Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

24.07.2013 року позивач ТОВ „Інтергума-2010" звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що наказом директора ТОВ «Інтергума-2010» № 24 від 08.12.2010 р. [PERSON] призначений на посаду водія, з яким був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від 08.12.2010 року, а також [PERSON] була підписана інструкція водіям ТОВ «Інтергума-2010», затверджена директором даного підприємства, згідно з якою в рейсі одночасно відлучатися від транспортного засобу обом водіям заборонено, а грошові кошти і документи водії зобов'язані зберігати в спеціально обладнаному сейфі. В період часу з 08.12.2010 року по 11.12.2010 року [PERSON] та [PERSON], який також працював на посаді водія ТОВ «Інтергума-2010», перебували у відрядженні з метою доставки вантажу клієнтам ТОВ «Інтергума-2010», а саме автомобільних шин, згідно договорів поставки і отримували за товар кошти. Перебуваючи на об'їзній дорозі м. Херсон, водії зупинилися з метою прийому їжі в одному з придорожніх кафе, домовилися, що першим піде в кафе [PERSON], а [PERSON] повинен був залишитися в кабіні автомобіля Scania, державний номер [NUMBER], до повернення [PERSON] назад в автомобіль, як передбачено посадовою інструкцією. Однак в порушення посадової інструкції [PERSON] самовільно покинув салон службового автомобіля, яким керував і пішов в кафе в якому знаходився [PERSON] На питання [PERSON] чому він залишив автомобіль без нагляду, [PERSON] нічого не відповів, вийшов і попрямував до машини, а коли повернувся в кафе сказав що машина знята з сигналізації. Після чого [PERSON] та [PERSON] пройшли до автомобіля, сіли у середину і виявили що з салону автомобіля зникли грошові кошти, що отримані від клієнтів, які знаходились в сумці [PERSON] за водійським сидінням на спальному місці. В результаті злочинної самовпевненості [PERSON] інтересам ТОВ «Интергума-2010» було завдано матеріальної шкоди на суму 252 000 гривень. За цим фактом 26.01.2011 року Жовтневим РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області було порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 191 КК України. 03.02.2011 року ТОВ «Інтергума-2010» було визнано цивільним позивачем по справі. 04.03.2011 року було винесено постанову про перекваліфікацію складу злочину з ч.4 ст.191 КК України на ст. 197 КК України. 11.09.2012 року [PERSON] та [PERSON], який також працював на посаді водія (наказ № 27-к від 17.12.2010 р.) ТОВ «Інтергума-2010», підписував договір про матеріальну відповідальність, посадову інструкцію водія, у зв'язку з виконанням своїх службових обов'язків, керуючи вантажним автомобілем марки Scaniа, державний номер [NUMBER], наказами директора від 11.09.2012 року з метою поставки товару були відправлені у відрядження. Перебуваючи у відрядженні в місті Івано-Франківськ, [PERSON] та [PERSON] від клієнта ПП [PERSON] отримали 97 317 гривень ,після чого в місті Тернопіль, від клиенкта ПП [PERSON] отримали 160 000 гривень, далі в місті Нетішин від клієнта ПП [PERSON] отримали 74 177 гривень. Згідно з положеннями інструкції водіїв ТОВ «Интергума-2010», розробленої і затвердженої директором підприємства, водіям заборонено одночасно залишати автомобіль без нагляду, в тому числі, при прийомі їжі, відвідування магазинів, їдалень і т.д. Однак, 15.09.2012 року [PERSON] та [PERSON], перебуваючи біля ТЦ «Еталон» в м. Рівне по вулиці Соборна, 44 б, в порушення вимог посадової інструкції і своїх службових обов'язків, удвох самовільно покинули салон службового автомобіля, яким управляли, в результаті чого під час їх відсутності, невстановленою особою було таємно викрадено грошові кошти в сумі 257 000 гривень, що належать ТОВ «Інтергума-2010». В результаті злочинної самовпевненості [PERSON] та [PERSON] інтересам ТОВ «Інтергума-2010» був заподіяний матеріальний збиток на суму 257 000 гривень. За цим фактом 26.10.2012 року Жовтневим РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області було порушено кримінальну справу за ст. 197 КК України. У визначеному законом порядку ТОВ «Інтергума-2010» було визнано цивільним позивачем по справі. 06.01.2013 року прокурор прокуратури Жовтневого району м. Луганська своєю постановою об'єднав матеріали досудових розслідувань в одне провадження. Вироком Жовтневого районного суду Луганської області від 01 квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 10 місяців [PERSON], 1 рік 6 місяців [PERSON] відповідно. У судовому засіданні представник позивача ТОВ „Інтергума-2010" позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні позову. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги ТОВ «Інтергума-2010» не визнав у повному обсязі, просив залишити позовну заяву ТОВ «Інтергума-2010» без задоволення пояснивши, що його підзахисні не скоювали крадіжку майна, яке належить підприємству позивача, позивачем не надані докази, що позовна заява подана належною особою, та пояснили, що органом розслідування та судом за кримінальною справою не в повному обсязі вивчені матеріали, щодо фактично завданої шкоди та частини відшкодованого збитку, завданого потерпілому, вважали, що за другим епізодом кримінального правопорушення потерпілим є не ТОВ «Інтергума», а Горбенко, тому позов в цій частині заявлено не належним позивачем. також представник відповідачів пояснив, що для визначення розміру шкоди необхідно відповідний висновок. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов ТОВ „Інтергума-2010" обґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 01.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у скоєнні злочину, що передбачений ст. 197 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 10 місяців, 1 рік 6 місяців відповідно (а.с.5-14). Зі змісту зазначеного процесуального документа вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є працівниками ТОВ «Інтергума-2010», яких було засуджено у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків, а саме - керуючи вантажним автомобілем «Scania», державний номер [NUMBER], будучи матеріально відповідальною особою, [PERSON] в період часу з 08.12.2010 року по 11.12.2010 року перебував у відрядженні, в ході якого отримав від клієнтів ТОВ «Інтергума-2010» грошові кошти за поставлений товар згідно договорів купівлі-продажу. Проте 10.12.2010 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, [PERSON], перебуваючи на об'їзній дорозі м. Херсон, в порушення вимог посадової інструкції та своїх службових обов'язків, самовільно залишив салон службового автомобіля яким керував, в результаті чого, у час його відсутності, невстановленою особою були таємно викрадені кошти в сумі 252 000 гривень, що належать ТОВ «Інтергума-2010». В результаті злочинної самовпевненості [PERSON], інтересам ТОВ «Інтергума-2010» завдано матеріальних збитків на суму 252 000 гривень. В судовому засіданні даний факт не заперечувався, але відповідачем повідомлено, що йому невідомо яка кількість грошей знаходилася в пакетах, оскільки він гроші не перераховував. За даним злочином в рахунок погашення заподіяної матеріальної шкоди ТОВ «Інтергума-2010» [PERSON] була оплачена сума 25 579 гривень. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що ним була оплачена більша сума, приблизно 28000 грн., підтверджень даної обставини суду не надав. В подальшому, 11.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з виконанням своїх службових обов'язків, керуючи вантажним автомобілем «Scania», державний номер [NUMBER], наказом директора з метою поставки товару відряджені до міст Івано-Франківськ, Тернопіль та Рівне. Перебуваючи у відрядженні в місті Івано-Франківськ, [PERSON],та [PERSON] від клієнта ПП [PERSON] отримали 97 317 гривень, після чого в місті Тернопіль від клієнта ПП [PERSON] отримали 160 000 гривень, далі в місті Нітішин від клієнта ПП [PERSON] отримали 74 177 гривень. Відповідно до положень інструкції водіїв ТОВ «Інтергума-2010» водіям заборонено одночасно залишати автомобіль без нагляду, в тому числі при прийомі їжі, відвідування магазинів, столових тощо. Проте, 15.09.2012 року о 13 годині 15 хвилин [PERSON] і [PERSON] , перебуваючи біля ТРЦ «Еталон» в м. Рівне, в порушення вимог вказаної інструкції та своїх службових обов'язків, вдвох самовільно залишили салон службового автомобіля яким керували, в результаті чого, у час їх відсутності, невстановленою особою були таємно викрадені грошові кошти в сумі 257 000 гривень, що належать ТОВ «Інтергума-2010». В результаті злочинної самовпевненості [PERSON] та [PERSON] інтересам ТОВ «Інтергума-2010» завдано матеріальних збитків на суму 257 000 гривень. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази суд вважає що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними. Вирок Жовтневого районного суду м. Луганська залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 18 червня 2013 року (а.с.15-17). Відповідно до вироку підсудний [PERSON] у скоєнні вказаного злочину винним себе визнав повністю, не оскаржував фактичні обставини справи, підсудний [PERSON] вину не визнав. За кримінальною справою був залучений представник цивільного позивача, але цивільний позов ТОВ «Інтергума-2010» протягом розгляду зазначеної кримінальної справи поданий не був. Згідно копії статуту ТОВ «Інтергума-2010» зареєстровано 28.09.2010 року та має ІК 37287709 (а.с.55-72). Пунктом 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної, сили, або постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»встановлено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичній особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, згідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 7 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред'являти його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд вважає за доцільне задовольнити позов ТОВ «Інтергума-2010» у повному обсязі шляхом ухвалення судового рішення. Враховуючи той факт, що в рахунок погашення заподіяної матеріальної шкоди ТОВ «Інтергума-2010» [PERSON] була оплачена сума 25 579 гривень, загальний розмір матеріальної шкоди, заподіяної ТОВ «Інтергума-2010» противоправними діями [PERSON] за першим епізодом злочину - 226421 грн. (252000-25579 грн.) . Розмір заподіяної шкоди, [PERSON] та [PERSON] за другим епізодом, складає 257000 гривень, та підлягає стягненню в рівних частках, а саме по 128500 грн. з кожного. Таким чином, з відповідача [PERSON] пропорційно відповідальності кожного підлягає стягненню сума шкоди в розмірі 128500+226421=354921 грн. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню пропорційно відповідальності відшкодування в розмірі 1285000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судом стягуються з відповідачів на користь держави, оскільки при поданні позову про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, звільнені від судового збору при поданні позову, пропорційно відповідальності кожного з них на користь держави судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. відповідно до завданої шкоди, судом стягнено пропорційно судовий збір, а саме шкода, завдана [PERSON] 74,75%, що складає відповідно 2572,15 грн. (3441грн.*74,75%:100%) судового збору. [PERSON] - 25,25%, що складає 769,85 грн. (3441грн.*25,25%:100%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved