Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить встановити факт належності йомуправа власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на даний житловий будинок, на ім'я "[PERSON]. В обґрунтування поданої заяви, [PERSON] пояснив, що14.01.014 року він звернувся до відділу державної реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області для проведення державної реєстрації права власності за рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 08.05.2013 року по справі № 183/1217/13-ц про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. В процесі здійснення перевірки виявлена реєстрація права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], за[PERSON].Замість його прізвища за паспортом - „[PERSON]" у реєстрації права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок зазначено „[PERSON]". Заявник зазначає, що вищевказана помилка допущена особою, яка вносила відомості до реєстрації права власності в Реєстр прав власності на нерухоме майно. За таких обставин, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, адже даний факт має значення для охорони прав та інтересів заявника, та створення умов здійснення ним особистих майнових прав. В судове засідання заявникне з'явився, надавши заяву про розгляд у свою відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи- Відділу державної реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції в судове засіданняне з'явився, причини неявки суду не відомі. Суд,дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступних підстав. Суду надано копію рішення виконкому Голубівської сільської ради народних депутатів № 75 від 28.10.1998 року «Про затвердження актів по прийомці в експлуатацію житлових будинків» з архівного витягу, згідно якого, зокрема, визнано право особистої власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.4). Згідно паспорту заявника його прізвищем є [PERSON] (а.с.5). Згідно реєстраційного номеру облікової картки платників податків ідентифікаційний номер присвоєно [PERSON] (а.с.7). З технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташованого по [ADDRESS] вбачається, що його власником є [PERSON] (а.с.8-10). Судом встановлено, що [PERSON] звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраці йної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію та їх обтяжень, отримав відмову, про що ухвалено постанову про відмову у вчиненні реєстрації прав та їх обтяжень за № 9908642 від 14.01.2014 року, у зв'язку з тим, що в процесі здійснення перевірки виявлена реєстрація права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] (а.с.6). Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за № 24082991 від 10.07.2014 року житловий будинок № 20 розташований по Трансформаторній в сщ. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстрований на праві власності за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 29.10.1998 року (а.с.23-24). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Дана норма містить перелік фактів, які встановлюються судом. Крім того, згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором. При цьому можливість пред'явлення конкретних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою. Адже ЦПК прямо встановлює, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Томузаява вимог, які за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначеним законом чи договором, це є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог, тобто відмови в захисті порушеного права в непередбачений законом чи договором спосіб, адже діючим законодавством не передбачено захисту прав особи в окремому провадженні як «визнати факт належності права власності в державному реєстрі». Разом з тим, доведеність заявником факту порушення свого суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу ще не означає, що він вправі пред'явити будь-які вимоги та отримати судовий захист. Враховуючи, що заявник повинен мати конкретний матеріально-правовий інтерес в спорі (тобто бути заінтересованим в реалізації свого суб'єктивного права, про захист якого він просить суд), метою пред'явлення заявлених вимог може бути лише задоволення цього інтересу, а саме: відновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу заявника. Таким чином, якщо мета звернення до суду не відповідає тим умовам, з якими ст.ст. 1, 3 ЦПК пов'язують надання судового захисту, то необхідність і можливість судового захисту відсутня. Так, як дає відповідь на запит суду КП «Новомосковське міське БТІ» ДОР» від 22.07.2014 року № 275вх власником житлового будинку [ADDRESS] областізгідно інвентаризаційної справи станом на 29.10.1998 був [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29.10.1998, зареєстрованого в БТІ 29.10.1998 за р№181-1.Згідно з інвентаризаційною справою, виготовленою БТІ «Інвентаризатор» та повернутою до КП «НМБТІ»ДОР» правоохоронними органами, власником зазначеного будинку є [PERSON] на підставі угоди купівлі-продажу, укладеної 04.11.1998 на товарній біржі «Новомосковська» (р.№000501), зареєстрованої в БТІ «Інвентаризатор» 04.11.1998 зар.№ 1-1.За обліком КП «НМБТІ»ДОР» по Новомосковському району в період з 03.09.2012 до 29.12.2012 (на час підключення КП «НМБТІ»ДОР» до Реєстру прав власності на нерухоме майно) реєстрація прав власності на даний будинок не відбувалась (а.с.26). Отже, суд не знаходитьматеріально-правової заінтересованості заявника щодо майнових прав на нерухомість, яка належить на праві власності іншій особі, у зв'язку з чим дані вимоги є не обґрунтованими. На підставі викладено,

Outcome: dismissed