Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] до Територіальної громади м.Дружківка в особі Дружківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позовної заяви зазначив, що [INFO] в місті Макіївка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] . Смерть зареєстрована Великоновоселківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану 11 березня 2020 року, актовий запис № 8. Померлий [PERSON] є чоловіком позивачки. Цей факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . За життя [PERSON] перебував на обліку у Пенсійному фонді України, де отримував пенсію. Згідно довідки № 0000383658 [PERSON] був зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа, за адресою [ADDRESS] та отримував пенсію в Управлінні пенсійного фонду України м.Дружківка. У зв`язку з похилим віком, хворобливим станом, бойовими діями [PERSON] не мав змоги виїхати з тимчасово окупованої території, тому з червня 2017 року виплата пенсії йому була припинена. Між тим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у вигляді недоотриманої пенсії, яка була нарахована померлому, але не виплачена Пенсійним фондом України. Позивач [PERSON] звернулась до Дружківського відділу обслуговування громадян Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України, стосовно недоотриманої пенсії чоловіка, але їй було виплачено допомогу на поховання. Щодо недоотриманої пенсії було роз`яснено, що вона може бути отримана в порядку спадкування. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Алексєєвої В.Є. з заявою про прийняття спадщини свого померлого чоловіка [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 244/02-31 від 12.03.2020 виданої державним нотаріусом Алексєєвою В.Є., [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Вважає, що позивач пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона зареєстрована та фактично проживає у м.Макіївка, в цьому ж місті до часу смерті проживав і [PERSON] . Ця територія є тимчасово не підконтрольною державній владі України, де з квітня 2014 року і по теперішній час йдуть активні бойові дії. Тобто позивач була позбавлена можливості вільно та без загрози її здоров`ю і життю виїхати з тимчасово окупованої території для отримання свідоцтва про смерть чоловіка та для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини. Вважає що проведення антитерористичної операції з квітня 2014 року на території Донецької і Луганської області, в тому числі в м. Макіївці є загальновідомим фактом і не потребує доказуванню. Позивач не мала можливості виїздити на територію підконтрольну Українській владі. Лише у січні 2020 року змогла виїхати до Великоновоселківського району Донецької області, де встала на облік як внутрішньо переміщена особа. Після цього вона звернулась до суду для встановлення факту смерті чоловіка та реєстрації смерті в органах ДРАЦС України. Просить, визначити позивачу [PERSON] , яка народилась [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 06 квітня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області провадження в справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального провадження. 25 травня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження у цивільній справі була закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивач [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12). З 30 жовтня 2017 року [PERSON] , [INFO] перебував на обліку, як внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 30 жовтня 2017 року № [NUMBER] (а.с.10). Як встановлено судом, [PERSON] перебував на обліку у Пенсійному фонді України, де отримував пенсію за віком (а.с.11). Пенсію отримував в Управлінні пенсійного фонду України м.Дружківка. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Макіївка, Донецької області, актовий запис №8 від 11 березня 2020 року (а.с.13). Після його смерті залишилась спадщина, яка складається недоотриманої пенсії, яка була нарахована померлому, але не виплачена Пенсійним фондом України. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки є його дружиною. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України). Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно постанови державного нотаріусу від 12 березня 2020 року, позивачу відмовлено у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.14). Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Підстави поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що вона зареєстрована та фактично проживає у м.Макіївка, в цьому ж місті до часу смерті проживав і [PERSON] . Ця територія є тимчасово не підконтрольною державній владі України, де з квітня 2014 року і по теперішній час йдуть активні бойові дії. Лише у січні 2020 року вона змогла виїхати до Великоновоселівського району Донецької області, де встала на облік як внутрішньо переміщена особа. Після цього вона звернулася до суду для встановлення факту смерті свого чоловіка та реєстрації смерті в органах ДРАЦС України. Так, згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки №1437-5000254302 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] була взята на облік як внутрішньо переміщена особа [INFO] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с.8). Реєстрація смерті [PERSON] відбулася 11 березня 2020 року у Великоновосілківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Макіївка, Донецької області включено до вказаного переліку. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого м.Макіївка, Донецької області, також включено до вказаного переліку. Статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Указом президента України від від 7 лютого 2019 року № 32/2019, затверджено Перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, зокрема, серед яких вказано м.Макіївка, Донецької області. Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Таким чином, суд вважає, що проведення антитерористичної операції з квітня 2014 року на території Донецької і Луганської області та проведення активних бойових дій на цій території, в тому числі в м. Макіївка є загальновідомим фактом і не потребує доказуванню. А тому, позивач була позбавлена можливості вільно та без загрози її здоров`ю і життю виїхати з тимчасово окупованої території з метою прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Відтак, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що причини, зазначені позивачем є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved