Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] у грудні 2015 року звернувсь з позовом до Пашковецької сільської ради Старокостянтиніського району, [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову посилалась на те, що 29 квітня 2015 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги, як син покійної та прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, де йому стало відомо про наявність заповіту, складеного від імені матері на користь сина, а його брата - [PERSON] Даний заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушеннями щодо його форми та посвідчення. Так, виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району на час посвідчення спірного заповіту не приймалося рішення про покладення обов»язку по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконкому сільської ради [PERSON], якою було посвідчено спірний заповіт, тому вона не мала права посвідчувати заповіт від імені [PERSON] 18 червня 2014 року, зареєстрований у реєстрі за №54.Оскільки нікчемність заповіту не визнається відповідачем по справі, ним пред"являється даний позов і відповідач по справі не визнає його права на спадщину. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просить позов задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з»явивсь, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, а у минулому судовому засіданні пояснив, що позов визнає. Представник відповідача - Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про народження Серія ІІІ-УР №163126 від 06.05.1960р. /а.с.6/) та відповідача [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть /повторне/ Серія І-БВ №260527 від 29.07.2015р. /а.с.7/), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Позивач [PERSON] (заява від 30.07.2015р. /а.с.9 спадкової справи/) та відповідач [PERSON] (заява від 18.07.2015р. /а.с.1 спадкової справи/) прийняли спадщину після смерті матері, звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк, до Старокостянтинівської держнотконтори, з відповідними заявами. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Відповідно до положень ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункту де немає нотаріуса, заповіт крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2014р. від імені [PERSON] на користь [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №54 (а.с.2 спадкової справи). Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст.215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом. Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред'являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту. Відповідно п.1.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом МЮ України №3306/5 11.11.2011р., нотаріальні дії вчиняють особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Підпунктом 5 п.б ч.1 ст.38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану. Відповідно до ч.1 ст.51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Відповідно до ч.1 ст.52 зазначеного Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесенні цим Законом до відання виконавчих органів влади. Частиною першою та другою ст.59 вказаного Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засідання після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні раді, і враховується його голос. В судовому засіданні встановлено, що на час складання заповіту 18.06.2014р. [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №54, виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району не приймалося рішення про покладення обов»язків по вчиненню нотаріальних дій на [PERSON] З вищенаведеного вбачається, що секретар Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON] не мала права посвідчувати заповіт від імені [PERSON] 18.06.2014р., тому зазначений заповіт є нікчемним. Дані обставини підтверджуються даними рішення виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №4 від 09.12.2014р. «Про покладення обов»язків із вчинення нотаріальних дій», згідно яких такі обов»язки покладено на секретаря сільської ради [PERSON] лише з 09.12.2014р. Крім того, положеннями ст.1251 ЦК України визначено, якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою органу місцевого самоврядування. Відповідно ст.1, ст.37 ЗУ «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом МЮ України №3306/5 11.11.2011р., право посвідчувати заповіти надано посадовим особам органів місцевого самоврядування лише за умови, коли в населеному пункті немає нотаріусів і реалізується це право на території відповідної ради, оскільки повноваження органу місцевого самоврядування поширюється на відповідну адміністративно- територіальну одиницю (ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування). Положеннями ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» зазначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. З вищенаведеного вбачається, що нотаріальна діяльність як посадових осіб, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради покладення вчинення цих дій - секретарів так і нотаріусів здійснюється у межах свого нотаріального округу, а секретарями сільських рад в межах адміністративного територіального устрою. Таким чином, виходячи із змісту ст. 215 ЦК України та ч.1 ст.1257 ЦК України оспорюваний заповіт від 18 червня 2014 року є нікчемним, оскільки посвідчений посадовою особою, яка не мала на це права. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно з роз»ясненнями п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред"являтся окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. За вищевказаних обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню і слід визнати недійсним заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений [PERSON] - секретарем виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району 18 червня 2014 року, зареєстрований у реєстрі за №54. На підставі викладеного,

Outcome: approved