Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом та просить відібрати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [PERSON] та [PERSON], без позбавлення батьківських прав, передати [PERSON] та [PERSON] органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей проживають в зареєстрованому шлюбі. З 29.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби міської ради у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. В листопаді 2017 року до служби звернулась адміністрація Конотопської ЗОШ №13 із повідомленням про неналежне виконання відповідачами батьківських обов'язків відносно дитини. [PERSON] та [PERSON] разом з донькою приїхали на територію м. Конотоп із с. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області та почали проживати в трикімнатній квартирі, де не було створено умов для належного навчання, виховання та розвитку дитини. Батьки зловживають спиртними напоями, хоча [PERSON] знаходилась на останньому місяці вагітності. [PERSON] часто пропускає заняття без поважних причин. 05.12.2017 року відповідачка народила сина [PERSON]. Під час виїздів служби спільно із фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що в помешканні дійсно не створено належних умов для проживання дітей. Місця для відпочинку та навчання, як правило, були обладнані неналежними чином, постільна білизна завжди потребувала заміни, в квартирі відчувався стійкий неприємний запах тютюнового диму, продукти харчування завжди були в недостатній кількості, а ще частіше взагалі відсутні. Неодноразово відповідачі перебували в стані алкогольного сп'яніння. З [PERSON] та [PERSON] постійно проводилась робота щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов в квартирі, необхідності проходження лікування від алкогольної залежності, проте відповідачі не сприймають наданих їм рекомендацій, якщо змінюють ситуацію в кращий бік то зовсім ненадовго. Відповідно інформації Конотопської ЗОШ №13 від 23.01.2019 року №08/06-04, вихованням [PERSON] батьки не займаються, бо вживають алкогольні напої. Родина [PERSON] з 10.01.2018 року перебуває в міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та зловживанням ними спиртними напоями. Відповідачі мають велику заборгованість за комунальні послуги. В помешканні відключено газопостачання. [PERSON] нещодавно звільнився з роботи, батьки фактично живуть та пиячать за рахунок соціальної допомоги при народженні дитини. Відповідно інформації КНП Конотопської МР «Конотопська міська лікарня» родина [PERSON] також перебуває в їх лікувальній установі на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах з народження [PERSON]. Під час візитів медичних працівників також спостерігались неналежні умови проживання дітей, молочна суміш для годування [PERSON] була лише іноді, при цьому в недостатній кількості. На запрошення медичних працівників [PERSON] з'являлась не завжди. 21.03.2018 року на [PERSON] та [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до ч.2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте 20.08.2018 року під час чергового візиту до родини відповідачів було встановлено, що [PERSON] разом зі своєю матір'ю перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі було брудно та не прибрано, відчувався стійкий неприємний запах. Того ж дня на відповідачку повторно складений адміністративний протокол за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків по вихованню дітей. 23.08.2018 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №15) батьки запевняли, що випадки вживання ними алкоголю більше не повторяться. Відповідачів в черговий раз було попереджено про необхідність зміни свого відношення до виховання дітей, рекомендовано до 24.09.2018 року привести житлове приміщення за місцем проживання дітей до належного стану. Під час наступного візиту 10.09.2018 року було з'ясовано, що в квартирі позитивних змін не відбулося: в квартирі неприємний запах, продукти харчування в мінімальній кількості, кімната старшої дитини в занедбаному стані. 15.01.2019 року під час чергового відвідування родини за місцем проживання було встановлено, що батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі спостерігались сліди застілля, відчувався стійкий неприємний запах. Продукти харчування на момент обстеження були взагалі відсутні, дитяча постільна білизна брудна. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] був вилучений з родини та разом з матір'ю поміщений до КНП Конотопської МР «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М.Давидова». Батьку надано термін для створення в квартирі належних умов для проживання дітей. 22.01.2019 року з метою вирішення питання щодо доцільності виписки [PERSON] разом з матір'ю за місцем постійного мешкання було обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS], та з'ясовано, що батько не усунув недоліків з моменту вилучення та поміщення [PERSON] до дитячого відділення. У зв'язку із зазначеним орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне відібрати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] після звернення до суду з вказаним позовом, змінили свою поведінку і ставлення до дітей, не ідеальні але створили за місцем свого проживання умови для розвитку і виховання дітей, продукти харчування присутні, спиртні напої не вживають, а також [PERSON] пройшла курс лікування від алкогольної залежності. В разі відмови в задоволенні позовних вимог прохає офіційно попередити відповідачів про неналежне виховання малолітніх дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, заперечували, щоб у них відібрали дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони змінили свою поведінку і ставлення до дітей, створили за місцем свого проживання належні умови для розвитку і виховання дітей, продукти харчування присутні, спиртні напої не вживають, а також [PERSON] пройшла курс лікування від алкогольної залежності. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2019 року (а.с.34). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 26.03.2019 року (а.с.41). Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.6-9,10-11). Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України. Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органу опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Відповідно до ст. 14 названого Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до ст. 8 вказаної Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України. Статтею 2 названого Закону передбачено, що рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 17 вищеназваного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч. 5 ст. 19 цього Закону міністерства, інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (рішення від 18 грудня 2008 року, яке є остаточним) постановив, що мало місце порушення статті 8 Конвенції. У вказаній справі було встановлено, що за рішенням суду першої інстанції, з яким погодились суди апеляційної та касаційної інстанції, було відібрано трьох неповнолітніх дітей без позбавлення заявників батьківських прав (ст. 170 СК України). У рішенні йдеться про те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у п. 2 ст. 8 Конвенції, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». У названому рішенні, зокрема, констатується, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних заходів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї. Так, суть позовних вимог зводиться до того, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, на заходи соціального супроводу не реагує, на заходи з боку виконкому Конотопської міської ради спрямовані на надання допомоги сім'ї, що опинилася у складних життєвих обставинах, не реагують, не створені належні умови для проживання дітей, а тому в зв'язку із таким способом життя відповідачів не займаються вихованням малолітніх дітей, що загрожує життю, здоров'ю і моральному вихованню дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У висновку про доцільність відібрання дітей у відповідачів, складеному 29 січня 2019 року органом опіки та піклування Конотопської міської ради, зокрема, стверджується, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей проживають в зареєстрованому шлюбі, схильні до зловживання спиртними напоями, ними не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку їх малолітніх дітей. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби міської ради у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах з 29.01.2018 року, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. В листопаді 2017 року до служби звернулась адміністрація Конотопської ЗОШ №13 із клопотанням про необхідність вжиття термінових заходів задля збереження психічного та фізичного здоров'я [PERSON], яка почала навчатись в їх школі з II семестру в 4 класі. Родина [PERSON] приїхала до м.Конотоп з с.Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області. Батьки дівчини зловживають спиртними напоями, [PERSON] перебуває на останніх місяцях вагітності; в квартирі брудно, не прибрано, стійкий неприємний запах. Місця для відпочинку та навчання [PERSON] не обладнані. [PERSON] часто пропускає заняття без поважних причин. Неодноразово траплялись випадки коли дівчина не мала змоги після навчання в школі потрапити до квартири, тому їй доводилось чекати у під'їзді або у сусідів доки батьки не повернуться невідомо звідки додому. 05.12.2017 року відповідачка народила сина [PERSON]. Під час неодноразових виїздів служби спільно із фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що в помешканні дійсно не створено належних умов для проживання дітей. Місця для відпочинку та навчання, як правило, були обладнані неналежними чином, постільна білизна завжди потребувала заміни, в квартирі відчувався стійкий запах тютюнового диму; продукти харчування завжди були в недостатній кількості, а ще частіше взагалі відсутні. Неодноразово батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння. З [PERSON] та [PERSON] постійно проводилась робота щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов в квартирі, необхідності проходження лікування від алкогольної залежності, проте відповідачі не сприймають наданих їм рекомендацій, якщо змінюють ситуацію в кращий бік то зовсім ненадовго. Відповідно інформації Конотопської ЗОШ №13 від 23.01.2019 року №08/06-04, вихованням [PERSON] батьки не займаються, бо вживають алкогольні напої. Входячи в запої, не виконують батьківські обов'язки і тоді дитина часто буває голодна. [PERSON] та [PERSON] зовсім не контролюють підготовку та виконання домашніх завдань донькою. Родина [PERSON] з 10.01.2018 року перебуває в міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та зловживанням ними спиртними напоями. Відповідачі мають велику заборгованість за комунальні послуги. В помешканні відключено газопостачання. [PERSON] нещодавно звільнився з роботи, батьки фактично живуть та пиячать за рахунок соціальної допомоги при народженні дитини. 21.03.2018 року на [PERSON] та [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до ч.2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 20.08.2018 року на відповідачку повторно складений адміністративний протокол за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків по вихованню дітей. 15.01.2019 року під час чергового відвідування родини за місцем проживання було встановлено, що батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі спостерігались сліди застілля, відчувався стійкий неприємний запах. Продукти харчування на момент обстеження були взагалі відсутні; дитяча постільна білизна брудна. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] був вилучений з родини та разом з матір'ю поміщений до дитячого відділення КНП Конотопської МР «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М.Давидова». Батьку надано термін для створення в квартирі належних умов для проживання дітей. Враховуючи всі вищезазначені обставини зробив висновок, що батькам байдуже до подальшої долі своїх дітей, адже вони протягом року не приклали жодних зусиль задля зміни ситуації, яка склалась в їх родині. Вивчивши ситуацію, орган опіки та піклування Конотопської міської ради (протокол №1 від 24.01.2019 засідання Комісії з питань захисту прав дитини), виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне відібрати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). Відповідно до частин 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вищевказаний висновок органу опіки і піклування, яким визнано за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав у батьків [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим, що батьки байдужі до подальшої долі своїх дітей та відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. У постанові Пленуму ВС України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснено, що ухилення від виховання дитини може мати місце лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного вищевказаний висновок органу опіки та піклування Конотопської міської ради не може заслуговувати на увагу суду, а також він суперечить дослідженим в судовому засіданні іншим доказам. Акти обстеження житлово-побутових умов суд оцінює критично, оскільки з часу останнього обстеження минуло більше трьох місяців (а.с.21-27), а також допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює фахівцем центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді, пояснила, що останнім часом ситуація в сім'ї [PERSON] змінилася на краще, в квартирі де мешкають відповідачі стало більш-менш чистіше, для дітей є спальні місця, їжа є, відповідачі останнім часом не вживають алкогольні напої. Також допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює завучем ЗОШ №13, пояснила, що після нового року ситуація в сім'ї [PERSON] змінилася на краще, [PERSON] перестала пропускати навчання, ходить до школи в старенькому але чистому одязі, стала краще навчатися, мати [PERSON] відвідує школу та цікавиться навчанням доньки. Тому суд вважає, що відповідачі на даний час, намагаються створити належні умови для проживання та виховання дітей, з урахуванням матеріального забезпечення, а також роблять все для того, щоб діти проживали разом з ними і виховувались в сім'ї. Одночасно судом встановлено, що відповідачі вживають заходи для покращення умов проживання дітей, [PERSON] пролікувалася від алкогольної залежності, а отже справді піклуються про їх нормальний, фізичний та духовний розвиток, піклуються за них та не бажають щоб дітей відібрали у них. Наведене свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] проявляють належну увагу щодо виховання дітей та догляду за ними. Також суд критично ставиться до пояснень представника позивача показань свідків, щодо зловживання спиртними напоями відповідачів, оскільки згідно ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Пункти 2-5 частини першої ст.164 СК України передбачають: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Перераховані підстави є вичерпаними і розширеному тлумаченню не підлягають. Позивач, як на підставу вимог, посилається на зловживання спиртними напоями [PERSON] та [PERSON], при цьому не звернув уваги, що Кодекс такої підстави не передбачає, поняття зловживання спиртними напоями (побутове пияцтво) і хронічний алкоголізм не є тотожними. Сам факт епізодичного зловживання алкоголем, суд не може розцінювати як випадок, який є небезпечним для життя, здоров'я та морального виховання дітей. Відповідачі в судовому засіданні ствердили, що подібних помилок по відношенню до дітей вони не допустять. Суду підстав не вірити їм немає. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, про те, що підстав про відібрання дітей від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав на даний час не виявлено та відібрання дітей від батьків не забезпечуватиме інтересів самих дітей та може стати психотравмуючим фактором для них, а тому позовна заява виконавчого комітету Конотопської міської ради не підлягає задоволенню. Водночас суд попереджає відповідачів, що у разі неналежного відношення ними до своїх батьківських обов'язків, відповідними органами може повторно порушуватись питання про відібрання дітей.

Outcome: dismissed