Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У належному йому житловому будинку зареєстрований окрім його сім'ї - дружини, дітей та батьків, також зареєстрований відповідач по справі, який з 2012 року виїхав за межі Херсонської області та з того часу за вказаною адресою не проживає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача за місцем його проживання у належному йому житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що він має постійно сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично в квартирі не проживає. В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснив, що добровільно вирішити питання він не має можливості, оскільки відповідач проживає за межами Херсонської області та з ним відсутній будь який зв'язок, а його реєстрація у будинку позивача створю для нього певні незручності. Вважає, що відповідач порушує його право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинку [ADDRESS].. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає поряд з позивачем. Вказує, що за період проживання з 2012 року відповідача у належному позивачу житловому будинку він не бачив, оскільки йому відомо, що останній тривалий час проживає за межами Херсонської області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює у Генічеській ветеринарній лікарні, яка знаходиться поряд з будинком, належним позивачеві. За період з 2012 року відповідача поблизу будинку [PERSON] він не бачив, та йому також відомо, що [PERSON] проживає за межами Херсонської області. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] який на праві приватної власності належить [PERSON], але фактично в будинку не проживає з 2012 року з причин зміни міста проживання. Перешкод відповідачу в користуванні квартирою з боку позивача не відбувалося. Згідно ст.150 ЖК України - громадяни ,які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач без поважних причин в зазначеному будинку не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізував своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 405 ЦК України втратив право користування житловим будинком №87, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Також судом визнається, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком позивача.

Outcome: approved