Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

21.09.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що внаслідок порушення позичальником [PERSON] зобовязань за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача, як з майнового поручителя позичальника, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно умов іпотечного договору. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином шляхом подання оголошення в газету "Рідне Прибужжя" редакції №10 від 09 березня 2017 року, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 13.10.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 640/622-К622 відповідно до п.1.1., п.2.1., п.2.2. якого позивач надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 22450,00 доларів США з порядком повернення кредиту, передбаченим п.1.1. договором кредиту, кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 12.10.2021 року та зі сплатою 13% річних. Свої зобовязання, визначені п.1.1. та п. 3.1.1. Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі: [PERSON] відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано грошові кошти в сумі 22 450,00 дол. США на поточні потреби. 08.10.2012 р. між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту, відповідно до якого змінено валюту Кредиту та переведено суму Кредиту разом із нарахованими процентами в гривню з встановленням максимального ліміту заборгованості за Кредитом в сумі 236172,46 грн., кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом встановлено до 12.10.2021р. включно; встановлено процентну ставку за користування Кредитом в розмірі 9,9 % річних. Інші умови Договору кредиту залишені без змін. Згідно п.3.3.5., п.3.3.7. та п.3.3.8. Договору кредиту [PERSON] зобовязувався суворо дотримуватись положень Договору кредиту; сплачувати Кредитору проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.2.4., п.2.5. Договору кредиту; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. Договору кредиту. [PERSON], порушуючи умови п.п.1.1., п.3.3.8. Договору кредиту, неналежно виконує умови Договору кредиту щодо погашення Кредиту. Згідно ст.ст. 258, 549-551 Цивільного кодексу України та п.4.2. Договору кредиту, у разі прострочення [PERSON] строків сплати процентів, визначених п. 2.4. Договору кредиту, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1. Договору кредиту, [PERSON] сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Неналежне виконання [PERSON] взятих на себе за Договором кредиту № 640/622-К622 від 13.10.2006р. зобовязань призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18.08.2016р., згідно з розрахунком заборгованості, складає 412 161,97 грн., з яких: Сума заборгованості за кредитом - 234242,76 грн.; Сума заборгованості за відсотками - 90827,63 грн.; Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 36635,03 грн.; Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 33589,31 грн.; Розмір інфляційних витрат за кредитом - 8797,58 грн.; Розмір інфляційних витрат за відсотками -8069,66 грн.; В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту, між Позивачем та відповідачем по справі [PERSON], 13.10.2006 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5004, відповідно до якого Відповідачем передано в іпотеку Позивачу нерухоме майно, належне їй на праві приватної власності, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,00 кв.м, житловою площею 29,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2003р. за реєстр. № 1628, дублікат якого виданий 20.09.2006р. за № 2543. Відповідно до п.п. 1.4., п. 1.5. Іпотечного договору іпотекою забезпечується: повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісій, сплата можливої неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимог за Основним зобовязанням, та збитків, завданих порушенням Основного зобовязання, відшкодування витрат, повязаних із зверненням стягнення на Предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням умов Іпотечного договору. Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку, п.-2.4.3., п. 4.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] основного зобовязання, Позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Згідно ст.3 Закону України Проіпотеку у разі порушення боржником ([PERSON]) основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 7 Закону України Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь- якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку, п. 4.5., п.п. 4.5.1. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду. Згідно п.4.6, п.п. 4.6.2. Іпотечного договору у разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація Предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, в тому числі шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до "ього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Таким чином, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» - на підставі рішення суду. Крім того, відповідно до п. 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні мас можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідачу, на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надсилалася Позивачем письмова вимога про усунення порушення та сплату заборгованості по Договору кредиту, але Відповідачем дана вимога проігнорована, заборгованість у вказаний строк не погашена. За таких обставин суд приходить до переконання, що наявна заборгованість [PERSON] за Договором кредиту підлягає стягненню з Відповідача, як з майнового поручителя [PERSON], шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки, відповідно до умов Іпотечного договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved