Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю служби у справах дітей Бершадської РДА, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, 13 березня 2014 року вона уклала шлюб із відповідачем, та проживала з ним у зареєстрованому шлюбі до 27 серпня 2015 року, після чого вони розлучились, про що було винесено рішення Бершадського районного суду Вінницької області. Під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Розірвання шлюбу сталось внаслідок негідної поведінки відповідача, який не хотів ніде працювати, та зовсім не приймав участі у вихованні дитини, систематично вживав спиртні напої та вчиняв у сім'ї сварки та бійки. Після народження дитини, відповідач взагалі перестав приймати участь у вирішенні питань що виникали у сім'ї, а потім взагалі виїхав в невідомому напрямку, залишивши позивачку із дитиною напризволяще. З часу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, відповідач жодного разу не поцікавився умовами проживання дитини, зовсім не приймає участі у її вихованні, а також зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання сина незважаючи на всі неодноразові звернення позивачки до нього. У зв'язку із вище викладеним, вона вимушена звернутись до суду з питанням про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Представник служби у справах дітей Бершадської РДА, Струтинський М.Ю., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав і просить позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.08.2014 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якої поміж інших обов'язків, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 ст. 157 СК України встановлює норму, якою закріплено, що, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Із змісту ст. 164 СК України, слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до рекомендацій викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із матеріалів справи (висновку служби у справах дітей, як виконавця функцій опіки та піклування від 02.12.2015 року № 01-11-904, довідки виданої Комунальною установою "Бершадський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" вбачається, що відповідач [PERSON] свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню сина не виконує: не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не турбується про стан здоров'я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Сукупність вищенаведених обставин дають суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved