Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 вересня 2008 року в сумі 14487.36 грн., а також витрати по оплаті судового збору. В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору № б/н від 08 вересня 2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банків ських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Кредитний договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. За умовами даного кредитного договору, зокрема, згідно Умов та правил надання банківських послуг, він, позивач, отримав право зміни (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Ним, позивачем, нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується "Правилами користування платіжною карткою". Положеннями Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин договору. Зокрема, можливість зміни розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг. Він, позивач, виконав свої зобов"язання за договором у повному обсязі, що виявилося у наданні відповідачеві кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала йому, позивачеві, своєчасно грошові кошти на виконання умов договору, чим у порушення умов кредитного договору, а також вимог законодавства не виконала зобов"язання за кредитним договором. В результаті цього станом на 31.07.2015 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 14487.36 грн., з яких 2915,23 грн. - заборгованість за кредитом; 10406,07 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 666,06 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов"язань за договором, він, позивач, з метою захисту своїх законних прав вимушений звернутися до суду. Представник позивача, якого про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому порядку, в судове засідання не з"явився. Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання від 17.08.2015 про розгляд справи у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 19). Також 22.10.2015 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 26, 49, 51), про причини неявки суд не повідомила і від відповідача не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, тому на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач у заявах про розгляд справи у відсутності представника не заперечив проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", - позивач у справі та [PERSON] - відповідачем було укладено договір № б/н. Укладений між сторонами договір є договором приєднання. Зокрема, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. За умовами укладеного договору відповідач зобов"язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі невиконання зобов"язань за договором на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не виконує зобов"язання за договором, в результаті чого у неї станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість, яку на час розгляду справи не погашено. Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджені дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копіями документів, що утворюють укладений між сторонами договір № б/н від 08 вересня 2008 року (а.с. 6-12, 45, 46), розрахунком заборгованості відповідача (а.с. 4, 5), іншими письмовими доказами. Щодо розміру заборгованості, то вказаними вище письмовими доказами підтверджено, що заборгованість відповідача включає 2915,23 грн. - заборгованість за кредитом та 10406,07 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 666,06 грн. - штраф (процентна складова). В частині розміру фіксованої частини штрафу, то у позовній заяві, у заяві позичальника (а.с. 6), пам"ятці клієнта про умови кредитування (а.с. 45) містяться положення про обов"язок позичальника сплатити штраф при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Водночас позивач просить стягнути з відповідача штраф, фіксована частина якого складає 500 грн. З огляду на викладене вище, враховуючи те, що суду надано докази того, що фіксована частина штрафу, яка передбачена умовами укладеного між сторонами договору, становить 250 грн., суд приходить до висновку, що розмір фіксованої частини штрафу, про стягнення якого пред"явлено позов, а саме: 500 грн., позивачем не доведено. Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як встановлено судом відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору не виконує своєчасно взяті на себе зобов"язання, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, та виник обов"язок передати позивачеві передбачену договором неустойку: штраф. З врахуванням висновків суду щодо доведеності позовних вимог в частині розміру штрафу, зокрема, фіксованої частини штрафу, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає частковому задоволенню. Зокрема, з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість у сумі 14237,36 грн., з яких 2915,23 грн. - заборгованість за кредитом; 10406,07 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 666,06 грн. - штраф (процентна складова). У зв"язку з тим, що позивач при зверненні до суду сплатив 243,60 грн. судового збору (а.с. 1), то дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial