Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2013 року в розмірі 112 741,04 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2013 року, відповідач отримав кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.09.2018 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 178926,01 грн. Однак, користуючись своїм правом, позивач просить стягнути з відповідача частину боргу в розмірі 112 741,04 грн., з яких 5436,35 грн. - заборгованість за кредитом та 107304,69 грн. - заборгованість за відсотками за період з 18.09.2013 року по 30.03.2018 року. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився. До позовної заяви представником позивача додана заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив та відзив на позов до суду не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до анкети -заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.09.2013 року, відповідач отримав від Банку платіжну картку з встановленням на неї кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку ( Далі -Умов) складає між відповідачем та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Крім того, підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов вказаного договору, а саме витягу з тарифів обслуговування кредитних карт, базова процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена 2,5% на місяць, а за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 % та за тратами здійсненими з 01.04.2015 року -3,6%. Погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення щомісячного обов'язкового платежу в розмірі 7% від суми заборгованості ( але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року в розмірі 5% від суми заборгованості ( але не менше 100,00 грн. та не більше залишку заборгованості). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що в період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, внаслідок чого, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2018 року у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 178926,01 грн., з яких: - 5436, 35 грн. - заборгованість за кредитом; - 168 560, 64 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 4929, 02 грн. - заборгованість з пені та комісією. Однак, позивач в своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача частину виниклої заборгованості в розмірі 112741,04 грн., з яких 5436,35 грн. - заборгованість за кредитом та 107304,69 грн. - заборгованість за відсотками за період з 18.09.2013 року по 30.03.2018 року. Суд не погоджується із заявленою до стягнення сумою відсотків та визначеному позивачем періоду їх стягнення, виходячи з наступного . Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та відсотками, після спливу передбаченого договором строку кредитування. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Суду не надано доказів того, що була проведена пролонгація кредитного договору. Таким чином, встановивши, що кредитний договір був укладений 18.09.2013 року, закінченням строку дії цього договору слід вважати 18.09.2014 року. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 12 місяців, тобто до 18.09.2014 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 18.09.2014 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 6 500 грн. 82 коп., з яких: 5436,35 грн. - заборгованість за кредитом та 1064,47 грн. - заборгованість за відсотками за період з 18.09.2013 року по 18.09.2014 року ( згідно з розрахунком заборгованості - «загальна заборгованість за процентами з накопичувальним підсумком») . Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, висновок суду зроблений по даній справі, повністю узгоджується з висновками, що зроблені Верховним Судом у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial