Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON], який діє за довіреністю від 21.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. і зареєстрованої в реєстрі за №687, звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь суму внеску в розмірі 509,00 доларів США. В обґрунтування позовних посилається на те, що 10.03.2015 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського вкладу №20470-44.16 в іноземній валюті «Весняний пролісок 2015». Відповідно до п.2.1 договору сума вкладу становить 509,00 доларів США. Термін внесення вкладу 10.03.2015 року. Згідно з п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 10.09.2015. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок [NUMBER] відкритий в банку. Як зазначено у п.2.3 договору, процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 12% річних. Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно,1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER], відкритий в банку. На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в іноземній валюті на відкритий в банку рахунок [NUMBER] депозитний вклад у розмірі 509,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №8050 від 10.03.2015. Згідно з п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. 28.04.2015 року позивач направив відповідачу лист про дострокове повернення (виплату) коштів вкладнику за договорами банківського вкладу, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти на вимогу вкладника не повернув. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє за довіреністю від 21.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. і зареєстрованої в реєстрі за №687, в судове засідання не з'явився. В адресу суду направив заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить розірвати договір банківського вкладу в іноземній валюті №20470-44.16 від 10.03.2015 року та розгляд справи провести у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в особі представника ПАТ „Банк „Київська Русь" Поклад А.О., яка діє за довіреністю №229 від 13.05.2015 року, посвідченої уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ „Банк „Київська Русь" Волковим О.Ю., в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В письмових запереченнях позовні вимоги [PERSON] просить залишити без задоволення, посилаючись на те, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників, тому позивач не може здійснити виплату належних позивачеві на праві приватної власності грошових коштів. Просила провести розгляд справи у відсутності представника відповідача. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов [PERSON] про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів) задовольнити з наступних підстав. 10.03.2015 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського вкладу №20470-44.16 в іноземній валюті «Весняний пролісок 2015». Відповідно до п.2.1 договору сума вкладу становить 509,00 доларів США. Термін внесення вкладу 10.03.2015 року. Згідно з п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 10.09.2015. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок [NUMBER] відкритий в банку. Як зазначено у п.2.3 договору, процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 12% річних. Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно,1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER], відкритий в банку. На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в іноземній валюті на відкритий в банку рахунок [NUMBER] депозитний вклад у розмірі 509,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №8050 від 10.03.2015. Згідно з п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. 28.04.2015 року позивач направив відповідачу лист про дострокове повернення (виплату) коштів вкладнику за договорами банківського вкладу, що підтверджується копіями фіскального чеку «Укрпошта», описом вкладення у цінний лист документів та поштовим повідомленням. В порушення п.2.4 договору банк не перерахував на особовий рахунок [NUMBER] відкритий позивачу, суму вкладу, яка становить 509,00 доларів США. 20.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Київська Русь», під час якої заборонено з 20.03.2015 здійснювати у ПАТ «Банк «Київська Русь» будь-які видаткові банківські операції - безготівкові та готівкові, здійснювати оплату за укладеними правочинами без дозволу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 1058 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Неповернення банком належних позивачеві коштів, не дає позивачу володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (грошовими коштами), що з боку банку є грубим порушенням ст. 41 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 1058, 1061 ЦК України. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 1 ч.6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Отже, обмежуючи право власності позивача не у випадках і в порядку встановлених Законом, а посилаючись на положення підзаконного нормативно-правового акту, відповідач безпідставно порушує конституційні і основоположні права позивача. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує також положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Під час розгляду цивільної справи №6-140цс 13, Верховний Суд України сформулював правову позицію від 25.12.2013 року, згідно з якою прийшов до висновку, відповідно до якого за змістом ст.ст. 256 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримання вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). Однак, ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконанням і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України. В силу п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно вимог ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання зобов'язань відповідачем за Договором, враховуючи, що позивач позбавлена отримання коштів, на які вона розраховувала, незалежно від її дій, суд вважає істотним порушенням Банком умов Договору. Тому, договір банківського вкладу в іноземній валюті «Весняний пролісок 2015» №20470-44.16 від 10.03.2015 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», слід розірвати. Викладені обставини свідчать про доведеність вимог позивача та необхідність захисту порушених прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved