Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, виникла необхідність в допомозі, тобто в щоденному догляді за нею, в результаті чого остання 15 квітня 2004 року переїхала проживати до доньки в [ADDRESS] . Згідно з повідомленням нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки неможливо встановити факт спільного проживання. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 11 годину 00 хвилин 23 жовтня 2019 року, задоволено клопотання заявника про витребування у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Поліховської Л.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. 10 жовтня 2019 року заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання заяви. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2009 року (а.с.7). Даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 січня 1958 року підтверджується, що [PERSON] є матір`ю позивачки (а.с.8). Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Слобідською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області позивачка уклала шлюб із [PERSON] , змінивши при цьому прізвище на [PERSON] (а.с.9). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 012709 виданим Новоушицькою районної державною адміністрацією [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,61 га на території Ставчанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). Даними довідок №813, 814 від 11 травня 2018 року, виданої Новоушицькою селищною радою, [PERSON] була зареєстрована до дня смерті одна за адресою [ADDRESS] , однак на протязі п`яти років проживала незареєстрована з дочкою [PERSON] , зятем та онуком за адресою [ADDRESS] (а.с.11,12). Заявника повідомлено про неможливість видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно ( земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ставчанської сільської ради, Новоушицького району, Хмельницької області), яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання (а.с.13). Згідно з повідомленням цього ж нотаріуса №388-01-16 від 04 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] , в спадковому реєстрі відсутня. Свідок [PERSON] надала показання, що останніх п`ять років життя [PERSON] проживала в домогосподарстві заявниці, яка провела її похорони. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до частини десятої статті 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , і остання проживала разом із дочкою в її будинку без реєстрації місця проживання, спільно вели домашнє господарство. За змістом ст.1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] з 15 квітня 2004 року до дня смерті останньої - [INFO] у [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику для вирішення спадкових прав. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved