Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] позивач проживав в громадянському шлюбі, без реєстрації з 2012 року по 2018 року. Під час спільного життя у них народилася донька [PERSON] - [INFO] . Відповідачка покинула позивача та спільну дитину, а сама на даний час проживає з іншим чоловіком. Дитина на даний час та в подальшому буде проживати із позивачем та перебувати на його утриманні та вихованні, а тому позивач змушений звернутись з вимогою про стягнення аліментів, домовленості про сплату якої між сторонами немає. На даний час прожитковий мінімум на дітей зростає, потреби для забезпечення матеріально в повному обсязі дитини збільшуються. Відповідачка ніякої допомоги не надає і не турбується розвитком та забезпеченням побутових умов, для належного виховання та розвитку дитини. Вважає, що відповідачка зобов`язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, працює за кордоном, позивач просить стягувати з неї аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із застосуванням індексу інфляції щомісячно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада», з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] - [INFO] (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилоцької селищної ради (а.с.6-7). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей є підставним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивача є підставним, а її позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved