overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У підтвердження заявлених вимог зазначив, що 09 жовтня 2008 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався із-за того, що захворів неврологічними та серцево-судинними хворобами, що привели до гострого роладу мозкового кровообігу, а токож не був обізнаний із правами й обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд \~справи здійснювався без фіксування судового процесу, оскільки сторони до суду не з"явились. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2008 року померла [PERSON] - мати позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У підтвердження заявлених вимог зазначив, що 13 січня 2012 року помер його брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався, оскільки через втрату близької людини перебував в депресивному стані, є чоловіком похилого віку, відсутність коштів, а токож через віддаленість місця проживання і не був обізнаний із правами й обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визначити йому додатковий строк у три місяця для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд \~справи здійснювався без фіксування судового процесу, оскільки сторони до суду не з"явились. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2012 року помер [PERSON] - брат позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначив, що [INFO] померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] - тітка позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12.01.2004р. між ним та відповідачем було укладено шлюб. Відповідач [INFO] народила дочку [PERSON]. У січні 2012 року сім"я розпалася, позивач поїхав до Росії на заробітки, де фактично почав проживати. Рішенням Рівненського районного суду від 30.04.2013 року шлюб розірвано. Позивачу стало відомо, що [INFO] у відповідача народилася друга дитина - [PERSON]. Відносно батька дитини позивачу нічого не відомо, однак у свідоцтво про народження батьком дитини відповідач вказала саме позивача. До суду сторони подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, з яких вбачається, що позов підтримують та просять суд його задоволити. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського районного суду від 30.04.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER] від 22.07.2013р.) в графі "батько" записано [PERSON]. Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не заперечує той факт, що [PERSON] не є батьком її дитини [PERSON], то позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності та примусового зняття з реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим , що позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2014 року . У вказаній квартирі зареєстрованим є відповідач по справі , син позивачки [PERSON] , який останні 13 років проживає в м. Нижній Новгород- Російської Федерації . Витрат по утриманню квартири відповідач також не несе . Своєю реєстрацією відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування ,володіння та розпорядження. В судове засідання позивачка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позову в повному обсязі. Відповідач до суду також не з"явився , подав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності та повним визнання позовних вимог. Представник третьої особи до суду не з"явився. Судом про дату судового розгляду повідомлений належним чином . На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи вважаю , що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі є власником квартири№ [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7) . У вказаній квартирі , згідно довідки форми № 3 зареєстровані сторони по справі (а.с.6) . Однак в даний час відповідач за вказаною адресою не проживає ,його речей в квартирі не має . Факт не проживання відповідача за спірною адресою нотаріально посвідченою довіреністю відповідача по справі на ім"я позивача з наданням останній права на зняття [PERSON] з реєстраціцйного обліку за вищевказаною адресою . Нотаріально посвідчена довіреність , оформлена в Російській Федерації м. Нижній Новгород ( а.а.11,12 ) . Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії , які не суперечать закону . Згідно Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 , наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою , яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача ( власника ) приміщення . За наведеного вище відповідач по справі перешкоджає позивачу вільно користуватися , володіти та розпоряджатися своєю власністю . За наведеного вище суд вважає , що доводи позивача обгрунтовані і як такі , що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON]. тривалий час , а саме більше 13 років у спірній квартирі не поживає , своєю реєстрацією у спірній квартирі чинить перешкоди позивачу в здійсненні його права власності на вищевказану квартиру . Згідно викладеного , ст..ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог зазначив, що 10 жовтня 1987 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС м. Цхалтубо республіка Грузія, актовий запис №118. В період спільного проживання жили погано, часто в сім"ї виникали сварки та непорозуміння, так як відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних відносин, не дбала про збереження сім"ї. В 2004 році поїхав на заробітки в Москву і там зустрів другу жінку, з серпня 2011 року проживає з нею у фактичних шлюбних відносинах і бажає зареєструвати шлюб. Від спільного проживання дітей неповнолітніх немає. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС відповідачка не бажає, тому звертається до суду. Справу просить розглядати у його відсутності. Відповідач в поданій заяві позов визнала повністю, також просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 10 жовтня 1987 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС м. Цхалтубо республіка Грузія, актовий запис №118, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання дітей неповнолітніх немає. Сторони з серпня 2011 року спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу наполягають, миритися не бажають, наданий судом строк до примирення не призвів, позивач має іншу сім"ю, бажає зареєструвати шлюб, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, шлюб уклали 06 березня 1999 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей:дочка- [PERSON], [INFO] та син- [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин та спільно не проживають з серпня 2013 року.. Позивач [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає, просить позов задовольнити,. справу слухати в його відсутності. Дітей залишити проживати з матір"ю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає, миритися не бажає, суду пояснила, що шлюб уклали в 1999 році. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З серпня 2013 року не проживають і не підтримують подружніх відносин. Вона вигнала відповідача, який не турбувався про сім"ю і не займався вихованням та утриманням дітей. Просить позов здовольнити. Дітей залишити проживати з нею. Прізвище вона міняти не бажає. Вислухавши відповідачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 06 березня 1999 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей:дочка- [PERSON], [INFO] та син- [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин та спільно не проживають з серпня 2013 року. Сім'я фактично розпалась, примирення не можливе. Сторони настоюють на розлученні. Дітей залишити проживати з матір"ю. Прізвище відповідачки не змінювати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Воскресенської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі [PERSON], оскільки він не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав заяву в якій позов підтримав, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини та просив слухати справу у його відсутності в зв"язку з сімейними та матеріальними обставинами. Воскресенська сільська рада в судове засідання не з»явилася, але надала заяву в якій, позов визнає, не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини та просить слухати справу у її відсутності. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з"явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Воскресенської сільської ради та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Воскресенка», що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] від 18.05.2001 року та копією свідоцтва про право власності на майновий пай [NUMBER] від 28.12.2001 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а тому має право на зазначене майно, що підтверджується копією заповіту за р.№101 від 15.09.2005 року Інших спадкоємців немає. Коли позивач звернувся до нотконтори по питанню оформлення спадщини йому пояснили, що він пропустив строк для прийняття спадщини, що підтверджується копією паспорта позивача, довідкою Воскресенської сільської ради. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернувся через те, що перебував за межами України на заробітках у Росії і повернувся в Україну у серпні 2015 року, а про пропуск строку довідався в нотаріальній конторі. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Дев`ятниківської сільської ради Жидачівського району про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач у підтвердження заявлених вимог зазначив, що 11 жовтня 2014 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт від 09.03.2011 року, згідно якого все майно заповіла позивачу в справі. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця. Оскільки успадкував все майно, користується ним, вважав, що прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та представник позивача подали заяви, в яких просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2014 р. померла [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний строк для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову доцільно прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved