Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] в селі Брилівка народився його (позивача) батько [PERSON] . В актовому записі про його народження №13, складеному 06.03.1939 виконкомом Брилівської сільської ради прізвище як « [PERSON] ». В актовому записі про одруження батька, складеному 12.11.1963 виконкомом Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області прізвище батька зазначено як « [PERSON] ». Перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , батько створив сім`ю з [PERSON] , від проживання з якою однією сім`єю народилися його (позивача) сестри [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) - відповідачі по справі. [INFO] в селі Брилівка народився він (позивач). Його народження зареєстроване 20 листопада 1977 року виконкомом Брилівської сільської ради та батьками були [PERSON] та [PERSON] . В актовому записі про розірвання шлюбу батька позивача з [PERSON] , складеному 29.03.1978 Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області прізвище батька зазначено як « [PERSON] ». Таким чином на час одруження, народження дітей, розірвання шлюбу батько носив прізвище « [PERSON] ». [INFO] батько отримав повторне свідоцтво про народження на прізвище « [PERSON] » та паспорт громадянина України на ім`я « [PERSON] » . З 2006 року прізвище батька в погосподарських книгах Брилівської сільської ради стало зазначатися як « [PERSON] », тоді як його діти залишилися на прізвищі « [PERSON] . [INFO] батько помер. Свідоцтво про його смерть було видане на ім`я « [PERSON] ». Він (позивач) силу 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька, оскільки проживав з ним постійно до дня смерті. Інші спадкоємці спадщини не приймали. До спадкового майна належить земельна ділянка, кадастровий номер 3224281200:01:001:0022 площею 1,8301 га, розташована на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка батькові належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЕ №575019, зареєстрованого 12 жовтня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010734900779, вартістю 79475,84 гривні. Він (позивач) звернувся до відділу ДРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про смерть батька. 29 серпня 2018 року начальник Ставищенського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області Майстренко Г.П. відмовила йому (позивачу) у внесенні змін до актового запису про смерть батька через неможливість встановити вірне прізвище батька та неможливість вирішити питання по суті через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. 29 серпня 2018 року нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. за №721/02-31 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність доведених родинних стосунків із спадкодавцем. Позивач просить суд встановити факт, що він (позивач) [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] в селі Брилівка Ставищенського району Київської області, та визнати за ним (позивачем) право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 3224281200:01:001:0022 площею 1,8301 га вартістю 79475,84 гривні. Позивач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 6). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, відповідно до яких позовні вимоги визнають, справу просять розглядати у їх відсутність (а.с. 51, 59). Суд, розглянувши матеріали справи, оглянувши заяви відповідачів про визнання позовних вимог, та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в селі Брилівка Ставищенського району Київської області народився позивач [PERSON] .. Його народження зареєстроване 20 листопада 1977 року виконкомом Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області. Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). [INFO] в с. Брилівка Ставищенського району Київської області народився [PERSON] . В актовому записі про його народження № 13, складеному 06.03.1939 року виконкомом Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області прізвище останнього як дитини та його батьків вказане як « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , висновком Ставищенського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області від 29.08.2019 (а.с. 14, 11-13). Відповідно до вказаного висновку Ставищенського районного відділу ДРАЦС, в актовому записі про одруження батька позивача з [PERSON] , складеному 12.11.1963 року виконкомом Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, прізвище батька позивача зазначено як « [PERSON] » (11-13). В актовому записі за № 50 про розірвання шлюбу батька позивача з [PERSON] , складеному 29.03.1978 року Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області прізвище батька позивача вказано як « [PERSON] ». Відповідно до записів в погосподарських книгах Брилівської сільської ради за 1977-1979 (а. с. 18-19) 2006-2010 роки (а. с. 16-17) прізвище батька позивача зазначено як « [PERSON] », тоді як його діти позивач [PERSON] (син) та дві дочки (відповідачі) [PERSON] , [PERSON] зазначені на прізвищі « [PERSON] ». Висновком начальника Ставищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Майстренко Г.П. від 29 серпня 2018 року позивачу відмовлено у внесенні змін в актовому записі про смерть батька, складеному 03.05.2017 року виконкомом Брилівської сільської ради через неможливість встановити вірне прізвище батька та неможливість вирішити питання по суті через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця (а.с. 11-13). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 22-25) [INFO] [PERSON] помер (а.с. 23), спадщину за законом після смерті якого прийняв, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час смерті, йогосин [PERSON] (позивач) (а. с. 24) відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1268 ч. ч. 1, 2, 3 ЦК України.. До спадкового майна померлого [PERSON] належить земельна ділянка, кадастровий номер 3224281200:01:001:0022 площею 1,8301 га, розташована на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЕ №575019, зареєстрованого 12 жовтня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010734900779, вартістю 79475,84 гривні (а.с. 27, 33). Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3212654832018 дана земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру (а.с. 28-32). Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори постановою від 30.08.2019 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували його родинні стосунки з спадкодавцем та відсутність витягу з державного земельного кадастру (а. с. 26). Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Як встановлено ч.1, ч. 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] в селі Брилівка Ставищенського району Київської області, та після смерті останнього позивач набув право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну земельну ділянку, кадастровий номер 3224281200:01:001:0022, і оскільки відповідачами позовні вимоги визнаються, позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач в позовній заяві вказав, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 6), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved