Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору № 17514 купівлі-продажу нерухомого майна від 04 листопада 1996 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого в Одеському міжміськбюро технічної інвентаризації 06.11.1996 р. під р.№ 49 на стор.182 в книзі 1допк, згідно з умовами якого [PERSON], яка діяла від імені відповідача [PERSON] на підставі довіреності за р.№ 4Д-3131, посвідченої Другою одеською державною нотаріальною конторою 04.08.1995 р., продала, а він, тобто позивач [PERSON], купив двокімнатну квартиру, загальною площею 48,10 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., що розташована за адресою : [ADDRESS]. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що умови вищевказаного біржового договору купівлі-продажу були ним і відповідачем [PERSON] повністю виконані, але цей договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку з тим, що в п.12 цього договору зазначено, що подальшого нотаріального посвідчення цей договір не потребує. Також позивач зазначає, що нещодавно в нього виникла необхідність розпорядитися згаданою квартирою, однак нотаріальною конторою йому відмовлено в посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири у зв'язку з тим, що цю квартиру ним придбано за біржовим договором купівлі-продажу, який не посвідчений нотаріально. Позивач [PERSON] просив розглянути справу без його участі і задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, які приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON], місце проживання якої позивачеві невідоме та у встановленому законом порядку не зареєстроване, була викликана до суду через оголошення у пресі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 2 статті 12 Закону України „Про власність", який діяв станом на 1996 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом установлено, що 04.11.1999 року [PERSON], діючи від імені відповідача [PERSON] на підставі довіреності за р.№ 4Д-3131 від 04.08.1995 р., посвідченої Другою одеською державною нотаріальною конторою, уклала з позивачем [PERSON] договір № 17514 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі, зареєстрований в Одеському міжміськбюро технічної інвентаризації 06.11.1996 р. під р.№ 49 на стор.182 в книзі 1допк, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] продала, а позивач [PERSON] купив двокімнатну квартиру, загальною площею 48,10 кв.м., корисною площею 47,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., що розташована за адресою : [ADDRESS]. Як вбачається з цього біржового договору, членами біржі за цим договором є повнолітні особи, що повністю узгоджується з положенням Закону України від 10.12.1991р. № 1956-ХІІ „Про товарну біржу", який діяв на той час. У відповідності до п.5 цього біржового договору продаж згаданої квартири вчинено сторонами за цим договором за 2 860,00 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання цього договору. Судом не встановлено факту існування між сторонами за цим договором будь-яких спорів щодо цього договору та/або щодо відчуженої за цим договором квартири. Крім того, в паспорті позивача наявна відмітка, про те, що 22.01.1997 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою : [ADDRESS]. Наведені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що сторони за згаданим біржовим договором купівлі-продажу нерухомого майна досягли згоди щодо усіх його істотних умов та повністю його виконали. Також судом установлено, що в четвертому абзаці п.12 цього біржового договору зазначено, що цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а згідно зі ст.15 Закону України „Про товарну біржу" в редакції, яка діяла на час укладення цього біржового договору, угоди та договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, і саме тому сторони за цим договором не оформили його нотаріально, як цього вимагає закон. Водночас суд бере до уваги, що в теперішній час нотаріальне посвідчення згаданого договору неможливо, оскільки позивачу невідоме місце проживання відповідача. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання згаданого біржового договору купівлі-продажу дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved