Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У січні 2014 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, який під час розгляду справи було уточнено. В обґрунтування позову зазначено, що 04.02.2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPС0G40000003173 за яким позичальник отримав кредит у сумі 299 212,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.02.2038 року. Щомісяця в період сплати, позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісією та інших витрат. В порушення вимог договору [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим в нього станом на 20.01.2014 року (з урахуванням уточненого позову від 16.06.2014 року) утворилась заборгованість перед Банком в сумі 1 075 189 грн. 42 коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 309 158 грн. 97 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 496 466 грн. 69 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (за період з 04.02.2013 року по 20.01.2014 року) - 269 563 грн. 76 коп. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 04.02.2008 року було укладено договір іпотеки № ZPC0G40000003173. Згідно з договором іпотеки, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру загальною площею 60,98 кв. м., житловою площею 41.20 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 398950 грн. 00 коп. Як стало відомо позивачу, відповідно до протоколу проведення відкритих торгів з продажу майна від 25 листопада 2010 року, новим власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] стала [PERSON] Враховуючи те, що іпотека нерухомого майна трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] для нового набувача - [PERSON] є дійсною, а отже ПАТ КБ «ПриватБанк» має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог відповідно до укладеного договору іпотеки № ZPC0G40000003173 від 04.02.2008 року, незалежно від того, хто є власником предмета іпотеки, ПАТ «КБ «ПриватБанк», з урахуванням уточнених позовних вимог від 16.06.2014 року, просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPС0G40000003173 від 04.02.2008 року в сумі 1 075 189 грн. 42 коп., звернути стягнення на квартиру загальною площею 60.98 кв. м., житловою площею 41.20 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZPC0G40000003173 від 04.02.2008 року) ПАТ «КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражного керуючого [PERSON] В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та пояснень до позову. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає що позовні вимоги є необґрунтованими з підстав викладених у запереченнях на позов. Треті особи [PERSON] та арбітражний керуючий [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволення не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Судом встановлено, що 04.02.2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPС0G40000003173 за яким позичальник отримав кредит у сумі 299 212,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.02.2038 року. Щомісяця в період сплати, позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісією та інших витрат. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору в нього утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку ПАТ «КБ «ПриватБанк» станом на 20.01.2014 року складає коп., з яких: заборгованість за кредитом - 309 158 грн. 97 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 496 466 грн. 69 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (за період з 04.02.2013 року по 20.01.2014 року) - 269 563 грн. 76 коп. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором від 04.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки № ZPC0G40000003173, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS]. Постановою господарського суду Запорізької області від 16.08.2010 року (Справа № 26/227/10) ФОП [PERSON] визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON], якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Листом від 09.11.2010 року арбітражний керуючий [PERSON] повідомив ПАТ «КБ «ПриватБанк» про дату, час та місце проведення повторних відкритих торгів з продажу заставного майна боржника ФОП [PERSON] Згідно протоколу проведення відкритих торгів з продажу майна від 25.11.2010 року, які проводились в межах ліквідаційної процедури, [PERSON] стала переможцем торгів, які проводилися з продажу квартири [ADDRESS]. Згідно дублікату договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 1146, продавець [PERSON] продав, а покупець [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Як зазначено у п. 4 договору, продаж квартири вчиняється на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 16.08.2010 року, справа № 26/277/10. Згідно протоколу проведення відкритих торгів з продажу майна від 25.11.2010 року продаж квартири сторони здійснюють за 141 000 грн., які продавець отримав від покупця до підписання договору. Зазначений договір зареєстровано в державному реєстрі правочинів. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 18.10.2012 року за [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2011 року. 19.01.2011 року від ПАТ «КБ «ПриватБанк» на ім'я ліквідатора ФОП [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про визнання грошових вимог до Банкрута в порядку ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в якій Банк просив визнати їх грошові вимоги на суму 564 049 грн. 07 коп., включити зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів. Отримані від [PERSON] грошові кошти за продаж квартири, яка перебувала у іпотеці ПАТ «КБ «ПриватБанк», були перераховані на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором. Зазначені вище обставини свідчать про те, що 25 листопада 2010 року спірне нерухоме майно втратило статус іпотечного майна, а [PERSON] на той час правомірно набула право власності на квартиру [ADDRESS]. Посилання представника позивача на те, що в подальшому постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2011 року було скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 16.08.2010 року, якою ФОП [PERSON] було визнано банкрутом, суд до уваги не приймає, оскільки вказана постанова суду була скасована, лише 20 квітня 2011 року, тобто після продажу нерухомого майна з торгів та укладення нотаріального договору купівлі-продажу майна. Угоди відповідно до яких було відчужено нерухоме майно є дійсними на даний час, їх невідповідність вимогам чинного законодавства не встановлена. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з ЦК України, ГК України, ЗК України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України. Застосування до іпотечних правовідносин Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не виключається. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому розділом ІІІ цього Закону. Згідно п. п. 5, 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги кредиторів банкрута, заявлені ним після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними; вимоги кредиторів,не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. У п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закон України «Про іпотеку», іпотека є припиненою у зв'язку із припиненням зобов'язання забезпеченого іпотекою, через його повне або часткове задоволення за рахунок коштів, отриманих від продажу предмета іпотеки в межах процедур, які проводяться у справі про банкрутство. Таким чином, враховуючи те, що предмет іпотеки був проданий арбітражним керуючим [PERSON] - ліквідатором боржника - ФОП [PERSON], в процесі ліквідаційної процедури на підставі чинної на той час постанови господарського суду Запорізької області від 16.08.2010 року в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», із направленням коштів від її реалізації на задоволення зобов'язання [PERSON] перед ПАТ "КБ «ПриватБанк», питання щодо визнання недійсними торгів та договору купівлі-продажу іпотечної квартири позивачем не ставилось, суд приходить до висновку, що доводи ПАТ «КБ «ПриватБанк» про те, що в силу правил ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» в них збереглося право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки у набувача майна. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Пат «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed