Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути із відповідача на його користь 23 853 грн. 74 коп. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на лікування; 4 093 грн. 20 коп. страхового відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності; 1 397 грн. 23 коп. страхового відшкодування пов`язаного з моральною шкодою та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Цьвок Б.І. позов підтримав та пояснив, що\~10 серпня 2020 року близько\~21\~год.\~48\~хв.\~на автодорозі\~Доманово (на\~м.\~Брест)\~-\~Ковель -\~Чернівці -\~Тереблече (на\~м.\~Бухарест)\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода,\~в якій\~автомобіль марки\~«DAEWOO\~Nexia»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~здійснив наїзд\~на пішохода\~ [PERSON] ..\~Позивач [PERSON] \~внаслідок даної\~ДТП отримав\~тілесні ушкодження.\~11.08.2020\~за фактом\~настання даної\~ДТП внесено\~відомості про\~таку подію\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань за\~№ 12020210120000303\~по ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~та розпочато\~досудове розслідування.\~31.12.2020\~за результатами\~проведеного досудового\~розслідування по\~факту вищезазначеної\~ДТП,\~за наслідками\~якої вбачаються\~ознаки злочину,\~за який\~передбачена відповідальність\~ст.\~286\~КК України,\~винесено постанову\~про закриття\~кримінального провадження\~№ 12020210120000303\~з підстав,\~що передбачені\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~284\~КПК України.\~Цивільно-правова\~відповідальність водія\~ [PERSON] \~станом на\~10.08.2020\~року \~застрахована у\~ ПАТ "СК\~"Еталон"\~за полісом\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №\~АО46155б8,\~діючим на\~10.08.2020\~року.\~ Позивач\~ [PERSON] \~має всі\~підстави для\~відновлення свого\~порушеного права\~і одержання\~грошової компенсації\~за спричинену\~йому шкоду.\~Оскільки відповідальність\~водія за\~спричинену шкоду\~третім особам\~є застрахована,\~позивач вирішив\~відновити своє\~порушене право\~шляхом одержання\~грошової компенсації\~за спричинену\~шкоду у\~вигляді страхового\~відшкодування саме\~від відповідача.\~ Позивач\~вирішив спочатку\~у досудовому\~порядку спробувати\~отримати належне\~йому страхове\~відшкодування,\~як грошову\~компенсацію за\~спричинену шкоду\~та надіслав\~заяву на\~виплату страхового\~відшкодування від\~11.11.2020\~року із\~додатками з\~вимогою виплатити\~страхове відшкодування\~пов`язане\~із витратами\~на лікування\~в сумі\~45538,74\~грн.,\~заяву на\~виплату страхового\~відшкодування пов`язане\~із тимчасовою\~втратою працездатності\~в сумі\~4093,20\~грн.\~та заяву\~з вимогою\~виплатити страхове\~відшкодування пов`язане\~із моральною\~шкодою в\~сумі 2481,60\~грн..\~Відповідач частково\~сплатив страхове\~відшкодування пов`язане\~із витратами\~на лікування\~-\~21685,00\~грн.\~та пов`язане\~із заподіяною\~моральною шкодою\~-\~1084,37\~грн..\~Таким чином,\~відповідач безпідставно\~та незаконно\~відрахував від\~сум належного\~страхового відшкодування\~пов`язаного\~із витратами\~на лікування\~23\~853,74\~грн.\~та страхового\~відшкодування пов`язаного\~із заподіяною\~моральною шкодою\~-\~1\~397,23\~грн.,\~а також\~не виплатив\~страхове відшкодування,\~пов`язане\~із втратою\~працездатності -\~4093,20\~грн.,\~чим порушив\~законні права\~та інтереси\~позивача,\~не виплативши\~у повному\~обсязі належне\~страхове відшкодування\~ [PERSON] ..\~ Шкоду\~ [PERSON] \~завдано джерелом\~підвищеної небезпеки,\~а не\~внаслідок непереборної\~сили чи\~умислу потерпілого,\~що підтверджується\~постановою про\~закриття кримінального\~провадження №\~12020210120000303\~від 31\~грудня 2020\~року.\~Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~завжди є\~неправомірною та\~підлягає відшкодуванню.\~Страховик хоч\~і не\~завдав шкоди,\~але є\~зобов`язаним\~суб`єктом\~перед потерпілим,\~якому він\~виплачує страхове\~відшкодування замість\~завдавача шкоди.\~Оскільки цивільно-правова\~відповідальність водія\~транспортного засобу\~-\~ [PERSON] \~була застрахована\~у встановленому\~законом порядку\~в ПАТ\~«Страхова компанія\~«Еталон»,\~то обов`язок\~відшкодувати шкоду,\~завдану позивачу,\~у межах\~встановленого ліміту\~відповідальності покладається\~на відповідача,\~як на\~страховика.\~Позивач перебував\~на стаціонарному\~лікуванні у\~Кременецькій районній\~комунальній лікарні,\~де йому\~надавалась медична\~допомога та\~проводились хірургічні\~операції.\~При поданні\~до відповідача\~заяви про\~страхове відшкодування\~пов`язане\~із витратами\~на лікування\~були надані\~оригінали доказів\~на підтвердження\~витрат на\~загальну суму\~45538\~грн.\~74\~коп.,\~відповідачем було\~відшкодовано тільки\~21\~685\~грн.,\~що порушило\~права позивача,\~яке виражається\~у недоотриманні\~23\~853\~грн.\~74\~коп.\~належного [PERSON] \~страхового відшкодування.\~На час\~ДТП 10.08.2020\~року позивач\~був безробітним\~та \~ мінімальна\~заробітна плата\~становила 4723\~грн.\~Відповідно до\~довідки про\~тимчасову втрату\~працездатності від\~01.03.2021\~року позивач\~перебував на\~стаціонарному лікуванні\~з 10.08.2020\~року по\~04.09.2020\~року,\~що становить\~26\~днів.\~Враховуючи вищенаведене\~позивачу належне\~страхове відшкодування\~в сумі\~4093\~грн.\~20\~коп..\~Дана сума\~відповідачем невиплачена\~повністю.\~Відповідачем відшкодовано\~моральну шкоду\~на суму\~1084\~грн.\~37\~коп.,\~чим порушено\~права позивача,\~що виражається\~у недоотриманні\~1\~397\~грн.\~23\~коп.\~Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~1193 ЦК України\~зазначено,\~що вина\~потерпілого не\~враховується у\~разі відшкодування\~додаткових витрат,\~передбачених частиною\~першою статті\~1195\~цього Кодексу,\~у разі\~відшкодування шкоди,\~завданої смертю\~годувальника та\~у разі\~відшкодування витрат\~на поховання.\~Частина 1\~статті 1195\~передбачає -\~фізична або\~юридична особа,\~яка завдала\~шкоди каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я\~фізичній особі,\~зобов`язана\~відшкодувати потерпілому\~заробіток (дохід),\~втрачений ним\~внаслідок втрати\~чи зменшення\~професійної або\~загальної працездатності,\~а також\~відшкодувати додаткові\~витрати,\~викликані необхідністю\~посиленого харчування,\~санаторно-курортного\~лікування,\~придбання ліків,\~протезування,\~стороннього догляду\~тощо. Враховуючи вищенаведене,\~відповідач незаконно\~зменшив страхові\~відшкодування,\~пов`язані із\~витратами на\~лікування та\~тимчасової втрати\~працездатності Окрім того представник позивача просить стягнути із відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу що становить 4400 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. У надісланому на адресу суду відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні вказаного позову та вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають до задоволення у зв`язку із їх необґрунтованістю та безпідставністю. Так, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2020 року (ЄРДР № 12020210120000303 від 11.08.2020 року), в дорожньо-транспортній пригоді водій [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, які перебуваються у причинному зв`язку із спричиненням потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, не порушила, тому в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно з вищезазначеною постановою, позивач рухався по дорозі та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Пішоходом не дотримано п.п. 4.7, 4.14 а) та б) ПДР України. Згідно з п.п. 4.7 Правил дорожнього руху пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Відповідно до п. 4.14 Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід. Позивач перебував у нетверезому стані, він знехтував правилами безпеки руху та в його діях є груба необережність. А відтак ПрАТ «СК» Еталон» законно зменшило розмір страхового відшкодування на підставі ст. 1193 ЦК України. Ухвалою суду від 12.08.2021 відкрито провадження по справі. 02.09.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. 07.09.2021 представником позивача подано відповідь на відзив. 28.09.2021 представником позивача продано клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 05.10.2021 вказане клопотання задоволеною. Ухвалою суду від 01.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2021 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020210120000303 від 11.08.2020 закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. У постанові вказано, що в дорожньо-транспортній пригоді водій [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, які перебуваються у причинному зв`язку із спричиненням потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, не порушила, тому в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~перебував на\~стаціонарному лікуванні\~у Кременецькій\~РКЛ де\~йому надавалась\~медична допомога\~та проводились\~хірургічні втручання,\~на лікування\~ним були\~витраченні кошти\~в сумі\~45\~538\~грн.\~74\~коп., що стверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 2813 від 04.09.2020 та копіями квитанцій. Згідно довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді від 01.03.2021, [PERSON] перебував на лікуванні у загально хірургічному відділенні КНП «Кременецька опорна лікарня» з 10.08.2020 по 04.09.2020. Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 11.11.2020, представником [PERSON] [PERSON] направлено повідомлення СК «Еталон» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 10.08.2021 о 21 год 48 хв на автодорозі Доманове (на м. Брест) Ковель Чернівці Тереблече (на м. Бухарест), в якій автомобіль марки «DAEWOO\~Nexia»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~здійснила наїзд\~на пішохода\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Внаслідок ДТП\~ [PERSON] \~ отримав\~тілесні ушкодження. Згідно заяв [PERSON] від 11.11.2020, представником Амальського Мелехом Д.О. направлено заяви на адресу ПАТ «СК» Еталон» про виплату: страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування в сумі 45538,74 грн.; страхового відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності в сумі 4093,20 грн. та страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в сумі 2481,60 грн.. Статтею 979 ЦК України\~визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1\~статті 1187 ЦК України\~визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до з ч. 5\~ст. 1187 ЦК України\~особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно вимог п. 23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого; шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності потерпілим; шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим; моральна\~шкода,\~що полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких потерпілий\~-\~фізична особа\~зазнав у\~зв`язку з\~каліцтвом або\~іншим ушкодженням\~здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 24.1 ст.\~24\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» \~У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. \~Статтею 25 Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що у зв`язку\~з тимчасовою\~втратою працездатності\~потерпілим відшкодовуються\~не отримані\~доходи за\~підтверджений відповідним\~закладом охорони\~здоров`я\~час втрати\~працездатності.\~Доходи потерпілого\~оцінюються в\~таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Згідно ч. 2\~ст. 1193 ЦК України\~якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Частиною третьою\~ст.1193 ЦК України\~передбачено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою\~статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та у разі відшкодування витрат на поховання. Відповідно до\~ч. 1 ст.1195 ЦК України\~ фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди. Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Такі правові висновки, що враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, містяться у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 345/3335/17, у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 445/370/19. Суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про те, що пішохід [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знехтував правила безпеки руху та в його діях є груба необережність. При цьому інформація щодо наявності умислу потерпілого чи непереборної сили у настанні дорожньо-транспортної пригоди в постанові про закриття кримінального провадження відсутня. Сторонами не\~оспорюється та\~обставина,\~що виплата\~страхового відшкодування\~відбулася із\~зменшенням суми\~загальної страхової\~виплати,\~передбаченої\~ ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ з урахуванням положень \~ст. 1193 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 23 853 грн. 74 коп. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на лікування, 4 093 грн. 20 коп. страхового відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності та 1 397 грн. 23 коп. моральної шкоди Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ Відповідно\~до п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400 грн.. Окрім того, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved