подав заяву про вступ до кооперативу. Після розірвання шлюбу він вирішив оформити зазначену земельну ділянку та приватизував її в 2014 році. З позивачем вони в усній формі домолися, що їй дача не потрібна та залишається йому. Коли вони перебували в шлюбі, то в садовому будинку були речі позивача, але йому не відомо, хто забрав їх після розлучення. Просив відмовити в задоволенні позову в зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні в зв»язку зі спливом позовної давності (а.с. 53). Представник третьої особи Садово-городнього товариства «Гірник» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] пояснив, що він є головою садово-городнього товариства «Гірник», позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] йому знайомі. Як подружжя, вони казали йому, що бажають придбати дачу, але він відповів, що вільних земельних ділянок у нього немає, якщо будуть заяву про вибуття, то він їх прийме. Потім [PERSON] став членом кооперативу згідно його заяви, в їх користуванні була земельна ділянка [ADDRESS], зараз ця земельна ділянка приватизована, на ній знаходиться будівля, в цьому році зведена огорожа. Останнім часом він [PERSON] там не бачив, а бачив її там перші два роки після придбання ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає, як сусідку по дачі, знає, що вона з чоловіком, якого зовуть [PERSON] здавали ділянку, а [PERSON] бачить вперше. Навесні минулого та позаминулого року вона постійно бачила [PERSON] на дачі, її чоловік допомагав [PERSON] прибирати земельну ділянку. Будинок та прибудова до будинку не змінювались. Зараз з»явилась огорожа, яку вона помітила влітку 2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON], яка кожного року прибирає в садовому будинку, вона приходить туди разом з дитиною, їй відомо, що сусід просив її надати земельну ділянку для того, щоб щось там висаджувати. Зі слів [PERSON] їй відомо, що її батьки давали їй кошти в розмірі 25000 грн. на придбання садового будинку. Після придбання будинку в ньому нічого не добудовувалось. [PERSON] вона взагалі не знає, а [PERSON] приходила на дачу разом з [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у нього також є дача в цьому садовому кооперативі. Йому відомо, що хазяїном садового будинку є [PERSON], який постійно наводить там порядки. [PERSON] він на дачі бачив дуже рідко, в 2015 році взагалі її не бачив. Останнього разу бачив її півтора-два роки тому. В 2015 році жодних будівельних робіт не велося, тільки була збудована огорожа. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом по дачі [PERSON]. В 2008 році [PERSON] почав займатися дачею, а [PERSON] з»явилася пізніше. [PERSON] він бачив на зазначеній ділянці дуже рідко. В 2014-2015 році взагалі її не бачив. Також не бачив, щоб вона проводила там якісь роботи. В цьому році вона приїжджала готувати шашлики на дачу, він просив її дозволу посадити в минулому році баштанні культури на її ділянці. [PERSON] займається городом, два місяці назад відремонтував огорожу. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що з 15 серпня 2008 року по 27 березня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 12-13). За час шлюбу 22.06.2009 року за спільні кошти подружжя вони придбали садовий будинок у садово-городньому товаристві «Гірник», який розташований: [ADDRESS]. Ними було сплачено 26000 грн. за садовий будинок, який належав попередньому члену СГТ «Гірник» [PERSON], про що останнім була написана розписка про отримання зазначених коштів 22.06.2009 року. (а.с. 25). [PERSON] передав їм технічний паспорт на садовий будинок, оригінал якого знаходиться у позивача [PERSON] Згідно технічного паспорта готовність даного будинку до експлуатації складає 61%. (а.с. 22-24). Фактично сторони придбали будівельні матеріали, які використовувались при будівництві садового будинку, оскільки відповідно до ст. 331 ч. 3 до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва створення майна). Крім розписки [PERSON] від 22.06.2009 року факт придбання подружжям [PERSON] та [PERSON] недобудованого садового будинку підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON] При цьому суд неприймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що [PERSON] придбав недобудований садовий будинок що в 2008 році, тобто до шлюбу з [PERSON], оскільки вони протирічать іншим доказам по справі, дослідженим по справі в їх сукупності, а саме розписці [PERSON] (а.с. 25), заявам [PERSON] про вступ до Товариства «Гірник» та [PERSON] про вихід з членів товариства від 25.06.2009 року (а.с. 72), а також протоколу № 2 від 26.06.2009 року про виключення з товариства «Гірник» [PERSON] в з»язку з тим, що він передає свою земельну ділянку [PERSON], та прийняття [PERSON] в товариство «Гірник» (а.с. 73). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.01.2016 року вартість матеріалів, використаних при будівництві двоповерхового будинку та сараю, що розташовані на земельній ділянці садово-городнього товариства «Гірник» по [ADDRESS], складає 48572,24 грн., виділ в натурі 1\\2 частки будівельних матеріалів, які використані при будівництві двоповерхового будинку та сараю, що розташовані на земельній ділянці садово-городнього товариства «Гірник» по [ADDRESS], не можливо, бо будівельні матеріали є невід»ємною частиною незавершеного будівництва. Будівельні матеріали, які використані при будівництві двоповерхового будинку та сараю, що розташовані на земельній ділянці садово-городнього товариства «Гірник» по [ADDRESS], вважаються неподільною річчю, так як вони є невід»ємною частиною незавершеного будівництва (а.с. 91-97). Під час шлюбу сторони спільно користувалися наданою СГТ «Гірник» земельною ділянкою та садовим будинком на потреби сім»ї. Після розірвання шлюбу 27.03.2012 року сторони продовжували користуватися даною земельною ділянкою та будинком, але окремо один від одного, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому позивач [PERSON] продовжувала користуватися садовим будинком до 2014 року, а відповідач [PERSON] користується ним до теперішнього часу. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частина 2 ст. 72 СК України передбачає, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. В зазначеному випадку судом встановлено, що позивач [PERSON] продовжувала користуватися спільним сумісним майном подружжя до 2014 року, про порушення свого права дізналася лише в 2014 році, коли відповідач пояснив їй, що є єдиним власником земельної ділянки та будинку, в зв»язку з чим він розпорядився майном позивача, яке зберігалось в садовому будинку на свій власний розсуд. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 ч. 1 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що будівельні матеріали, які використані при будівництві двоповерхового будинку та сараю, що розташовані на земельній ділянці садово-городнього товариства «Гірник» по [ADDRESS], вважаються неподільною річчю, так як вони є невід»ємною частиною незавершеного будівництва, а також те, що позивач просила здійснити виділ її частки з майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, саме шляхом стягнення з відповідача 1/2 частини вартості цих будівельних матеріалів, а також того, що саме відповідач [PERSON] є членом садово-городнього товариства «Гірник» (а.с. 72-73), то позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] 1\\2 частини вартості зазначених будівельних матеріалів в розмірі 24286,12 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 СК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1), а також витрати, пов»язані з проведенням судової експертизи в розмірі 3686,40 грн. (а.с. 85). На підставі викладеного,

Outcome: approved