overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 08 лютого 2009 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Ветлівською сільською радою Любешівського району, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1. Від спільного сімейного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалось, вони не зійшлися характерами, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. На даний час фактично припинилися між ними шлюбні відносини, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Ствердила, що з позивачем припинила спільне проживання та шлюбні відносини більше 4-х років тому. Суд, взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з"ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. За бажанням відповідачки після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В суді встановлено, що дитина сторін по справі проживає разом із відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти цього факту та проти проживання сина разом із відповідачкою після розірвання шлюбу. А тому суд приходить до висновку про можливість вирішення питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом із відповідачкою. Питання про розподіл судових витрат між сторонами слід вирішити відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу Любешівського районного управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 28 травня 2005 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як вони не зійшлися характерами, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Вказав, що протягом останнього часу у них немає спільного бюджету, разом не ведуть господарства, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 29 лютого 1992 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Судченською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено актовий запис за № 4. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як вони не зійшлися характерами, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Вказав, що протягом тривалого часу вони фактично не спілкуються, шлюбно-сімейнв відносини між ними фактично припинилися, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка також не з'явилася до суду. У поданій суду заяві позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи проводити без її участі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся в суд до територіальної громади с. Поляни в особі Полянської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 22.05.1999 році в с. Поляни Золочівського району померла його мати -[PERSON] після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами № 27 по вул. Шевчека в с. поляни Золочівського раойну Львівської області. Він єдиним спадкоємцем за законом. Документів на будинок після смерті матері немає. Оскільки, після смерті матері проживав та зареєстрований в цьому будинку, добросовісно користувався усім майном, тому вважає, що, має право, щоб за ним визнали право власності на вищевказаний житловий будинок . Позивач в судове засідання не з»явився, подавши при цьому заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Полянської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не зявився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтвами про смерть, мати позивача [PERSON], померла 22ю05.1999 році у віці 78 років, про що складено відповідний актовий запис за № 18. Відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] народився 04.01.1940 року. Його матір"ю вказана [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи позивач зареєстрований та проживає в [INFO], що підтверджується довідкою № 360 від 14.06.2013 року Полянської сільської ради Золочівського району Львівської області технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду. Судом встановлено, що серезд спадкового майна помрелої [PERSON] є житловий будинок № 27 по вул. Шевченка в с. Поляни Золочівського району Львівської області. Вказане підтверджується спадковою справою № 570 Золочівської державної нотаріальної контори за 2000 р. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з довідкою Комунального підприємства Львівської обласної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 459 від 29.09.2016 року, будинок № 27 по вул. Шевченка в с. Поляни Золочівського району Львівської області на правах приватної власності не зареєстрований. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2003 року належить 70/100 частин домобудівлі [ADDRESS]. Відповідач по справі - [PERSON] - його колишня дружина у вказаній домобудівлі зареєстрована, але з вересня 2013 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження. Реєстрація відповідача в належному йому на праві власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує його нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з"явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об"ємі, просив позов задовольнити; не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки до суду не повідомляла, заяв чи клопотань не надавала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2003 року належить 70/100 частин домобудівлі [ADDRESS]. [PERSON] - колишня дружина [PERSON] у вказаному житловому будинку зареєстрована з 2006 року, але з вересня 2013 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання позивача від 210.06.2015 року. У відповідності до ч. 4 ст. 156 ЖКК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім»ї власника будинку права користуватися займаним приміщенням. Як вбачається з положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. п. 1-5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач по справі - [PERSON] - дружина його сина у вказаному житловому будинку зареєстрована, але протягом останніх двадцяти років в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження від 05.08.2015 року. Реєстрація відповідача в належному йому на праві власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує його нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з"явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об"ємі, просив позов задовольнити; не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки до суду не повідомляла, заяв чи клопотань не надавала. Представник третьої особи Управління ДМС України в Херсонській області в судовому засіданні не з»явився. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Білозерської селищної ради від 22.11.2012 року №76 належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] - дружина його сина у вказаному житловому будинку зареєстрована, але більше двадцять років в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження від 05.08.2015 року. У відповідності до ч. 4 ст. 156 ЖКК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім»ї власника будинку права користуватися займаним приміщенням. Як вбачається з положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. п. 1-5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій вказав, що 22 березня 2001 року на підставі рішення Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 3 від 07 грудня 2000 року йому був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025553 на земельну ділянку загальною площею 6,71 гектарів яка розташована на території Новоданилівськоі сільської ради. Оскільки поняття кадастрового номеру земельної ділянки було введено до земельного законодавства у 2009 році державний акт на право приватної власності на земля серії ІІ-ЗП № 025553 не містить кадастрового номеру. З метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці на яку виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025553 заявник звернувся до Якимівського районного відділу Державного підприємства «Центр ДЗК» з метою замовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на підставі якої земельним ділянкам присвоюється кадастровий номер. Однак заявнику було відмовлено у виготовлені технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки оскільки в держаному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025553 невірно зазначено по батькові, а саме записано «Григорович» замість «Григорійович». Оскільки заявник не може підтвердити факт того що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025553, який виданий 22 березня 2001 року дійсно належить [PERSON] [INFO] він вирішив звернутись до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В звязку з чим, просить суд встановити, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025553, який виданий на підставі рішення Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 3 від 07 грудня 2000 року дійсно належить [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 22 березня 2001 року на імя [PERSON] було видано держаний акт серії ІІ-ЗП № 025553 про право приватної власності не землю. Під час виписки бланка державного акту, особа, яка здійснювала такі дії, допустила помилку в написанні по-батькові заявника, зазначивши "Григорович" замість "Григорійович». Встановлення вказаного факту, а саме належності правовстановлюючого документу, необхідно заявнику, оскільки він має намір отримати в установленому законом порядку кадастровий номер на земельну ділянку. У відповідності з ч.1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів. Встановлення зазначеного факту належності має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на укладення договору. За таких обставин, вимоги заявника є законними обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання недієздатною його бабусю [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І-ї групи підгрупи "Б" загального захворювання, безтерміново. Вона не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду і встановлення опіки над нею. Заявник опікується бабусею, оскільки його мати постійно перебуває за кордоном, проте офіційного статусу опікуна немає, через те не вправі вчиняти в її інтересах правочини, дії та одержувати пенсію. У зв"язку із наведеним виникла потреба у визнанні [PERSON] недієздатною і встановлення опіки над нею. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просить визнати недієздатною [PERSON] і призначити його опікуном. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Жидачівської РДА Хомин О.Л. вважає заявлені вимоги підставними, подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] підтримала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 188 від 16.03.2015 року [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі органічного розладу особистості та поведінки з вираженим психоорганічним синдромом, внаслідок перенесеного ішемічного інсульту. Наявні у [PERSON] розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері виражені та позбавляють її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Орган опіки та піклування, відповідно до подання № 02-17/454 від 19.02.2015 р. року, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Аналізуючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] була його матір"ю. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] у с. Побіч Золочівського району померла його мати [PERSON] У зв"язку з її смертю відкрилася спадщина. 17.01 2001 року мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому та невістці [PERSON] Спадщину після її смерті вони фактично прийняли, оскільки на час смерті матері були зареєстровані і фактично проживали разом з нею. Однак, оформити право на спадщину після її смерті він не може, оскільки в свідоцтві про його народження по - батькові матері зазначено [PERSON], а в заповіті та в свідоцтві про смерть - [PERSON]. Тому він змушений звернутися в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин . Сасівська сільська рада , яка представляє інтереси територіальної громади ,направила в суд листа в якому просить справу розглядати без її представника. [PERSON] визнала підставність заяви і пояснила , що матір її чоловіка по - батькові була [PERSON]. Але в свідоцтві про народження чоловіка вона записана як [PERSON]. Тому вони не можуть оформити спадщину. Оцінивши подані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [INFO] померла [PERSON]. З копії заповіту, посвідченого Сасівською сільською радою 17.01 2001 р. видно, що [PERSON] все своє майно заповіла сину [PERSON] та невістці [PERSON] Із копії свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком записаний [PERSON], а матір"ю - [PERSON] . З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб підтверджується, що 09.06 1955 р. Сасівською сільською радою Золочівського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Допитані свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили , що вони проживають по сусідству з подружжям [PERSON]. Вони знали їхню матір яка по-батькові була [PERSON]. Але в документі є помилка , яка полягає в тому , що мати записана як [PERSON]. Отже факт про який просить заявник знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved