Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Запорізька область, Оріхівський р-н, с. Ясна Поляна, вул. Нова, 8, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 08.04.2017 року. Страждає на психічний розлад з 2013 року, коли став замкнутим, відлюдним, неохайним, відмовлявся від їжі, йшов з дому. Чув «голоси», які ображали, погрожували відрубати голову, якщо не буде виконувати їх накази,- намагався душити брата, казав, що у нього ввійшла «чорна хмара». Перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 28.10.2013 року по 26.02.2014 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». Встановлена друга група інвалідності. Повторна госпіталізація з 24.04.2015 року по 04.08.2015 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, кататоно-параноїдний синдром». У зв'язку з відмовою від добровільної госпіталізації, був госпіталізований у примусовому порядку як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад та представляє небезпеку для себе та оточуючих, згідно Постанови Комунарського районного суду [PERSON] від 28.04.2015 року. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану на протязі останніх двох тижнів: відмовляється від їжі, сильно схуд, замкнувся, перестав спілкуватися з родичами, наносив самоушкодження. Напередодні пішов з дому, був знайдений родичами у лісосмузі, лежачим на землі, волав, опирався. У зв'язку з чим, [PERSON] 08.04.2017 року був доставлений матір'ю та братом до приймального відділення КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР. Під час огляду продуктивному контакту був не доступний, відгорожений, погляд застиглий, опирається огляду, починає себе шкрябати та щипати, щось незрозуміле шепоче. Грубо не критичний. Черговий лікар [PERSON] підтвердила хворобливий стан [PERSON] У зв'язку з відмовою від добровільної госпіталізації, був госпіталізований у примусовому порядку як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад та представляє небезпеку для себе та оточуючих з діагнозом: „Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром". 08.04.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, за висновками якої [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник брат [PERSON] не заперечував відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні не надав пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.04.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом [PERSON] являє небезпеку для себе та оточуючих не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2013 р. страждає на психічний розлад - «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром», на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого він представляє небезпеку для себе та оточуючих, не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність, добровільно не бажає проходити лікування, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Також пояснив, що він на теперішній час знаходиться в тяжкому психічному стані, в звязку з чим не може давати пояснення відносно даної заяви. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved