Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

20.09.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] академія сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] з позовом про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в учбовому закладі до відповідача [PERSON] 26.10.2018 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 10 грудня 2018 року. В установлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] витрати пов'язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі в розмірі 653 грн. 45 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідно до наказу начальника [PERSON] академії № 91-Кс від 19.08.2016 року відповідача зараховано на перший курс навчання до Військового коледжу сержантського складу [PERSON] академії. Наказом начальника [PERSON] академії від 19.08.2016 року № 198 відповідача зараховано до списків особового складу [PERSON] академії та на всі види забезпечення. 19.08.2016 року між Міністерством оборони України та солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України. Наказом від 22.03.2018 року № 23-КС із солдатом [PERSON] розірвано контракт у звязку з небажанням продовжувати навчання. Відповідача виключено зі списків особового складу [PERSON] академії та знято з усіх видів забезпечення, зобовязано відшкодувати витрати, повязані з його утриманням в [PERSON] академії в сумі 857 грн. 58 коп. 23.03.2018 року відповідачем добровільно відшкодовано 204 грн. 13 коп. Станом на 31.07.2018 року за курсантом [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 653 грн. 45 коп. Заборгованість відповідачем не погашена в повному обсязі, чим завдано шкоду державному бюджету, що й стало причиною звернення до суду. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно обставин викладених в позовній заяві, судом встановлено, Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника [PERSON] академії сухопутних військ ім..[PERSON] [PERSON] № 91-КС від 19.08.2016 року [PERSON] зараховано на перший курс навчання до Військового коледжу сержантського складу [PERSON] академії сухопутних військ ім.. гетьмана [PERSON]. Згідно з наказом начальника [PERSON] академії сухопутних військ ім..[PERSON] [PERSON] № 198 від 19.08.2016 року [PERSON] зараховано до списків особового складу [PERSON] академії на всі види забезпечення. 19 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі [PERSON] академії сухопутних військ ім.. гетьмана [PERSON] та курсантом солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, що підтверджується копією контракту. 22.03.2018 року відповідачем [PERSON] було написано рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у зв'язку з небажанням продовжувати навчання, що підтверджується копією рапорта. Наказом начальника Академії від 22.03.2018 року № 23КС ( по особовому складу) із солдатом [PERSON] розірвано контракт про проходження в військової служби (навчання) у ЗСУ курсантом вищого навчального закладу у зв'язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби. Наказом начальника Академії від 22.03.2018 року № 67 (по стройовій частині) [PERSON] виключено із списків особового складу Академії та знято з усіх видів забезпечення. Даним наказом також встановлено відшкодувати солдату [PERSON] витрати пов'язані із його утриманням в [PERSON] академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] за період з 19.08.2016 року по 22.03.2018 року в сумі 857 грн. 58 коп. Проте відповідачем із зазначеної суми відшкодовано лише 204 грн. 13 коп. та станом на 31 липня 2018 року заборгованість становить 653 грн. 45 коп., що підтверджується довідкою від 10.08.2018 року. Відповідно до ч.10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу» - Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини пятої статті 26 цього Закону,, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем контракту від 19.08.2016 року передбачено, що курсант [PERSON] бере на себе обов'язок добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] був відрахований із навчального закладу в зв'язку з небажанням продовжувати навчання, тобто невиконанням взятих на себе договірних зобов'язань, згідно вищенаведених правових норм та умов укладеного контракту, відповідач повинен відшкодувати затрачені кошти у зв'язку з його навчанням у вищому навчальному закладі [PERSON] академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON]. Механізм відшкодування витрат. пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах визначаться п. 1 Порядку « Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до зазначеного Порядку та розрахунку затрачених витрат на навчання, наданого суду [PERSON] необхідно відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням в Академії за період з 19.08.2016 року по 22.03.2018 року в сумі 857 грн. 58 коп., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~Грошове забезпечення 433 грн. 74 коп; - \~ \~ \~ \~Продовольче забезпечення 423 грн. 84 коп., що підтверджується наданим розрахунком [PERSON] добровільно відшкодував кошти в сумі 204 грн. 13 коп., що відповідачем визнається. Залишок заборгованості [PERSON], перед Академією становить 653 грн. 45 коп. За наведених вище обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] академії сухопутних військ імені гетьмана [PERSON] 653 грн. 45 коп.. витрат пов'язаних з його утриманням у зазначеному вище навчальному закладі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., пропорційно до задоволених судом позовних вимог.

Outcome: approved