Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON], Державної казначейської служби України про про визнання порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлення справедливої компенсації, визнання порушення ст. 21 п. 2 КПК України, відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 р. відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, заступника начальника ГУ НП України у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON], Державної казначейської служби України в частині вимог про визнання порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлення справедливої компенсації, визнання порушення ст. 21 п. 2 КПК України. (а.с. 21) Позов мотивований тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась скарга [PERSON] на бездіяльність начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області [PERSON], яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.04.2018 р. про вчинення злочинів службовими і посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. (справа №127/9334/18) зобов'язано уповноважену особу ГУ НП у Вінницькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою [PERSON] від 14.04.2018 р. з приводу неправомірних дій службових і посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. У зв'язку з відсутністю інформації про виконання ухвали суду від 26.04.2018 р. позивач повторно звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність заступника начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області [PERSON] щодо невиконання вимог п.п.1-1 ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 214 КПК України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2018 р. (справа №127/11313/18) зобов'язано заступника начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області [PERSON] виконати вимоги п.1-1 ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно видати [PERSON] витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.04.2018 р. 08.06.2018 р. він знову звернувся до заступника начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області [PERSON] Станом на 12.06.2018 р. ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. та від 29.05.2018 р. не виконані, чим порушено його права. Внаслідок невиконання судових рішень йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у неспокої, перенесенні стресу. Моральну шкоду оцінює в 2500,00 євро. Просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі. еквівалентному 2500 євро. (а.с. 1-13) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснив, що розмір моральної шкоди визначив, виходячи з рішення Європейського суду з прав людини у справі [PERSON] проти України. Про виконання ухвали суду від 26.04.2018 р. (справа №127/9334/18) його не повідомили. Представник відповідачів ГУ НП у Вінницькій області, заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON]- [PERSON] позов не визнала, пояснила, що судовим рішенням бездіяльність відповідачів ГУ НП у Вінницькій області і заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області- начальника слідчого управління [PERSON] не встановлена, вироку суду у справі щодо умисного невиконання ухвал суду немає. Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. (справа №127/9334/18) була виконана після її надходження до ГУ НП у Вінницькій області. Крім того, вважає, що позивачем не вірно визначено відповідачів у справі, відповідачем може бути Держава Україна в особі Державної казначейської служби України. Ще, на її думку, моральна шкода не обгрунтована позивачем. Просить в задоволенні позову відмовити, подала відзиви на позов. (а.с. 27-28, 56-57) Представник відповідача Державної казначейської служби України - [PERSON] позов не визнала, підтримала пояснення представника відповідачів ГУ НП у Вінницькій області, заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON] Додатково пояснила, що [PERSON] казначейська служба України є неналежним відповідачем, оскільки ніяких правовідносин між юридичною особою - [PERSON] казначейською службою України і позивачем не було, ця юридична особа ніякої шкоди позивачу не спричинила. Дії ГУ НП у Вінницькій області, заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON] незаконними в судовому порядку не визнані. Крім того, з заявами до ГУ НП у Вінницькій області зверталась громадська організація - Вінницька ОГО "[PERSON] Спасіння Вінниччини" в особі керівника Департаменту з надання правової допомоги та інформації Вінницької ОГО [PERSON] Спасіння Вінниччини [PERSON], про що свідчать копії заяв, а не фізична особа [PERSON] - позивач. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась скарга [PERSON] на бездіяльність начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області [PERSON], яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.04.2018 р. про вчинення злочинів службовими і посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. (справа №127/9334/18) зобов'язано уповноважену особу ГУ НП у Вінницькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою [PERSON] від 14.04.2018 р. з приводу неправомірних дій службових і посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про що повідомити [PERSON] Зазначеною ухвалою суду також встановлено, що вимога [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність органу досудового слідства, заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області- начальника слідчого управління [PERSON] щодо невнесення до ЄРДР заяви про злочин задоволенню не підлягає. (а.с. 14) На а.с. 15 - копія заяви керівника Департаменту з надання правової допомоги та інформації Вінницької ОГО [PERSON] Спасіння Вінниччини [PERSON] від 17.04.2018 р. за №15, адресована заступнику начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальнику слідчого управління [PERSON], щодо видачі копії витягу з ЄРДР за його заявою від 14.04.2018 р. за №11. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2018 р. (справа №127/11313/18) зобов'язано заступника начальника слідчого управління ГУ НП України у Вінницькій області-начальника слідчого управління [PERSON] виконати вимоги п.1-1 ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно видати [PERSON] витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.04.2018 р. (а.с. 16) На а.с. 17- копія заяви керівника Департаменту з надання правової допомоги та інформації Вінницької ОГО [PERSON] Спасіння Вінниччини [PERSON] від 08.06.2018 р. за №24, адресована заступнику начальника ГУ НП у Вінницькій області- начальнику слідчого управління [PERSON], щодо виконання вимог ухвали суду від 29.05.2018 р. у справі №127/11313/18 та видачі копії витягу з ЄРДР за його заявою від 14.04.2018 р. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Таку ж позицію висловив Верховний Суд в постанові від 16.05.2018 р. у справі №454/32/16-ц. Згідно ст. 170 ч. 1 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Доказів існування правовідносин між позивачем і відповідачем [PERSON] казначейською службою України, під час яких спричинено позивачу [PERSON] казначейською службою України моральної шкоди, суду не надано. Тобто, належним відповідачем у справі замість Державної казначейської служби України має бути Держава в особі Державної казначейської служби України. В постанові Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~ Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Правовою підставою\~для цивільно-правової\~відповідальності за\~відшкодування шкоди,\~завданої рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю органів\~державної влади,\~органів місцевого\~самоврядування,\~їх посадових\~і службових\~осіб при\~здійсненні ними\~своїх повноважень,\~є правопорушення,\~що включає\~як складові\~елементи шкоду,\~протиправне діяння\~особи,\~яка її\~завдала,\~причинний зв'язок\~між ними.\~Шкода відшкодовується\~незалежно від\~вини.\~ Належним\~доказом протиправних\~(неправомірних)\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності є,\~як правило,\~відповідне судове\~рішення (вирок)\~суду,\~що набрало\~законної сили,\~або відповідне\~рішення вищестоящих\~посадових осіб\~органу державної\~влади. Наданими позивачем судовими рішеннями: ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. у справі №127/9334/18 та від 29.05.2018 р. у справі №127/11313/18 зобов'язано уповноважених осіб ГУ НП у Вінницькій області вчинити певні дії. При цьому, судових рішень, якими визнано дії чи бездіяльність посадових та службових осіб ГУ НП у Вінницькій області незаконними, або вироків суду, якими встановлена вина за умисне невиконання судових рішень, позивачем не надано. \~ \~ \~ \~Реалізація позивачем свого права на оскарження дій працівників ГУ НП у Вінницькій області в порядку ст. 214 КПК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Необхідно також зазначити, що до заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON] з заявами від 17.04.2018 р. та від 08.06.2018 р. зверталась громадська організація Вінницька ОГО [PERSON] Спасіння Вінниччини в особі керівника Департаменту з надання правової допомоги та інформації Вінницької ОГО [PERSON] Спасіння Вінниччини [PERSON] (на спеціальному бланку громадської організації). Тобто, позивач [PERSON] до заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області - начальника слідчого управління [PERSON] звертався як представник громадської організації, процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, з боку відповідачів до [PERSON] вчинено не було. Згідно ст. 23 ч. 1, 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~ \~ \~ \~Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем пред"явлено позов до неналежного відповідача, не надано доказів спричинення моральної шкоди відповідачами позивачу як фізичній особі, в чому полягають його душевні страждання як фізичної особи, не надано доказів визнання протиправною бездіяльність відповідачів, якою позивачу спричинено моральну шкоду, тому в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі, еквівалентному 2500,00 євро, потрібно відмовити.

Outcome: dismissed