Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про порушення правил добросусідства при користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору № 2-2221 від 27.08.1975 року він є власником домоволодіння [ADDRESS] м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області. Його домоволодіння у городі межує з домоволодінням та земельною ділянкою, по [ADDRESS], м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, яке належить відповідачу. Впродовж останніх двох років між ними існує спір щодо дотримання правил добросусідства у користуванні суміжними земельними ділянками. Восени 2013 року він звернувся до Верхньодніпровського міського голови із заявою про вирішення їхнього спору. Відповіддю за № 938 від 15.11.2013 року йому було лише роз'яснено положення земельного законодавства з цього приводу. 31.03.2014 року він звернувся до Голови Верхньодніпровської районної; державної адміністрації за вирішенням того ж спору. У відповідь було створено комісію у складі відповідальних осіб Верхньодніпровського міськвиконкому та Верхньодніпровської районної державної адміністрації та складено акт з висновками. Комісією встановлено, що поблизу їхньої спільної межі, з боку земельної ділянки відповідача, ростуть два горіхи, діаметр стовбура 0,35-0,40 метра, висотою близько 10,0 метрів. Гілки горіхів на територію його земельної ділянки не проникають, але корені горіхів ростуть вглиб його городу. Такі обставини встановлені комісією Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Верхньодніпровського міськвиконкому згідно акту від 10.04.2014 року. Раніше, у 2012 році корені вже пошкодили бетонний бордюр, який розділяє їхні земельні ділянки, йому довелось його відновлювати і ремонтувати. Крім того слід брати до уваги, що біля бордюру закріплені стійки газопроводу, який проходить по межі ділянок повітрям. Повторне пошкодження бордюру може призвести до аварійної ситуації, наслідки якої передбачити неможливо. Комісією відповідачу рекомендовано відсікти корені горіхів перед межею для припинення подальшого росту і проникнення на його земельну ділянку. Але відповідач ніяк на висновки місцевої влади не реагує та недотримується правил добросусідства. Крім того, корені горіхів перешкоджають йому обробляти земельну ділянку, вирощувати сільськогосподарські культури, отримувати належний врожай. Заважають йому самостійно господарювати на своїй земельній ділянці. Самі дерева затіняють його земельну ділянку. Але відповідач ігнорує рекомендації влади. Відповідач також ігнорує його прохання на виконання правил добросусідства чим виражає свою незгоду, на підставі чого просить зобов'язати відповідача [PERSON], власника суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Верхньодніпровськ [ADDRESS], Дніпропетровської області, усунути порушення його прав власника на належну обробку, посів, збирання врожаю на належній йому, суміжній земельній ділянці, розташованої за адресою: м. Верхньодніпровськ [ADDRESS] Дніпропетровської області; зобов'язати відповідача [PERSON], дотримуватися правил добросусідства, встановлених законодавством, виконати висновки комісії Верхньодніпровської РДА від 10 квітня 2014 року викорчувати горіхи та відсікти корені горіхів перед межею її суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Верхньодніпровськ, [ADDRESS], Дніпропетровської області, для усунення затінення і припинення подальшого росту, проникнення на суміжну земельну ділянку його домоволодіння, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ, [ADDRESS] Дніпропетровської області; та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання 23.07.2014р. з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Надав до суду письмові заперечення, де зазначав, що дійсно її земельна ділянка межує з ділянкою позивача та на її ділянці ростуть горіхи, проте а ні гілки, а ні коріння не горіхів не проникають на ділянку позивача. Також вказувала, що дерева ростуть на відстані від межі земельних ділянок сторін (а.с. 26-27). Надалі відповідач в судові засідання не з'явився, про час, день та місце повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядалася в порядку заочного розгляду на підставі ухвали суду від 05 листопада 2014 р. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12.06.1975р. позивачеві надана земельна ділянка площею 400 кв.м., яка розташована за адресою: м. Верхньодніпровськ [ADDRESS] Дніпропетровської області, для будівництва житлового будинку (а.с.48-49). Відповідно до Акту від червня 1975р. позивачеві проведений відвід земельної ділянки площею 400 кв.м. за адресою: м. Верхньодніпровськ [ADDRESS] (а.с.45). Земельна ділянка відповідачки межує з земельною ділянкою позивача, що визнається сторонами та не потребує доказуванню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до Акту від 10.04.2014р., складеного комісією у складі: заступника голови Верхньодніпровської райдержадміністрації - Пузіно С.І., начальника відділу містобудування та архітектури Верхньодніпровської райдержадміністрації - Радченко В.М., провідного спеціалісту виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради - Задьора А.В., спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради - Кузьменко А.С., комісією встановлено, що домоволодіння позивача по [ADDRESS] та домоволодіння громадянки [PERSON] по [ADDRESS] мають спільну межу з внутрішнього боку ділянок. На території домоволодіння по [ADDRESS], на відстані близько 2,5 метрів від межі з домоволодінням по [ADDRESS] ростуть дві дерева - горіхи, діаметр стовбура 0,35-0,40 метра, висотою близько 10,0 метрів. На момент обстеження, гілки з горіхів на територію позивача не приникають. Також на території громадянина [PERSON] на відстані близько 4,0 метрів від межи з ділянкою громадянки [PERSON], виявлено корені горіхів, які ростуть далі вглиб ділянки [PERSON] За результатами обстеження комісія рекомендувала громадянці [PERSON] відсікти корені горіхів перед межею з прилягаючими ділянками з боку [ADDRESS] та по [ADDRESS] для того щоб припинити подальший їх ріст і проникнення на суміжні ділянки (а.с. 10). Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням(неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується проникнення коренів дерев з земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, що створює перешкоди позивачу в користуванні належної йому ділянки, то позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відсікти корені горіхів перед межею її суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Верхньодніпровськ, [ADDRESS], підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача викорчувати горіхи перед межею її суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Верхньодніпровськ, [ADDRESS], з огляду на наступне. В силу ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте позивачем не доведено належними доказами, що надземна частина дерев також перешкоджає позивачеві використовувати його земельну ділянку за цільовим призначенням, або створює значні незручності у такому використанні, зокрема, затінення. Крім того, відповідно до Акту від 10.04.2014р. гілки з горіхів на територію позивача взагалі не приникають. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача усунути порушення його прав власника на належну обробку, посів, збирання врожаю на належній йому земельній ділянці, оскільки зазначена вимога є переліченням загальних прав, які випливають із прав користування земельною ділянкою, але суд вже захистив це право позивача, шляхом визначення конкретних дій, а саме зобов'язання відповідача відсікти корені горіхів, що ї є поновленням права позивача на належну обробку, посів, збирання врожаю на належній йому земельній ділянці. Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виконати висновки комісії Верхньодніпровської РДА від 10 квітня 2014 року виходячи з наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Висновки комісії Верхньодніпровської РДА від 10 квітня 2014 року носять рекомендательний характер та не є обов'язковим для виконання, то відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача виконати ці висновки. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з наданням юридичної допомоги у сумі 500 гривень, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Проте позивачем не заявлялося клопотання про допуск особи, яка надає правову допомогу, суд не постановляв відповідної Ухвали та в судових засіданнях жодна особа, з боку позивача (крім самого позивача) участі не приймала. Крім того, у відповідності зі статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Проте в наданому суду Акті прийому-передачі виконаних послуг та їх оплати, підписаному між позивачем та ПП [PERSON] (а.с.20) та довідці-розрахунку (а.с.21) не вказано кількість часу, який затратила особа на надання правової допомоги, в зв'язку з чим витрати в розмірі 500 гривень на надання правової допомоги не знайшли свого підтвердження. Крім того, як убачається із Довідки-розрахунку зміст правової допомоги складається із: 1) складання договору та додатків; 2) дослідження законодавчої бази, судової практики, складання позовної заяви (а.с.21). Але само по собі складання договору між ПП [PERSON] та позивачем не відноситься до правової допомоги, пов'язаної з розглядом цієї справи, оскільки зазначений договір регулює правовідносини між зазначеними особами. Також не відноситься до правової допомоги дослідження законодавчої бази, судової практики, оскільки зазначені дії спрямовані на підвищення рівня знань самого [PERSON] та ці витрати не можуть бути покладені на інших осіб. За такими обставинами, витрати позивача в сумі 500 грн. відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи положення ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial