Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, просить визнати недієздатним свого батька [PERSON], [INFO] року, та призначити її опікуном. Заява мотивована тим, що її батько страждає психічним захворюванням, потребує постійного догляду та турботи, через психічне захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі з викладених підстав. Представник заінтересованої особи - Ради опіки та піклування Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя у судовому засіданні зазначила, що у разі визнання [PERSON] недієздатним доцільно призначити його опікуном дочку - [PERSON] Заслухавши учасників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки № 169 від 25.11.2013 р., виданої КЗ «Севастопольська міська психіатрична лікарня», [PERSON], [INFO], з 25.09.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в третьому відділенні СМПЛ (а.с.19). Як вбачається з висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 35 від 05.12.2013 р. [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу з 1985 року. Тривалість і характер перебігу захворювання не призвели до формування постпсихотичного дефекту особистості, який би позбавляв його можливості в даний час розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.25-28). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], яка за освітою є бібліотекарем, та [PERSON], за освітою - електротехнік, показали, що вони є знайомими родини [PERSON]. Показали, що [PERSON] поводиться неадекватно, а саме: бурмоче собі, не миється, не вдягає чистий одяг, нічого собі не готує, не може правильного розподілити гроші, часто не закриває вхідні двері, залишає невимкненим газ, йому іноді щось мерещиться. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або недоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. Згідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Аналізуючи показання свідків з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 35 від 05.12.2013 р., суд зазначає, що показання свідків [PERSON], [PERSON] лише підтверджують висновок експертів, що [PERSON] дійсно страдає хронічним психічним захворюванням. Втім характер хронічного психічного захворювання, на яке страждає [PERSON], такий, що хворий при цьому як особистість у соціумі може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах заява не може бути задоволена. Оскільки вимога про встановлення опіки в даному випадку є похідною, то також не підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що по батькові доньки -„[PERSON]" не співпадає з іменем її батька - „[PERSON]" (а.с.5,6), що формально означає те, що заявник [PERSON] не може стверджувати, що [PERSON] є її батьком (в контексті фактичних обставин справи, встановлених судом), проте з огляду на ч.1 ст.237 ЦПК України та довідку РЕП-17 (а.с.8) [PERSON] належить до складу осіб, які мають право на звернення до суду з відповідною заявою, як член сім"ї. Судові витрати не відшкодовуються відповідно до ст.235 ч.7 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.39, ст.60 ЦК України,

Outcome: dismissed