Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

05.10.2016 представник позивача звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №555-32-26/08-255 від 18.07.2008 у розмірі 15755 дол. США та судові витрати. В обґрунтування позову представника позивача зазначив, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 18.07.2008р. було укладено кредитний договір № 555-32-26/08-255, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15755 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.07.2017, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісійну виногороду в сумі, строки і в порядку, встановлені договором. 14 червня 2010 року найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства, було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Позивач виконав своє зобов'язання за договором, надав відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 19.05.2016 становить 12539 доларів США 61 цент, що еквівалентно 316716, 00 грн. і складається з такого: - 7898,31 доларів США (199489,50 грн.) - заборгованість за кредитом; - 2309,40 доларів США (58329,19 грн.)- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2315,60 доларів США (58485,73 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 16,30 доларів США (411,60 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб сайті "Судова влада України" на офіційній сторінці Марківського районного суду Луганської області. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 19.12.2016, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки.(а.с.29-33). 14 червня 2010 року найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства, було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Згідно п.1.2.2 Статуту Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником прав та обовязків Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінено найменування позивача зАкціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.30). 18.07.2008р між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 555-32-26/08-255, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15755 доларів США зі сплатою зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.07.2017, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісійну виногороду в сумі, строки і в порядку, встановлені договором. Відповідно до п.1.2 Договору, кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки Hyundai модель Accent, 2008 року випску згідно з договором купівлі-продажу автомобіля №118/Х-авто від 26.06.2008року, укладеним з ТОВ «Арго-Стиль». 17.12.2009 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 555-32-26/08-255, згідно якої щомісячно не пізніше 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з серпня 2008року (останній платіж 17.07.2017 року) згідно з графіком. З дати укладення цієї Додаткової угоди процентна ставка за користування Кредитом становить 13,59 % річних. На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. Таким чином між сторонами склалися зобов'язальні цивільно - правові відносини у сфері кредитування. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі встановленому договором, відповідач в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно дост. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно дост. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно дост. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов,язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником терміну сплати процентів, визначених п.2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1, 3.3.2-3.3.17, 3.3.3. цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 0,005 відсоток від несвоєчасної суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Як вбачається з наданого розрахунку, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед Банком станом на 19.05.2016р. складає 12539,61 доларів США. Згідно ч.2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України зазобов'язання ми допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Ці нормативно- правові акти можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. За ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 10207,71 доларів США, що еквівалентно (257818,66 грн.) підлягають задоволенню, яка складається з такого: - 7898,31 доларів США (199489,50 грн.)- заборгованість за кредитом; - 2309,40 доларів США (58329,16 грн.)- заборгованість по процентам за користування кредитом; Щодо вимоги про стягнення пені за вказаним договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позов пред'явлено до позивача який зареєстрований в Кам'янобрідському районі м.Луганськ, яке згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014року, відповідно до якого банки зобов'язаніу період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі. Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Із розрахунку заборгованості відповідача перед Банком станом на 19.05.2016 вбачається, що початковою датою нарахування пені є 20.05.2015 тобто пеня нарахована - після 14 квітня 2014 року. Таким чином, вимоги про стягнення пені- 2315,60 доларів США за несвоєчасне повернення кредиту та 16,30 доларів США за несвоєчасне повернення відсотків задоволенню не підлягають. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а отже сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 10207,71 доларів США. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №00039019 від 31.05.2016 позивачем сплачено судовий збір в сумі 4750,74 грн., отже ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial