Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

19 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 758 533,87 гривень, забезпечену договором поруки від 20 травня 2008 року та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 824414/МБ від 20 травня 2008 року відповідачу-1 надано кредит у розмірі 400 000,00 гривень на підставі меморіального ордеру № 300 від 20 травня 2008 року в порядку та на умовах, визначених Договором, де останній зобов`язався повернути кредит до 20 травня 2011 року. Станом на дату звернення з позовом відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором не виконує, а саме не сплачує нараховані відсотки за користування кредитом та станом на 27 січня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає - 758 533,87 гривень, яка складається з наступного: - заборгованості за сумою кредиту - 221 641,10 гривень; - заборгованості по процентам - 329 645,88 гривень; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 69 425,14 гривень; - штрафу за невиконання зобов'язань за Кредитним договором - 137 821,75 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 824414/МБ від 20 травня 2008 року укладено договір поруки № 824414/МБ-П від 20 травня 2008, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач-1, Відповідач-2 у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 20 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № 824414/МБ (надалі - Кредит), згідно якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 400 000,00 гривень на підставі меморіального ордеру № 300 від 20 травня 2008 року в порядку та на умовах, визначених Договором на споживчі потреби, сплачуючи відсотки за користування кредитом у розмірі 19,9 % річних з терміном погашення - до 20 травня 2011 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 824414/МБ від 20 травня 2008 року укладено договір поруки № 824414/МБ-П від 20 травня 2008, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Договором поруки визначено, що Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором. У разі порушення Боржником виконання зобов'язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Дія Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконання Поручителем своїх зобов`язань, згідно умов Договору поруки. Позивачем на адресу Відповідачів направлено досудові вимоги, згідно яких позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла, однак відповідачі, кожен окремо, проігнорували вимоги банку. В порушення умов кредитного договору, відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого відповідно до розрахунку станом на 27 січня 2014 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 758 533,87 гривень, яка складається з наступного: - заборгованості за сумою кредиту - 221 641,10 гривень; - заборгованості по процентам - 329 645,88 гривень; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 69 425,14 гривень; - штрафу за невиконання зобов'язань за Кредитним договором - 137 821,75 гривень. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З матеріалів справи вбачається, що в Кредитному договорі № 824414/МБ від 20 травня 2008 року та в договорі поруки № 824414/МБ-П від 20 травня 2008 року строк виконання основного зобов'язання визначений - до 20 травня 2011 року. Пунктом 4.1.4 Кредитного договору передбачено, що банк має право дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно до Кредитного договору та розрахунку суми позову, відповідач-1 в повному обсязі не виконував взяті зобов'язання за кредитним договором. Крім того, суд вважає необґрунтованим позивачем нарахування штрафу за невиконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 137 821,75 гривень, з наступних підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 9.1, 9.2 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником строків строків сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у преіод, за який сплачується пеня. У відповідності до п. 9.2 За порушення строків повернення Кредиту та/чи сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25 % від суми заборгованості по поврененню Кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення. Однак, позивач не зазначає та з матеріалів справи не вбачається у чому саме виявилося порушення відповідачем вимог Кредитного договору та чи мало воно місце. До того ж, позивач вказує лише на єдине порушення відповідачем вимог кредитного договору - несвоєчасне погашення кредиту та процентів за ним. Але ж цивільно-правова відповідальність за вказане порушення передбачена п. 9.1, 9.2 Кредитного договору у вигляді стягнення пені за прострочення Позичальником строку сплати платежів з погашення кредиту та процентів. Отже, позивач фактично просить стягнути як пеню, так і штраф за одне і те ж порушення умов Договору. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи вищенаведе, суд вважає вимоги щодо визначення (нарахування) позивачем заборгованості у вигляді штрафу у розмірі 137 821,75 гривень, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та присудження до солідарного стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 824414/МБ від 20 травня 2008 року в сумі 620 712,12 гривень. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 3654,00 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. З урахуванням викладено,

Outcome: partial