Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

14.02.2020 [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Зміївської міської ради Харківської області з вимогами: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , протягом 2 (двох) місяців. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що з 12.08.1993 року перебувала в шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м. Антрацит Луганської області, актовий запис № 360, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану м. Антрацит області 12.08.1993 року. \~ \~ \~ \~Разом з [PERSON] вона постійно проживала однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , однак зареєстровані були по різним адресам в м. Антрацит, а саме: вона, [PERSON] - по [ADDRESS] в належній їй квартирі; чоловік [PERSON] - по [ADDRESS] в належній йому квартирі, оскільки на час реєстрації шлюбу кожен мав своє житло. \~ \~ \~ \~З 14.04.2014 року в Україні було розпочато проведення антитерористичної операції (АТО). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 14.10.2014 року період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. \~ \~ \~ \~Чинним на даний час розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», затверджено перелік і населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція » і до цього переліку включено м. Антрацит Луганської області. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях» від 18.01.2018 року Антитерористичну операцію (АТО) переформатовано в Операцію Об`єднаних Сил (ООС). \~ \~ \~ \~Згідно наказу Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» з 30.04.2018 року розпочато Операцію Об`єднаних Сил (ООС), яка триває \~ \~ \~ \~по теперішній час. \~ \~ \~ \~Таким чином, з 2014 року і по даний час м. Антрацит Луганської області є тимчасово не підконтрольною територією України. \~ \~ \~ \~В листопаді 2014 року вона з чоловіком тимчасово перемістились до родичів у м. Бахмут (на той час м. Артемівськ) Донецької області, де фактично проживали по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У 2017 році переїхали на проживання у с. Комарівка Ізюмського району Харківської області, де тимчасово фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Однак,\~в довідці\~про взяття\~на облік\~внутрішньо переміщеної\~особи місцем\~її тимчасового\~фактичного проживання\~значиться не\~ [ADDRESS] ,\~оскільки власники будинку [ADDRESS] , у яких вони орендували житло та фактично проживали з чоловіком [PERSON] , не погодились надати свою адресу, як переселенцям, внаслідок чого документально вона значилась фактично перебуваючою на сусідній [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В кінці січня 2019 року вона з чоловіком [PERSON] поїхали в м. Антрацит Луганської області, щоб навідати належне житло та майно, що знаходиться в ньому. \~ \~ \~ \~Перебуваючи у м. Антрацит Луганської області у чоловіка [PERSON] стався гіпертонічний криз, внаслідок чого його стан здоров`я став стрімко погіршуватись. \~ \~ \~ \~ [INFO] чоловік [PERSON] помер і був похований у м. Антрацит Луганської області. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про причину смерті [PERSON] № 142 від 27.03.2019 року, виданої центральною міською поліклінікою м. Антрацит, останній помер [INFO] внаслідок хронічної серцевої недостатності IIБIII, атеросклеротичного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. \~ \~ \~ \~Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.01.2020 року, встановлено факт смерті [PERSON] , що настала [INFO] у м. Антрацит Луганської області. \~ \~ \~ \~На підставі вказаного рішення суду Зміївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального Управління Юстиції у Харківській області 31.01.2020 року видав свідоцтво про смерть на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~На день смерті чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , останній був зареєстрований один, однак фактично проживав разом зі нею. \~ \~ \~ \~Вказані обставини підтверджуються відповідними доказами. \~ \~ \~ \~Вона є єдиною спадкоємицею спадкового майна, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Отримавши 31.01.2020 року свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON] , 04.02.2020 року звернулась із заявою до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С.М. за видачею свідоцтва про право на спадщину після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~На підставі її заяви від 04.02.2020 року приватним нотаріусом Сібільовою С.М. було заведено спадкову справу № 4/2020, що підтверджується Витягом про і реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59264681 від 04.02.2020 року. \~ \~ \~ \~Нотаріусом було роз`яснено, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки не була зареєстрована з померлим на день його смерті за однією адресою та не подавала заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріуса, а тому відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач вказала, що строк подання заяви про прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин, а саме: через стан здоров`я, який погіршився після смерті чоловіка, через тривале очікування на видачу спеціального дозволу на переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей \~ \~ \~ \~Вказане стало підставою звернення до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом вона не може захистити своє порушене право. \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовної заяви. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Зміївської міської ради, який повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що [INFO] в м. Антрацит Луганської області помер [PERSON] , Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а. с. 13). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 12.08.1993 року відділом РАГСу Луганської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина. Згідно довідки від 18.12.2014 №1419021753 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] перемістився з тимчасово окупованої території за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 9) Згідно довідки від 16.01.2018 № 6314-457818 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] зазначено: [ADDRESS] . (а. с. 10) Згідно довідки від 06.02.2020 № 6309-5000264927 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] зазначено: [ADDRESS] . (а. с. 12). Факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, підтверджується довідкою комунального підприємства «Житремонт- Антрацит» № 8 від 12.02.2020 року, що знаходиться в м. Антрацит та актом про фактичне проживання з померлою особою на день смерті № 9 від 12.02.2020 року, складеним за участю мешканців будинку [ADDRESS] ) та [PERSON] (квартира № 9), підписи яких посвідчив спеціаліст по роботі з населенням КП «Житремонт- Антрацит». (а. с. 14, 15) Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] перебувала на лікуванні в Центральній міській поліклініці в період з 04.09.2019 по 03.10.2019 (а. с. 16). \~ \~ \~ \~Місто Антрацит Луганської області є тимчасово не підконтрольною територією України. Зазначені довідка, акт та виписка із медичної карти видані та тимчасово окупованій території. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами». Таким чином, судом приймаються до уваги документи, видані тимчасово окупованій території, оскільки відомості, які містяться в них, стосуються предмету спору. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, позивачем надано докази того, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Виходячи з характеру спірних правовідносин, та, враховуючи, що позивач не вимагав прийняття рішення щодо розподілу судових витрат, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання про розподіл судових витрат відповідно до статей 141, 142 ЦПК України суд не вирішував.

Outcome: approved