Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтави ради про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1987 року народження, [PERSON], 1983 року народження, відносно неповнолітньої [PERSON], 2007 року народження. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвокат Хмурчика А.О. позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Представник третьої особи на стороні відповідачів, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтави ради в судове засіданні не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась, [INFO] року, про що здійснено актовий запис № 740 здійснений Тираспольським відділом РАЦС, батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю - [PERSON] вказувала, що після народження [PERSON], [INFO] року позивачів, як близькі друзі родини, забрали її з її матір'ю [PERSON] з пологового будинку. Батько дитини [PERSON] жодного разу не з'являвся до доньки з матір'ю, фінансової допомоги не надавав. Так, 13.10.2007 року відповідачка розірвала шлюб з батьком дитини, майже весь час остання разом з донькою - [PERSON] проживала у позивачів, за якими вони дбали та допомагали виховувати дитину. При цьому, вказувала, що коли дитині виповнилось три роки, її мати відповідачка по справі - [PERSON] залишила дитину, перестала про неї дбати та цікавитись її життям та розвитком. На даний час дитина виховується та зростає у родині позивачів, яких називає мамою та татом. Вказані обставини не заперечувались в судовому засіданні представником відповідачів по справі, який позов визнав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про визнання позову. Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що вихованням в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я , фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житт та праці. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав а не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків у тому, що вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому, останні п'ять років позивачів по справі виховують дитини [PERSON], створюють їй належні умови для виховання, розвитку останньої. Представник позивачів наголошувала на тому, що нехтування обов'язками з боку батьків, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька та матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] [PERSON] злісно ухиляються від виконання батьківських обов"язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], не турбуються про її фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинні бути позбавлені батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved