Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], треті особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення піклувальника. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач не цікавиться її фізичним розвитком, не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про ухилення його від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини і є підставою для позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. та просить призначити її піклувальником [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити, виходячи з мотивів викладених нею в позовній заяві. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа Служба в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради направила до суду свого представника котрий підтримав позовні вимоги позивачки, та надіслала письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дочки [PERSON], 09.03.2000року народження і погодили кандидатуру піклувальника [PERSON]. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON] народилася 09.03.2000року, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] 1-ИД №016086, що видане відділом РАГС Тернопільської міської ради 18.05.2000 року. 07.08.2010року мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ИД №106624, що видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції 07.08.2010року. Як зазначає позивачка після смерті її матері вона проживає з братом [PERSON] та його сімєю і перебуває на його повному утриманні. Відповідач по справі [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні та утриманні своєї дочки [PERSON], 24.11.2014року написав нотаріально засвідчену заяву, відповідно до якої відмовляється від утримання та виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON], виданої Тернопільською [PERSON] ступенів №2, батько [PERSON] вихованню дитини уваги не приділяє, за період навчання [PERSON] з 2011р. по 2015 р. жодного разу не цікавився навчанням дочки, на батьківські збори не зявлявся, з класним керівником і учителями не спілкувався. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 02.09.2015 року за №785, [PERSON] не виконує батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, не створює умов для фізичного, духовного та морального розвитку, маючи можливість, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], 09.03.2000р.н. Відповідно до подання №5779/04 від 17.09.2015року орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може виконувати обовязки піклувальника неповнолітньої дитини [PERSON], 09.03.2000р.н. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Згідно ч.4 ст.152 Сімейного кодексу України, дитина має прав звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст.243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки і піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно із вимогами ч.3 ст.161 Сімейного кодексу України якщо орган опіки і піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі в справі, дитина може бути передана комусь із них. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує свої батьківські обовязки щодо виховання неповнолітньої дочки. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкуванні з дитиною ніхто не чинить. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, у звязку з чим, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], 09.03.2000р.н., призначивши останній піклувальника [PERSON]. Крім того, у відповідності до вимог ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" слід накласти заборону на відчуження майна належного неповнолітній [PERSON], 09.03.2000р.н., з повідомленням нотаріальної контори. Згідно ч.2 ст.179 Сімейного кодексу України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, який слід вважати задовільним, матеріальне становище відповідача та дитини, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач суду не надав. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача судові витрати, а саме в користь позивача 243,60грн. судового збору та на користь держави 974,40 судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved