Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

17.02.2016 заявник звернувся до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], інваліду 2 групи безстроково, оскільки є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого він має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих, що являють собою небезпеку для них, а саме агресивний по відношенню до дружини, відмовляється від підтримуючого лікування, так як вважає себе цілком здоровим, робить наміри вдарити жінку під час пропонування йому ліків. Може завдати шкоди своєму здоровю та здоровю своєї неповнолітньої доньки, всі кошти витрачає на придбання книжок Сектолітової (езотерична література), та продуктів для місцевих осіб, що зловживають алкоголем. Все це негативно впливає на неповнолітню дитину. Ненадання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] може призвести до погіршення його стану здоровя, оскільки крім всього цього рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 24.02.2014 його було визнано недієздатним, рішення набрало законної сили - 07.04.2014. При цьому він неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах останні з них в Сватівській обласній психіатричній лікарні з 02.04.2015 по 24.06.2015, з 01.09.2015 по 23.10.2015 Протягом трьох місяців взагалі не приймав ніяке лікування так як не надавав на це згоди, 16.02.2016 з заявою про надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку звернулася його опікун [PERSON] В судовому засіданні лікар психіатр Марківського РТМО [PERSON] підтримала свою заяву з мотивів та підстав викладених в ній. Законний представник опікун [PERSON] [PERSON] заяву лікаря психіатра підтримала в повному обсязі, пояснивши суду, що останнім часом її чоловік дуже агресивний, та збуджений, намагається замкнути їх з донькою вдома на замок, сам також закривається в кімнаті, одного разу навіть пустив газ, що ледве не призвело до трагедії, крім того він постійно має непереборне бажання конфліктувати з людьми та різними інститутами влади. Почав вивчати постулати і догми, які описані в ізотеричній літературі, обклався книжками Сектолітової (езотерична література), купує їх та безкоштовно розповсюджує серед жителів села Кризьке, бере в борг у людей та витрачає на алкоголиків, з приводу чого вона неодноразово зверталася до поліції. В Кризькій ЗОШ [PERSON] вимагав ввести до навчального плану вививчення ізотеричної літератури, примусово навязує все це неповнолітній доньці. Прокурор заяву лікаря психіатра не підтримав , вважає на разі недоцільним надання амбулаторної психіатричної в примусовому порядку оскільки ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачення надання амбулаторної психіатричної допосоги щодо недієздатного за заявою чи згодою опікуна. Опікун сам просить надати таку допомогу. [PERSON] в судове засідання не виклкався, оскільки на день розгляду справи має статус недієздатного на підставі Сватівського районного суду Луганської області від 24.02.2014, рішення набрало законної сили - 07.04.2014 та міститься в матеріалах справи. Суд вислухавши заявника , законного представника [PERSON]- його опікуна [PERSON]А, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступне. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 24.02.2014 [PERSON] визнано недієздатним, та призначено його опікуном [PERSON] [INFO], рішення набрало законної сили - 07.04.2014 (а.с.5-6). Згідно висновку лікаря психіатра Марківського районного територіального медичного обєднання у [PERSON] є достатні підстави для обґрунтованого припущення , що у хворого [PERSON] [INFO] є тяжкий психічний розлад , внаслідок чого він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно ст..12 Закону України «Про психіатричну допомогу» , оскільки він представляє небезпеку для оточуючих і для себе (а.с.4) При цьому [PERSON] неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах останні з них : - з 02.04.2015 по 24.06.2015 згідно з Епікризом № 855 від 30.06.2015 з діагнозом мовою оригіналу: «Шизофрения параноидная, епизодический тип течения, со стабильным дефектом, F 20.02 (а.с.7) - з 01.09.2015 по 23.10.2015 згідно з Епікризом № 2029 від 26.11.2015 з діагнозом мовою оригіналу: «Шизофрения параноидная, епизодический тип течения, со стабильным дефектом, неполная ремиссия F 20.02.4 (а.с.8) 03.07.2015 та 07.12.2015 опікун [PERSON] зверталася з заявою до лікаря психіатра Марківського РТМО [PERSON] з проханням надати амбулаторну психіатричну примусову допомогу її чоловіку [PERSON] оскільки він не бажає примусово лікуватися (а.с.9) 05.07.2015 [PERSON] письмово відмовився від отримання допомоги , а саме уколу нейролептика та просив не навязуватися йому з допомогою (а.с10) Вирішуючи справу по суті суд використовує наступні норми матеріального та процесуального права виходячи при цьому з наступного. Згідно ч.1 ст. 297 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу»,\~заява лікаря психіатра пропроведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження\~такої\~госпіталізації\~подається\~до\~суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. При цьому ч.1 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо\~особи віком до 14 років (малолітньої особи)\~- на прохання або за згодою\~її батьків\~чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника амбулаторна психіатрична допомога неповнолітньому здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. При цьому відповідно до ч.2 ст 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Оскільки в судовому засіданні [PERSON], яка є опікуном недієздатного [PERSON] , підтвердила безпосередньо суду, що вона зверталася з відповідною заявою про надання йому амбулаторної психіатричної допомоги до лікаря психіатра Марківського РТМО [PERSON] та відповідна заява міститься в матеріалах справи, фактично просила призначити амбулаторну психіатричну допомогу недієздатній особі, а тому надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не потрібно, бо вона повинна бути надана [PERSON] на підставі ч.1 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» - на прохання опікуна. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви лікаря психіатра відмовити, оскільки надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відмовити.

Outcome: dismissed