Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 30 червня 1995 року уклав з [PERSON] договір дарування житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,15 га, яка надана для обслуговування жилого будинку. На підставі рішення Софіївської сільської ради від 16.08.1994 р. вказана земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON], 16.08.1994 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю, про що в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю зроблено відповідний запис за реєстраційним № 66. Перехід права власності на вищевказану земельну ділянку не можливо оформити нотаріально, оскільки не відоме місце проживання [PERSON], однак при переході права власності на будинок до нового власника переходить і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований тому позивач просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилася, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'являлася. Відповідно до довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області від 11.01.2016 року № 27 [PERSON] не зареєстрована в м. Первомайськ та Первомайському районі Миколаївської області. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Також відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України було надано оголошення в пресі, а саме газетах: "Рідне Прибужжя" та Урядовий Кур'єр" №12 від 21.01.2016 року. [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, на що позивач згоден. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Софіївською сільською радою на ім'я [PERSON] вбачається, що на підставі Рішення Софіївської сільської ради від 16.08.1994 року їй передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га у межах згідно з планом в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області. Згідно Договору дарування житлового будинку від 30.06.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Цихоня В.А., реєстраційний номер 2-2200, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами та будівлями, розташований в [ADDRESS] Таким чином встановлено, що до теперішнього власника вказаного вище житлового будинку - позивача по справі право власності на відповідну земельну ділянку, на якій розташований будинок, фактично не перейшло. Земельна ділянка на даний час оформлена на [PERSON] За визначенням, що міститься у ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, а у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Згідно до ч.1 ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України, у разі відчуження будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності відчужувачу, до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 377, 381 ЦК України, ч.1 ст. 377 ЗК України. Слід визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15 га, розташовану по [ADDRESS], яка передана для обслуговування житлового будинку.

Outcome: approved