Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] третя особа Страхова компанія з додатковою відповідальністю « Гарантія» про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 березня 2014 року о 22.00 годині він куруючи власним автомобілем « Шкода», державний номер [NUMBER], рухався прямо по вул.. Салтіське Шоссе. Відповідач у справі, керуючи автомобілем « Мерседес», їхав по вул.. Салтіське Шосе та при повороті ліворуч на проспект 50 років СРСР не надав дороги автомобілю позивача, в наслідок чого допустив зіткнення автомобілів. Протиправність дій відповідача доведена постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2014 року. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріального збитку, моральну шкоду та суму судового збору. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у листопаді 2014 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачів належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши позивача , суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2014 року о 22.00 годині він куруючи власним автомобілем « Шкода», державний номер [NUMBER], рухався прямо по вул.. Салтіське Шоссе. Відповідач у справі, керуючи автомобілем « Мерседес», їхав по вул. Салтіське Шосе та при повороті ліворуч на проспект 50 років СРСР не надав дороги автомобілю позивача, в наслідок чого допустив зіткнення автомобілів. Протиправність дій відповідача доведена постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2014 року. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Наведеними позивачем доказами підтверджується факт настання зазначених ушкоджень автомобіля, саме від дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля, який належить відповідачеві, яка мала місце 19 березня 2014 року. У п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено: «Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. В судовому засіданні представник позивача підтвердив вартість відновлюваного ремонту автомобіля на суму 11406,88 гривен, оплату експертної оцінки - 500 гривен та оплату юридичних послуг - 500 гривен. Довівши суми позовних вимог 12406,88 гривен. Відповідно до висновку « Автопартнер центр» № 06373 вартість відновлювального ремонту складає 11406,88 гривен. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання чи збереження якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням чи збереженням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, збереженням хімічних, радіоактивних, вибухо - небезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак і собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює та інших осіб. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, саме відповідач , зобов'язане відшкодувати шкоду заподіяну позивачу. Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги, що стягнення майнової шкоди, підлягають задоволенню. Позивачем заявлено і вимоги морального характеру. Ситуація, що стала підставою цього позову, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю. Вона створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани та змінює звичайний життєвий устрій (необхідність участі в судовій тяганині, відвідування експертних, судових органів). Відстоювання своїх цивільних прав займає в позивача тривалий час, потребує значних фізичних та психологічних сил. Внаслідок обставин, що є предметом розгляду в цій справі, позивач зазнав значних матеріальних збитків, які, в свою чергу обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості його життєдіяльності, професійної діяльності. При цьому, суд вважає, що заявлена позивачем сума компенсації моральної шкоди в розмірі 10000 гривен не є співмірною з тими негативними наслідками, що наступили для позивача, та не відповідає критерію розумності. Оцінивши встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, суд дійшов висновку, що достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань позивача буде сума в розмірі 2000,00 гривен. Судові витрати також необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial