Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом померлої [INFO] року [PERSON]. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто на земельну ділянку, площею 2, 49 га, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки втрачені оригінали документу, що посвідчував право власності померлої на зазначене спадкове майно, в зв'язку з чим просить суд визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування за законом. На підставі вищенаведеного, позивач і змушена звертатися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій позов визнав повністю і прохав справу розглядати без його участі. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд, в порядку ч.4 ст.174 ЦК України, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивач є дочкою [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та актовим записом про одруження N 9 від 30.04.1966 року по Березівській сільській раді Хорольського району Полтавської області. [INFO] року [PERSON] померла в селі Терешки Полтавського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] Із довідки виконавчого комітету Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 797 від 09.11.2016 року слідує, що [PERSON]. [INFO], уродженка с. Мусіївка Хорольського району дійсно проживала і була зареєстрована до дня її смерті [INFO] року у с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області. На день смерті проживала одна. Заповіт у Мусіївській сільській раді не посвідчувала. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто право на земельну частку (пай) в розмірі 2,49 га на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, що належало їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] Відповідно до повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори № 1930/01-16 від 22.11.2016 року слідує, що 04.07.1997 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини у Хорольській держнотконторі за № 237 за 1997 рік відкрито спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO] року. 04.07.1997 року Хорольською держнотконторою по даній спадковій справі позивачу, [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок (спадкова справа № 237 за 1997 рік знаходиться на зберіганні у Полтавському обласному державному архіві). У зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), а тому державним нотаріусом роз'яснено позивачу право на вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Належність спадкодавцю спадкового майна доводиться довідками відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області № 34-1625-99.3-967/2-16 від 14.12.2016 року та № 9-1625-99.3-207/2-17 від 03.02.2017 року. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на гой час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦП Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року). Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" слідує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 11 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід задовольнити.

Outcome: approved