Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дочок [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 05 грудня 2017 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 23 липня 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей:[PERSON] - [INFO] та [PERSON]- [INFO]. Подальше життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та обов'язки, у зв'язку з чим 06 червня 2014 року, згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися з грудня 2013 року, відповідач почав проживати окремо від сім'ї, останній раз бачився з дітьми близько три роки тому. Оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує належного харчування, лікування, не купує одяг, та інші речі, необхідні для їхнього нормального розвитку, позивач вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Крім того, зазначила, що відповідач є фізично здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно, інших утриманців не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, позов підтримують в повному обсязі. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 443, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 4). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 989, батьком є відповідач [PERSON], матір'ю - позивач [PERSON], а також [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 506. Батьком є відповідач [PERSON], матір'ю - позивач [PERSON] (а.с.5, 6). Із Акту обстеження житлових умов від 14 листопада 2017 року, складеного депутатом Броварської міської ради [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом із нею проживають: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідно до характеристики від 20 листопада 2017 року, виданої Дитячим естетико-натуралістичним центром "Камелія" вбачається, що [PERSON], з вересня 2016 року відвідує гурток журналістики зазначеного закладу. Із самого початку зарекомендувала себе як творча та здібна дитина, виконує усі задання якісно має розвинену уяву: її тексти відрізняються цікавими сюжетами та яскравими персонажами. У межах діяльності гуртка бере участь у благодійних заходах, також є активною учасницею екологічний акцій: "Збережи ялинку!", "Першоцвіт!", "Наші друзі - птахи!", є учасницею еко-квесту "Молодь за здорове життя", має неабиякі акторські здібності. Дівчинка активно відвідує різноманітні міські заходи, дуже товариська, підтримує теплі дружні стосунки із іншими вихованцями, жодного разу не вдавалась до грубощів та не брала участі у будь-яких суперечках чи сварках. Має авторитет серед товаришів, допомагає іншим у разі необхідності, ніколи не залишить у біді, завжди ввічлива із педагогами батьками та однолітками, має охайну зовнішність (а.с. 9). Із висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області № 1-18/1959 від 03 жовтня 2017 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із нею без реєстрації, забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування. Вихованням дітей займається мати. [PERSON] не бачила батька та не спілкувалась з ним майже три роки. [PERSON] зі слів матері майже не знайома зі своїм батьком. Батько дітей участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їхнім життям, що свідчить про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків та наявність достатніх підстав для позбавлення його батьківських прав по відношенню домалолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на їх утримання. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочок [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], ухиляється, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Разом з цим, відповідач не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, тому суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави та на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved