Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Свою заяву обґрунтовують тим, що [PERSON], [INFO] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2007 року по 2010 рік. У них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON], заявники та дитина проживали разом за адресою [INFO]. На той час [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO]. Після розірвання шлюбних відносин [PERSON] виїхала зі спільної квартири та місце її подальшого мешкання заявникам невідомо. Оскільки встановити місце знаходження [PERSON] заявники не можуть, [PERSON] звернулася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про встановлення місця знаходження [PERSON] У зв"язку з цим були заведені матеріали ОРД „ Розшук № 50831601" від 05.03.2015 року ЄДРДР № 1201308005001997. Згідно довідки старшого о/у Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.10.2017 року прийнятими мірами розшуку встановити місцезнаходження [PERSON] на даний момент не є можливим. Встановлення [PERSON] безвісно відсутньою заявникам необхідно для реєстрації дитини [PERSON], що можливо тільки за згодою обох батьків. Заявники просять визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою з 05.03.2015 року. В судовому засіданні заявники заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичним шлюбних відносинах з 2007 року по 2010 рік.15.11.2008 року [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №889. Після розірвання шлюбних відносин [PERSON] виїхала зі спільної квартири та місце її подальшого мешкання заявникам невідомо. Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] заявник [PERSON] зверталася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та згідно довідки старшого о/у Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.10.2017 року Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області відносно [PERSON] заведені матеріали ОРД „ Розшук № 50831601" від 05.03.2015 року ЄДРДР № 1201308005001997 та прийнятими мірами розшуку встановити місцезнаходження [PERSON] на даний момент не є можливим. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що з [PERSON] вони знайомі, вона мешкала з [PERSON] у цивільному шлюбі, проте з 2010 року коли вона виїхала від заявника [PERSON] вони її більше не бачили. Також судом встановлено, що оголосити безвісно відсутньою [PERSON] необхідно заявникам для реєстрації спільної з [PERSON] дитини [PERSON], реєстрація якого можлива за згодою обох батьків. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування відносяться до 05.03.2015 року, то безвісно відсутньою її о слід визнати саме з цієї дати. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення останньої підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved