Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

31 березня 2015 року прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська в інтересах [PERSON] з позовом до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії (а. с. 2-6). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська надійшло звернення [PERSON] щодо порушення її права на отримання встановленого розміру стипендії. [PERSON] є студенткою Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара з 01 вересня 2014 року. Батько останньої мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 17 років 9 місяців, в зв'язку з чим [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Проте за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року їй була виплачена стипендія у меншому розмірі, а саме: було не донараховано та не виплачено грошові кошти в сумі 1 891,41 грн. Тому прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] зазначену суму грошових коштів; судові витрати - покласти на відповідача. В судове засідання представник Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява представника прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а. с. 73). [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити (а. с. 62). Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 72). До суду надані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара заперечує проти позову, посилаючись на те, що фінансування університету здійснюється на нормативній основі за рахунок державного бюджету та на сьогоднішній день відсутній будь-який інший механізм призначення, нарахування і виплати стипендій студентам, що є дітьми шахтарів, окрім Постанови Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, якою затверджений порядок нарахування і виплати стипендій студентам, та в якій про таку категорію студентів як "батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років" не зазначено (а. с. 64-67). Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання за державним замовленням Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара (а. с. 13-14). За період з вересня 2014 року по січень 2015 року отримала стипендію у розмірі 2980,59 грн. (а. с. 7) Статутом ДВНЗ "Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара" визначено, що університет є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді. Університет є бюджетною та неприбутковою організацією. Університет здійснює свою навчальну, наукову, господарську, міжнародну та іншу діяльність відповідно до законодавства України у межах прав, передбачених законами України "Про освіту", "Про вищу освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність" на іншими законами, нормативними документами Міністерства освіти і науки України. Батько [PERSON] - [PERSON] працює в ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвігулля" з 02 листопада 1995 року та має стаж роботи у вугільній промисловості 17 років 09 місяців, на підземних роботах з повним робочим днем в шахті (а. с. 9). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України "Про вищу освіту" (з наступними змінами та доповненнями), студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" № 345-V1 (ст. 5 в редакції Закону України від 05 грудня 2012 року), шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на зазначене [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ДВНЗ "Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара" зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України"). Положення "Порядку призначення і виплати стипендій", затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет на 2014 рік" встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб 1218,00 грн. Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року складає 1218,00 грн., а з 01 грудня 2014 року - 1378,00 грн. Таким чином заборгованість по виплаті стипендії в даному випадку становить: вересень 2014 року 1218 - 730 = 488,00 грн.; жовтень 2014 року 1218 - 730 = 488,00 грн.; листопад 2014 року 1218 - 751,17 = 466,83 грн.; грудень 2014 року 1218 - 769,42 = 448,58 грн., а всього 1 891,41 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути суму не нарахованої та невиплаченої стипендії у розмірі 1891,41 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved