Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] 13.06.2014 року звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 29 лютого 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області , актовий запис № 82. Зазначає, що шлюбні стосунки з січня 2014 року із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникали часті сварки, спільне господарство не ведеться, примирятись не бажає. Від шлюбу мають трьох дітей, які проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні і вихованні. Оскільки, відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утриманні їх дітей, просить також стягнути з чоловіка аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 2100 грн., щомісячно . При цьому, вказує, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати таку суму аліментів. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно, заяв на відкладення розгляду справи з поважної причини чи примирення подружжя не подав. Вивчивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 Сімейного кодексу України конкретизована Конституційна гарантія свободи шлюбу, в наступному: примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що сторонами у лютому 2008 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області , актовий запис № 82. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть, примирятись позивач не бажає. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Разом з тим, у подружжя від шлюбу народились діти: син-[PERSON], [INFO], доньки-[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.7-9). Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні (а.с.10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.) Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). Позивач просить стягнути з відповідача саме тверду грошову суму аліментів на утримання дітей, посилаючись на ст. 184 СК України, зазначає у обґрунтуваннях позову, що чоловік має мінливий нерегулярний дохід. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи , які надано не можливо зробити висновок про те, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, а тому, при визначенні розміру аліментів суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені, зокрема, в п.17 постанови від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та положення ч. 1 статті 182 СК України, яка містить перелік найбільш вагомих обставин, що мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів потрібно визначити у частці від його заробітку та з урахуванням його матеріального становища, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу ) батька дитини, підлягають до стягнення аліменти з усіх видів заробітку, доходів платника, а, отже, і з інших доходів в разі їх отримання відповідачем за іншим, а не за основним місцем роботи, в тому числі і в натурі. Твердження позивача про те, що відповідач працює в службі таксі і має нерегулярний дохід не ґрунтуються на доказах. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: partial