Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 26, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, смт. Смоліне, вул. Казакова, буд. 1. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], рішенням Смолінської селищної ради Маловисківського району №92 від 24.06.2004 року позивача було вселено у вищевказану квартиру, 18.04.2015 року Смолінською селищною радою Маловисківського району було видано ордер №6 на вселення позивача до квартири разом з її чоловіком [PERSON], [INFO]. З вересня 2011 року відповідач виселився із квартири, але офіційно залишився на реєстраційному обліку місця проживання у данній квартирі. Факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі що наймає позивач порушує її права, в тому числі і як наймача квартири, а враховуючи ту обставину, що він не проживає у квартирі тому втратив право користування житловою квартирою,\~ у звязку із чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. В судові засіданні позивач та її представник\~ не з»являлись, будучи повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду справи, представником позивача надано заяву до суду заяви про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача та надав згоду на проведення заочного розгляду справи. Повідомлений належним чином відповідач [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду\~ переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду),\~ тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Третя особа Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області повідомлялася належним чином про день, час та місце судового розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно статті 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх співставленні та сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що\~позивач є наймачем\~квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], (а.с. 7-8). Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року по справі №2-531/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 9-10). З Актів встановлення факту не проживання від 17 листопада 2016 року, 05 квітня 2017 року складеного комісією Смолінської селищної ради\~ вбачається, що громадянин [PERSON], не проживає більше року в квартирі,\~ що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, як вбачається з Довідки про склад сім"ї та зареєстрованих у житловому приміщенні, та з наданих відомостей Адресно довідкового підрозділу Маловисківського РС Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 03 березня 2017 року, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрованний, як за адресою свого місця проживання в будинку,\~ що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11, 26). Відповідно до абзацу 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Відповідно до статті 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до частини 3 статті 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до статті 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно із статтею 106 Житлового Кодексу України члени сімї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на жиле приміщення. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обов»язки по сплаті комунальних послуг не несе. Поважні причини відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені строки судом не встановлено. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнанняособи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останнього з реєстрації в цьому приміщенні. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved