Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року, а саме: на земельну ділянку площею 0,215 га в тому числі: 0,125 га ріллі, 0,05 га багаторічних насаджень, 0,04 га під будівлями, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема: на земельну ділянку площею 0,215 га в тому числі: 0.125 га ріллі, 0,05 га багаторічних насаджень, 0,04 га під будівлями, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Калинівською державною нотаріальною конторою Київської області 05 червня 2007р та зареєстрованого в реєстрі за № 1695. Спадкодавиця залишила заповіт яким заповідала все своє майно сину - позивачу по справі. В установлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину після смерті матері на підставі ст. 1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини. Після спливу строку на прийняття спадщини позивач не може оформити свої спадкові права у нотаріуса, оскільки на спадкове майно не має державної реєстрації, тому він вимушений звернутися за захистом свого права до суду. Позивач, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача -Дібрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] року року померла мати позивача [PERSON] (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого входять: житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні у ТВБВ № 10026/0694 смт Калинівка, Головного управління по м. Києві та Київській області на рахунках № 4170 та № [NUMBER], вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні у ТВБВ № 10026/0688 м. Васильків Головного управління по м. Києві та Київській області на рахунку № [NUMBER], земельна ділянка площею 0,215 га в тому числі: 0.125 га ріллі, 0,05 га багаторічних насаджень, 0,04 га під будівлями, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] залишила заповіт посвідчений секретарем виконкому Дібрівської сільської ради Васильківської району Київської області від 06.06.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 20, яким заповідала все своє майно своєму сину - [PERSON], позивачу по справі (а.с.19). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2014 року на спадкове майно - житловий будинок та вклади з відповідними відсотками та компенсацією. Разом з тим, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,215 га, що знаходиться в [ADDRESS] в зв'язку з тим, що не надано Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.7). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно з ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], звернувся у встановленому законом порядку та строк з заявою на отримання спадщини, проте, спадкодавець за життя не встигла зареєструвати своє право власності, суд вважає, що право позивача на спадкування нерухомого майна за законом підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності позивача на спадкове майно. Обставини, викладені позивачем, знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved