Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій зазначає, що [PERSON] є її та [PERSON] дідусем, починаючи з 2010 року він періодично перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричному закладі з діагнозом розсіяний склероз. Внаслідок психічної хвороби він не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує постійного стороннього нагляду і контролю. У звязку з чим просить суд, обмежити цивільну дієздатність [PERSON], встановити піклування над ним та призначити її за поданням органу опіки та піклування піклувальником. Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] не є належним заявником по даній справі та сама заява є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Представник КЗ «[PERSON] обласна клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної ради надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради вважав заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Заявник [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.4-8). В обгрунтування своєї заяви [PERSON], посилалася на те, що її дідусь [PERSON] внаслідок психічної хвороби не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч 1 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно довідки КЗ «[PERSON] центр первинної медико-санітарної допомоги №10» №3/16 від 14.02.2017 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря Загальної практики сімейного лікаря з діагнозом: "Церебно-васкулярна хвороба, ДЕП ІІІ ступеню змішаного ґенезу (атеросклеротична та гіпертензивна) (а.с.33). Також у своїй заяві надісланій на адресу суду, заступник головного лікаря з медичних питань КЗ «[PERSON] обласна клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної ради [PERSON] зазначив,що [PERSON] однократно знаходився на лікуванні в їх закладі в судинному відділенні з 26.07.2006 року по 15.09.2006 року з діагнозом: «Дисциркуляторна енецефалопатія 3 ст. з переважним ураженням ВББ, зумовлена церебральним атеросклерозом, гіпертонічною хворобою 2 ст., патологією МАГ, помірно-виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант, мне стичні ураження. Після закінчення стаціонарного лікування був рекомендований нагляд невропатолога за місцем мешкання (а.с.14,15). Якихось інших доказів, в розумінні ст. ст.57-59 ЦПК України на підтвердження своїх доводів про наявність у [PERSON] психіатричної хвороби чи психіатричного розладу, заявником надано не було. Таким чином, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для обмеження цивільної дієздатності [PERSON] У звязку з чим, відповідно відсутні підстави для встановлення над ним піклування та призначення опікуна. Разом з цим, відповідно до ч.1\~ст. 237 ЦПК України\~заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. До членів сім'ї фізичної особи відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України належать особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Це, зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з даною особою і ведуть спільне господарство (ст. 64 Житлового кодексу України). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 28.03.72 р. "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним", якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява подана неправомочною особою, суд повинен, не закриваючи провадження в справі, обговорити питання про заміну неналежного заявника належним. Але оскільки чинним ЦПК не передбачено інституту заміни позивача (заявника), суддя відмовляє в задоволенні заяви і закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). В ході судового розгляду судом було встановлено, що заявник [PERSON] будучи онукою [PERSON] разом з ним не проживає та не зареєстрована. У звязку з чим, заявник в розумінні вищезазначених норм права не є членом сімї особи, яку просить обмежити в дієздатності. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви та закриття провадження по справі.

Outcome: dismissed