Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення її сина, [PERSON], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач та [PERSON] є батьками дитини, однак не беруть участі в забезпеченні потреб дитини, її вихованні та утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2016 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON]. На даний час відповідач вживає наркотики та веде асоціальний спосіб життя. З народження [PERSON], її життям, забезпеченням її потреб, розвитком та доглядом займається позивач, яка є бабусею дитини. Відповідач донькою не цікавиться, не займається її розвитком, не приймає участі в її утриманні. Отже, позивач вважає, що відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. 24.09.2018 р. ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 12.12.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, з зареєстрованим в встановленому законом порядку місцем реєстрації, про що, зокрема, свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги підтримує. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2016 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], стягнуто з останньої на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини. З матеріалів справи вбачається, що позивач є матір'ю [PERSON], та відповідно бабусею [PERSON]. Згідно з відповіддю ДНЗ №768 Деснянського району м. Києва на адвокатський запит, [PERSON] опікується виключно бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Батько дитини [PERSON] вихованням доньки не цікавиться. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки [PERSON], не забезпечує дитину матеріально, не спілкується з дитиною та не цікавиться її життям. Як зазначає позивач, відповідач вживає важкі наркотики ін'єкційним способом, та веде асоціальний спосіб життя. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідно до висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.12.2018 р. №102/04/31-11500 відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров»ям, не утримує матеріально. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню дитини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористувався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved