Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

18 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, третя особа - Служба у справах дітей Краматорської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 листопада 2007 року знаходиться у шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини , відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. ЇЇ батьки мешкають в Російській Федорці , мають можливість надати допомогу в проведенні повноцінного відпочинку та неодноразово запрошували її з сином до себе. При цьому вона неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з порохням прийняти участь в утриманні спільного сина, однак її звернення залишено ним без задоволення. В квітні 2017 року вона отримала запрошення від батьків [PERSON], та [PERSON] , які запропонували їй приїхати разом з сином під час літніх канікул для відпочинку та проведення лікування в оздоровчому центрі в Белгородській області, оскільки вона разом з сином потребують оздоровлення. [PERSON] має вади серцево- судинної системи та страждає на артрит колінних суглобів ніг. Виїзд до РФ вона планує для проведення лікування сина, покращення стану його здоров'я, спілкування з дідусем та бабусею. Підвищення рівня світогляду дитини, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Тому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України [PERSON], [INFO], в її супроводі до [ADDRESS] в період з 01 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO]. Дозволити їй або її представнику, без згоди батька [PERSON], [INFO], оформлювати документи, для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього зарубіжжя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Захаров С.О. повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з 30 листопада 2007 року знаходиться у шлюбі з позивачкою, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На даний момент їх спільний син проживає разом з матір'ю [PERSON] Позивачка перешкоджає йому бачились з сином, не дозволяє спілкуватися з дитиною. Сама веде розкутий спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Він вважає, що позивачка бажає вивезти їх сина до Російської Федерації на постійне місце проживання, що позбавить його права виконувати свої батьківські обов'язки щодо дитини. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача- Даншин С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з тих підстав, що і відповідач [PERSON] Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи- органу опіки та піклування Краматорської міської ради - Вертипорох В.В. в судовому засіданні пояснила, що вважає доцільним надати згоду на виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] за кордон з метою оздоровлення у період з 31 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року без згоди батька, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. 09 червня 2017 року [PERSON] звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком та про відібрання та повернення дитини від матері без позбавлення батьківських прав, третя особа- орган опіки та піклування Краматорської міської ради. Зустрічний позов мотивують тим, що з 30 листопада 2007 року знаходиться у шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Наприкінці березня 2017 року його дружина покинула місце їх сумісного проживання, при цьому забрала з собою їх сина [PERSON]. На даний час його син проживає разом матір'ю в невідомому місці, та усіма способами перешкоджає йому відвідувати дитину та приймати участь у його житті. Відповідача [PERSON] веде досить розкутий спосіб життя. Останні роки ніде не працює, постійно відсутня вдома, веде бродячий спосіб життя, дитина голодна, часто хворіє. На зауваження відносно виховання дитини реагує дуже нервово, постійні суперечки та скандали. Змушує дитину постійно виконувати домашню роботу по дому. Зовсім не переймається фізичним та моральним станом дитини. Вже пору років змушує дитину на час великого посту голодувати разом з собою. Дитина хоче їсти але боїться, що мати дізнається та буде лаятися. Крім того , від постійних походів, у різні погодні умови, цілими днями, до пізнього часу, від різних місць, у дитини виявилася проблема з ногами, а саме захворювання хронічний артрит. Після того, як відповідачка виїхала з дитиною у невідомому напрямку , він вважає, що вони можуть мешкати в будинку, який зареєстрований за [PERSON], який зовсім не відповідає санітарно - гігієнічним нормам. Крім того, відповідачка у 2013 році тяжко хворіла, перенесла дуже тяжку хворобу у виді інсульту, в результаті чого настали тяжкі наслідки у виді психологічного та емоційного стану , віднялася річ та паралізація правої руки та ноги. Він її матеріально забезпечував, піклувався про неї. На його постійні заперечення та спробу допомогти та виховувати дитину, відповідачка реагує неадекватно, дуже нервує, нецензурно висловлюється на його адресу, що дуже пугає дитину. Взагалі не дає зустрітися з сином. В результаті син став замкнутий та боїться спілкуватися з ним. У нього є всі необхідні умови для проживання дитини разом з ним. Він забезпечений житлом, умови проживання задовільні. Він має професію будівельника , чим і займається постійно на сьогоднішній день, має високий стабільний дохід. Оскільки відповідачка зовсім не приділяє дитині уваги, не піклується про нього, просить визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з ним та відібрати дитину [PERSON], [INFO] від відповідачки [PERSON] та повернути дитину йому. В судовому засіданні позивач по зустрічному позову [PERSON] та його представник Даншин С.О. повністю підтримали заявлену позову заяву просили її задовольнити. Відповідач по зустрічному позову- [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Надала суду письмові заперечення на зустрічну позовну заяву. Представник відповідача по зустрічному позову - Захаров С.О. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] піклується про дитину, матеріально її забезпечує. Хлопчик задовільно навчається у школі , отримує грамоти. Відповідачка [PERSON] не перешкоджала позивачу спілкуватися з сином , вона намагалася захистити дитину від батька, який планував та погрожував забрати дитину до себе без її відома. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи- органу опіки та піклування Краматорської міської ради - Вертипорох В.В. в судовому засіданні пояснила, що вважає недоцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] в родині батька та відібрання дитини у матері. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, третя особа - Служба у справах дітей Краматорської міської ради, таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком та про відібрання та повернення дитини від матері без позбавлення батьківських прав, третя особа- орган опіки та піклування Краматорської міської ради необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2007 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2017 року [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо. Судом встановлено, що на теперішній час дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 141 ч.1 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні. Згідно ст.. 157 Сімейного кодексу України , той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.. 154 ч.2 Сімейного кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно ст.. 16ч.2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом. У відповідності до ст.. 150ч.2, 155ч.1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст..313 ЦК України фізична особа , яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст..4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви, [PERSON] повідомим своїй дочці [PERSON] та онуку [PERSON], що у період з 10 квітня 2017 року по 25 серпня 2017 року він знаходиться у відпустці. Запрошує їх у гості та на лікування в оздоровчому центрі у Бєлгородську область Волоконовський район. З нотаріально посвідченого запрошення, видно, що [PERSON] просить дозволити в'їзд до Російської Федерації з 05 квітня 2017 року по 05 липня 2017 року громадянці України [PERSON] разом з дитиною [PERSON] Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивачка має намір поїхати разом із малолітньою дитиною до своїх батьків до [ADDRESS], в період з 01 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року для проведення лікування сина, покращення стану його здоров'я, спілкування з дідусем та бабусею. Підвищення рівня світогляду дитини, фізичного, духовного та морального розвитку, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька малолітнього сина, позивач це зробити не може. Відповідно до посилань позивача у добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання дитини та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті. Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради № 01-29/4037 від 01 серпня 2017 року, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним надати згоду на виїзд малолітнього за кордон з метою оздоровлення у період з 31 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року без згоди батька [PERSON] . Таким чином, оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на виїзд на відпочинок та оздоровлення громадянина України [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON] за межі України до [ADDRESS], в період з 01 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO], дозволивши [PERSON] або її представнику, без згоди батька [PERSON] оформлювати документи, для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього зарубіжжя. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Положеннями ч. 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Пунктами 2-5 ст. 164 СК України, передбачені підстави для позбавлення батьківських прав, які згідно положень ч. 1 ст. 170 можуть слугувати підставами для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Зокрема, це ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманія батьків а також випадки, коли батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При вирішенні спору щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, допитай в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає сторони з 2004 року. Зі слів він знає, що [PERSON] у 2012 році зловживала спиртними напоями. Після 2012 року вона ніде не працює. Він знає, що [PERSON] працює на будівництві, має постійний дохід. Він завжди піклувався про сина та утримував його. За той час , коли сторони проживають окремо, [PERSON] намагався знайти сина, щоб піклуватися про нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом [PERSON] Він знає, що у 2012 році у [PERSON] після корпоративну стався інсульт. [PERSON] піклувався про неї, сплачував лікування. У 2015 році [PERSON] зробили операцію на серці. [PERSON] постійно зловживала спритними напоями. На теперішній час [PERSON] є непрацездатною, не має стабільного доходу. Вона не піклується та не утримає сина [PERSON]. [PERSON] постійно знаходиться у бабусі, яка піклується про нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] ЇЇ син та [PERSON] у шлюбі проживали добре. Її син постійно їздив на заробітки, а [PERSON] піклувалася про дитину. ЇЇ син працює неофіційно та має значний дохід. Вона знає, що після корпоративну на роботі в 2012 році , у її невістки [PERSON] трапився інсульт, внаслідок вживання спиртних напоїв . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає сторони приблизно 12 років. Вона бачила, що [PERSON] зловживала спиртними напоями. Вона бачила та чула, як [PERSON] нецензурно лаялась на дитину. На теперішний час вона не дає дитині спілкуватися з батьком. З рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №487 від 05 липня 2017 року «Про визначення [PERSON] способу участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], вбачається, що згідно результатів психологічної діагностики, проведеної психологічною службою управління освіти Краматорської міської ради з малолітнім [PERSON], [INFO], за згодою обох батьків, встановлено, що дитина виказує на батька негативне ставлення: малолітній [PERSON] уникає спілкування з батьком через побоювання і постійні побиття його та матері, не бажає спілкуватися зі своїм батьком, тому що боїться фізичної агресії з його боку. [PERSON] відмовлено у визначенні способу участі у вихованні сина та часу спілкування з ним. З повідомлення Краматорської загальноосвітньої школи № 11 на адвокатський запит адвоката Даншина С.О. вбачається, що вихованням дитини [PERSON], [INFO] батько і мати. Батько періодично цікавиться навчанням сина в телефонному режимі. Цікавиться успішністю дитини мати, відвідує батьківськи збори. Мати достатньо приділяє уваги вихованню дитини. Шкільного психолога у штатному розписі у ЗОШ № 11 немає. Психолог міського психіатричного центру спостерігає дітей індивідуально які знаходяться на різних обліках та ті що входять до групи ризику. [PERSON] до цих дітей не належить . [PERSON] вихований, до старших відноситься з повагою, підтримує стосунки з усіма членами сім'ї. Як вбачається з результатів психологічного обстеження [PERSON], [INFO] від 14 травня 2017 року, що у всіх використаних методиках дитина дає позитивну оцінку матері, старшому брату, бабусі [PERSON]. Хлопчик емоційно прив'язаний до мами та старшого братам [PERSON]. Взаємовідношення з батьком оцінює неоднозначно. Надає негативну оцінку батькові та бабусі по батьківській лінії. Оцінює ставлення батька до себе як негативне, пов'язує з такими почуттями як злість, страх, образа, почуття приниження. Йому не подобається , як батько та бабуся по батьківській лінії ставляться до нього. Дитина до них ставиться негативно. З батьком спілкуватися не бажає. Після наведених питань хлопець пригадав , що єдине позитивне , що було у спілкуванні з батьком, це те, що батько колись запропонував навчити його водити машину. [PERSON] мріє про те, щоб у нього була нормальна сім'я, у якій ніхто б нікого б не ображав, не принижував, не бив. Виражає побоювання, що батько прийде до школи та влаштує скандал. Хлопець емоційно прив'язаний до матері. Авторитетними фігурами виступають брат [PERSON] та дідусь [PERSON]. Бажання спілкуватися з батьком дитина не виявляє. З повідомлення Краматорської загальноосвітньої школи № 11 на адвокатський запит адвоката Захарова С.О. вбачається, що батько учня [PERSON], [INFO] цікавиться навчанням сина в телефонному режимі. Батьківськи збори не відвідує, в організації життя класу участі не приймає. Вихованням та навчанням [PERSON] займається його мати [PERSON], яка цікавиться успішністю сина, часто навідується до школи на індивідуальні співбесіди та на консультацію до вчителів, відвідує батьківські збори. [PERSON] в позаурочний час відвідує СЮТ та музичну школи (гітара). Зі слів матері та дитини , водить на заняття до СЮТ та заняття в музичну школу [PERSON] Як вбачається з повідомлення КЗ «Центр первинної медико -санітарної допомоги № 1 м. Краматорська» № 01-13/595 від 22 травня 2017 року, [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом амбулаторії 4 з народження. Дитина відвідує лікарняний заклад з мамою яка і займаються лікуванням дитини. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. (п.6) вказує, що дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 р. (ст. 9) зазначає про те, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналізуючи викладені норми закону та враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має для дитини матір, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено виняткової ситуації для необхідності відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки - [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради № 01-29/4037 від 01 серпня 2017 року, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] [INFO], орган опіки та піклування вважає не доцільним відібрання дитини у матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Доводи позивача [PERSON] та показання свідків про неналежну поведінку відповідачки [PERSON] та погане ставлення до сина, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки такі доводи повністю спорстовуються висновком органу опіки та піклування Краматорської міської ради, повідомленнями Краматорської загальноосвітньої школи № 11, рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №487 від 05 липня 2017 року, результатом психологічного обстеження [PERSON], [INFO] від 14 травня 2017 року, повідомленням КЗ «Центр первинної медико -санітарної допомоги № 1 м. Краматорська» № 01-13/595 від 22 травня 2017 року. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків та веде аморальний спосіб життя, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для відібрання дитини від матері.

Outcome: approved