Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

05.10.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові зазначила, що 06.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у зв"язку з чим позивач звернулася до суду. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову та до повноліття дітей. 18.12.2020 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову та до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з"явилася, представник позивача надала заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являється, надає заяви про відкладення, а також надав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, у зв"язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення з огляду на таке. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 66, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ, актовий запис № 440, [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ, актовий запис № 439. Діти проживають разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, а протилежного суду не доведено, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. За приписами частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача хронічних захворювань, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З огляду на викладені обставини, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволення судом. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто 05.10.2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved