Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 19.11.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3892. Від шлюбу спільних дітей не має. Спір про поділ майна вирішується в іншому процесі. Позивач посилається на те, що з лютого 2014 року вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. За вказаною позовною заявою Дарницьким районним судом м.Києва 01.07.2016 року. було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. Разом з тим, за заявою відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 30.09.2016 року вказане заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду у загальному порядку. Після призначення справи до розгляду у загальному порядку представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 19.11.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3892. Від шлюбу спільних дітей не має. Спір про поділ майна вирішується в іншому процесі. З позову вбачається, що з лютого 2014 року сторони не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За викладених обставин примирення не можливим. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved