Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

04 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) у розмірі 3,55 га, розташованої на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, яку фактично прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки на момент смерті дружини проживав разом з нею, вступив в управління та володіння спадковим майном, але своїх спадкових прав не оформив. [INFO] помер [PERSON] .. Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] не складались. Позивач звернувся до нотаріуса з наміром оформити спадщину матері, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право на земельну частку (пай). Тому просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,55 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала померлій [INFO] [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0140660, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 року, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ „Піонер" за № 523 від 30.12.1996 року, як на спадкове майно після смерті [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримання позову (а.с. 41), від відповідача - про відсутність заперечень на позов [PERSON] та розгляд справи без участі представника Глухівської міської ради (а.с. 34). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,55 умовних кадастрових гектарів на території Уздицької сільськоїради. Так, згідно довідки Відділу у Глухівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 22/133-21 від 28.01.2021 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 397 від 30.10.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0140660, зареєстрований під № 523 від 30.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ „Піонер". Розмір земельної частки (паю) складав 3,55 га. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігся. Вартість земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2020 року складає 83184 грн. (а.с. 13). Таким чином, померла [PERSON] дійсно мала право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, про що на її ім`я було видано відповідний сертифікат. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На день смерті [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] (а.с. 9). Вказане підтверджується довідкою старости сел Уздиця та Вікторове від 29.01.21 (а.с. 21). Зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа за майном померлої [PERSON] не заведена, заповіт відсутній (а.с. 37, 38). Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , але не оформив спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10). Згідно довідок, виданих старостою сел Уздиця та Вікторове, 29.01.2021 року останнє місце проживання померлого [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті проживав один. Після його смерті [PERSON] вступив у володіння майном, здійснює догляд за жилим будинком, засіває та обробляє присадибну земельну ділянку (а.с. 19, 20). За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 16). Відомості щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину, про усунення позивача від спадкування та інші обставини, які б перешкоджали захисту його спадкових прав, суду не надані. Померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача [PERSON] , про шо свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 9). Таким чином, після смерті [PERSON] всі належні їй права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній, перейшли до її чоловіка [PERSON] відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, а після смерті останнього - до [PERSON] .. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Про втрату сертифікату було подане оголошення в газеті «Глухівщина" за 2021 рік № 8 (а.с. 22). Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За таких умов, враховуючи, що померла [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (паї) на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, яке перейшло до [PERSON] , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті [PERSON] ..

Outcome: approved