Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] у грудні 2017 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимог позивач мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS], а відповідач є власником квартири, що розташована поверхом вище у даному багатоквартирному будинку. 08.06.2017 позивач виявив, що його квартира була залита водою та згідно з актом від 03.07.2017 комісії ЖЕД 318, причиною залиття стало - помилка сантехнічного обладнання в квартирі відповідача. У зв'язку із недбалим і безвідповідальним ставленням відповідача до сантехнічного обладнання та недотримання будівельних норм при виконанні будівельних робіт по самовільному переплануванню своєї квартири та сантехнічного обладнання без можливості доступу до нього, недотримання будівельних норм по гідроізоляції підлоги, не маючи на перепланування дозвільних документів та проектної документації, позивачу внаслідок залиття було завдано матеріальної шкоди. Враховуючи той факт, що відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати завдану позивачу шкоду, він змушений звертатись до суду із вказаним позовом та просить суд стягнути із відповідача матеріальну шкоду у розмірі 7752 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 640 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON]. від 12.12.2017, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON]., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. В ході підготовчого розгляду справи за клопотанням відповідача було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва». Ухвалою суду від 08.06.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про його задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Також пояснив суду, що дане залиття його квартири, що походило з розташований поверхом вище квартири відповідача вже не є першим. Залиття квартири позивача відбувається, внаслідок перепланування відповідачем сантехнічного вузла в його квартирі, при попередньому залитті останній відмовив працівникам ЖЕД-318 у знятті кахельної плитки задля доступу та ремонту інженерних мереж. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, вважав його необґрунтованим та безпідставним, а тому просив у його задоволенні відмовити. Окрім цього, пояснив, що не погоджується із складеним ЖЕД-318 актом від 03.07.2017, оскільки останній не має повноважень на проведення експертизи та отримання висновку про наявність або відсутність факту перепланування квартири, а також надання відповіді на питання чи могло стати перепланування причиною залиття. При цьому вказаний акт було складено у його відсутності, та без зазначення його підпису, даних власника квартири, з вини якого сталося залиття, відсутня інформація щодо завданих матеріальних збитків, а також відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Також, відповідач зазначив, що за ініціативою ЖЕД-318 в їхньому з відповідачем будинку систематично, з частотою не рідше аніж один раз на два тижні здійснювалося відключення водопостачання. Після того, як інженерні мережі звільнялися від води, у зв'язку з її використанням жителями будинку, в них утворювалася повітряна подушка, та після вмикання водопостачання, в даних інженерних мережах утворювався повітряний тиск, що і призвів до прориву підводки холодного водопостачання на змішувач після редуктора під мийкою на кухні у квартирі відповідача. Представник третьої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, на адресу суду від представника надійшли письмові пояснення на позовну заяву, де зазначив, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» є відповідальною за стан внутрішньо будинкових мереж з точкою розподілу відповідальності до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі ї відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі відповідача. Однак, згідно акту ЖЕД-318 від 03.07.2017 чітко визначено, що причиною залиття квартири позивача є порив підводки холодного водопостачання на змішувач після редуктора під мийкою на кухні відповідача, що в свою чергою є зоною експлуатаційної відповідальності відповідача квартири - [PERSON] При цьому, на адресу суду від представника третьої особи надійшло клопотання про проведення розгляду даної справи за його відсутності. Заслухавши вступне слово позивача та відповідача, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується наданою копією договору купівлі-продажу нерухомості від 13.09.1996, укладеного та затвердженого Київською універсальною біржою, та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації 19.09.1996 (а.с.4,5). Згідно акту від 03.07.2017, складеного комісією у складі провідного інженера [PERSON], майстра тех.. дільниці [PERSON], майстра [PERSON], що затверджений начальником ЖЕД-318, вбачається, що при обстеженні квартири [ADDRESS] було встановлено, що: на кухні, на шпалерах стіни є сліди залиття у вигляді чорних плям та відшарування шпалер площею приблизно 4,0 кв.м., та пошкоджено меблі; у сантехнічному вузлі, навколо каналізаційної труби на стіні (клейове фарбування) є сліди залиття у вигляді рудих плям площею приблизно 0,5 кв.м. Зі слів власника квартири №187 залиття сталося не в перший раз, а його періодично підтоплює квартира [ADDRESS], про що свідчать сліди минулих залиттів (а.с.6). Також у даному акті зазначено, що причиною залиття квартири позивача, яке сталося 08.06.2017 (на протязі трьох тижнів стіна не підсихала) став прорив підводки холодного водопостачання на змішувач після редуктора під мийкою на кухні квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. При цьому, 03.07.2017 при комісійному обстеженні, також було обстежено вказану вище квартиру [ADDRESS] та виявлено, щ у ванній кімнаті, санвузлі та кухні виконано самовільне перепланування, в тому числі перепланування сантехнічного обладнання без надання дозвільної документації. На підтвердження факту залиття у попередні періоди, позивачем також надано копію акту від 13.01.2010, складеного комісією ЖЕК-318, з якого вбачається, що в період 22.12.2009-25.12.2009 з розташованої вище поверхом квартири [ADDRESS], відбулося залиття квартири позивача. На момент складення даного акту комісія вважала, що залиття з квартири [ADDRESS] відбулося можливо із-за відсутності гідроізоляції чи неякісної гідроізоляції, після перепланування сантехнічного обладнання, при цьому у ванній кімнаті відсутній доступ до сантехнічного обладнання (а.с.7). З матеріалів вбачається, що начальником ЖЕК-318 на адресу відповідача було направлено листа з вимогою надати до 31.12.2010 витягу з розпорядження Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на виконання робіт та проектну документацію на квартиру після виконання перепланування сантехнічного обладнання у його квартирі (а.с.8). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 177 ЖК Української РСР Громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно наданої суду копії висновку №ED-1704-1-853.17 експертного будівельно-технічного дослідження від 27.10.2017, складеного судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України», розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири [ADDRESS] становить 5486 грн. (а.с.11-18, 19-28). Як було встановлено в ході розгляду справи, залиття квартири позивача відбулося внаслідок прориву підводки холодного водопостачання на змішувач після редуктора під мийкою на кухні квартирі відповідача. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Закон покладає обов'язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на висновок №ED-1704-1-853.17 експертного будівельно-технічного дослідження від 27.10.2017. Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77,78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна, а тому суд, разом з сукупністю доказів і матеріалів справи покладає його в основу рішення. Обставини, на які посилається відповідач не підтверджені в ході розгляду справи, розмір завданої шкоди, визначений відповідно до Висновку не спростований стороною відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави вважати, що залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачу, відбулося з вини відповідача, а також є підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Заперечення відповідача щодо того, що не погоджується із складеним ЖЕД-318 актом від 03.07.2017, оскільки останній не має повноважень на проведення експертизи та отримання висновку про наявність або відсутність факту перепланування квартири, а також надання відповіді на питання чи могло стати перепланування причиною залиття. При цьому вказаний акт було складено у його відсутності, та без зазначення його підпису, даних власника квартири, з вини якого сталося залиття, відсутня інформація щодо завданих матеріальних збитків, а також відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Також, відповідач зазначив, що за ініціативою ЖЕД-318 в їхньому з відповідачем будинку систематично, з частотою не рідше аніж один раз на два тижні здійснювалося відключення водопостачання. Після того, як інженерні мережі звільнялися від води, у зв'язку з її використанням жителями будинку, в них утворювалася повітряна подушка, та після вмикання водопостачання, в даних інженерних мережах утворювався повітряний тиск, що і призвів до прориву підводки холодного водопостачання на змішувач після редуктора під мийкою на кухні у квартирі відповідача, то слід зазначити, що дані заперечення суд, як доказ не приймає, оскільки вони є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн., то слід зазначити наступне. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При розгляді справи встановлено, що позивачу діями відповідача, дійсно, було завдано моральну шкоду, що виразилася в тому, що внаслідок залиття квартири позивач отримує душевні страждання, завдання шкоди відповідачами негативно вплинуло на позивача, а відмова відшкодувати грошові кошти лише посилило негативні наслідки від залиття, але разом з тим, суд вважає, що розмір шкоди є явно завищеним та приходить до висновку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у загальному розмірі 1000 грн.. При визначенні розміру морального відшкодування позивачу з боку відповідача судом також враховано той факт, що відповідач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Положеннями ч.6 ст.139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із проведенням експертного дослідження, за результатами якого було складено висновок №ED-1704-1-853.17 експертного будівельно-технічного дослідження від 27.10.2017, позивачем було сплачено 2266 грн., що підтверджується наданою копією рахунку № ED-1704-1-853.17 від 18.09.2017. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. А відтак, на підставі викладеного, суд стягує з відповідача витрати пов'язані з проведенням експертизи у сумі 2266 грн., а також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial