Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

02.09.2015 року до Рівненського міського звернувся з позовом ПАТ " КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову покликаються на те, що 22.04.2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0804/83, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 50000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 15.04.2013 року. Позивач \~ \~ \~ \~ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Кредитним договором\~ виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В порушення умов договору відповідач\~\~ не надавала\~ своєчасно Банку грошові кошти для погашення\~ заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та допустила\~\~ заборгованість перед банком , яка станом на\~ 28.07.2015 року становить 173737,82 доларів США. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 111783,60 дол. США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська № 2/0417/5929/2012 від 20.08.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 61954,22 дол. США. А також штрафи відповідно до Договору:11,33 дол. США штраф (фіксована частина); 3097,71 дол. США штраф (процентна складова), що разом становить заборгованість до стягнення за кредитним договором № 0804/83 від 22.04.2008 р. 65063,26 доларів США, що за курсом 22.06 відповідно до розпорядження НБУ від 28.07.2015 року складає 1435295,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 0804/83 від 22.04.2008 р. , яка станом на 28.07.2015 р. становить 65063,26 дол. США, що еквівалентно 1435295,60 грн. , згідно курсу 22.06 встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку та судові витрати в сумі 3654,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, повністю підтримала подані до суду заперечення, просила відмовити в задоволенні позову. Заперечила факт отримання коштів. Пояснила, що договір кредиту вона підписувала, проте коштів за даним договором особисто вона не отримувала. Представник відповідача - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. З оглянутої судом Кредитної угоди № 0804/83 від 22.04.2008 р. вбачається, що 22.04.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитну угоду. Відповідно до договору позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 дол. США на термін до 15.04.2013 р., а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Отримання відповідачем кредиту в розмірі 5000,00 дол. США згідно кредитного договору № 0804/83 від 22.04.08 р. підтверджується оглянутою судом заявою на видачу готівки № 2 від 23.04.2008 р. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості до договору № 0804/83 від 22.04.2008 р. вбачається, що за відповідачкою рахується заборгованість, яка станом на 28.07.2015 р. становить всього 173737,82 грн. Сума за кредитом, задоволена рішенням суду 111783,60. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 61954,22 грн.; штраф ( фіксована частина) 11.33 дол. США., штраф (процентна складова) 3097,71 дол. США, а разом 65063,26 дол. США. Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 р. скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Стягнуто із [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитною угодою № 0804/83 від 22 квітня 2008 року та договору про видачу траншу № 0804/83 від 22 квітня 2008 року станом на 20 липня 2012 року в розмірі 106390,85 доларів США, еквівалентних 850382 грн. 06 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 46521,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 39536,85 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 162519 грн. 35 коп. та судовий збір у сумі 6759 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України- гривня.. Iноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК України ). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» , дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону , обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України - гривні. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК ,обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевстановлені факти, суд прийшов до висновку, що не підлягає до оцінки та приймається судом як доказ рішення від 19.07.2017р. колегії суддів судової палати по цивільних справам Апеляційного суду Дніпропетровської області згідно якого з [PERSON] як кредитора стягнуто за кредитною угодою № 0804/83 від 22.04.2008р. та договору про видачу траншу № 804/83 від 22.04.2008р. станом на 20.04.2012р. заборгованість в розмірі 106390,85 доларів США еквівалентних 850382 грн. 06 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 46521,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 39536,85 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 162519 грн. 35 коп. та судовий збір у сумі 6759 грн. 90 коп. Тобто за рішенням суду стягнуто тіло кредиту, проценти, та пеня. Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом за кредитним договором в сумі 21084,32 дол. США за період з 20.07.2012 року по 28.07.2015 р., що за офіційним курсом НБУ 22,06 станом на 28.07.2015 р. становить 465 120,10 грн. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафу. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1218,00 грн. судових витрат у вигляді судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530,551, 599 ЦК України,

Outcome: partial