Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням під час навчання. В позовній заяві посилався на те, що [PERSON] з 27 серпня по 14 листопада 2014 року проходив навчання та військову службу у Військовому коледжі сержантського складу Харківського університету Повітряних Сил імені [PERSON] (надалі в тексті рішення ХУПС). Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України укладений Міністерством оборони України та [PERSON] 23 серпня 2014 року, а розірваний достроково 14 листопада 2014 року. У звязку з достроковим розірванням контракту [PERSON] зобовязаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з його утриманням у закладі, але добровільно кошти не повернув. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 12648 грн. 47 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача під час навчання, а також судові витрати в розмірі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 27-28). Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на імя відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання (а.с.33), які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його імя за адресою, за якою у встановленому законом порядку зареєстровано місце його проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2014 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військового коледжу сержантського складу ХУПС та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України (а.с.6). Відповідно до умов контракту [PERSON] добровільно взяв на себе зобовязання проходити військову службу (навчання) у Військовому коледжі сержантського складу ХУПС протягом строку контракту, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. Також згідно вказаного контракту [PERSON] зобовязався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. В пунктах 5 та 8 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України зазначено, що контракт укладено на два роки шість місяців, він набирає чинності з 23 серпня 2014 року. Також судом встановлено, що чинність контракту припинено 14 листопада 2014 року у зв'язку з відрахуванням з коледжу через небажання продовжувати навчання (п.9 Контракту). [PERSON] виключений із списків змінного складу коледжу з 14 листопада 2014 року відповідно до наказу начальника Військового коледжу сержантського складу ХУПС №164 від 13 листопада 2014 року через небажання продовжувати навчання (а.с.7). Також вказаним наказом передбачено утримати з [PERSON] суму у розмірі 12648 грн. 47 коп. за період навчання у Військовому коледжі (а.с.7). Відповідно до загального розрахунку №350/176/100-3/1499 коштів на відшкодування витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON], фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в університеті складають 12648 грн. 47 коп. На даному розрахунку міститься розписка курсанта [PERSON] про зобов'язання добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування (а.с. 8). Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "й" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4 вказаного вище Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. Позивачем здійснено розрахунок №350/176/100-3/1499 коштів на відшкодування витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON], у відповідності до вимог наведеного вище Порядку. Сума відшкодування, що підлягає до сплати [PERSON], становить 12648 грн. 47 коп. Оскільки добровільно вказану суму відповідач не відшкодував, вона підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного позов необхідно задовольнити в повному обсязі. У звязку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення сума у розмірі 1378 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved