Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі позивач зареєструвала шлюб 26.12.2013 року у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 398. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Практично з моменту укладення шлюбу (близько п`яти років) разом не проживають. Шлюб носить формальний характер і примирення неможливе. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом, просить шлюб розірвати та відновити їй дівоче прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, відзив на позов не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 26.12.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 398, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2013 року. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними припинено шлюбно-сімейні відносини п`ять років тому. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дівоче прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що дана вимога також підлягає до завдолення.

Outcome: approved