Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що є рідним дідом [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Батьками неповнолітніх онуків є [PERSON] та [PERSON] . 10 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Степанківській сільській раді Черкаського району Черкаської, області, актовий запис №3. Від даного шлюбу у сторін народились два сини - [PERSON] та [PERSON] . За рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі №707/544/20 провадження №2/707/524/20 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року. За час перебування у шлюбі відповідачів кожен з них мав окреме місце реєстрації, фактичне місце проживання було у місті Черкаси за місцем роботи відповідача 2. Через непорозуміння та відсутність спільних поглядів на подальше життя фактичні шлюбні стосунки подружжя були припинені у 2018 році. Народжені у шлюбі сини залишилися проживати з матір`ю, яка є рідною донькою позивача за місцем її реєстрації. Відповідач 2 визначив власне проживання поза межами села Степанки. З квітня 2018 року Відповідач 1 взагалі виїхала у невідомому напрямку з будинку, залишила власних дітей на догляд батьків та поїхала, як повідомили знайомі за кордон. Точне місце перебування не повідомила. Відповідач 2 за місцем роботи залишився проживати в м. Черкаси. У грудні 2019 року Відповідач 2 приїздив до місця проживання дітей аби отримати оригінал свідоцтва про шлюб та подати позов про розірвання шлюбу. Більше поїздок та навідувань з його сторони не було. Відповідач 1 взагалі полишила дітей і не навідувалася до будинку та дітей більш як два роки, її місце перебування позивачу не відомо. За рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2019 року справа №707/1309/19 провадження №2/707/910/19 [PERSON] визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 17.10.2019 року. Тривалий час діти були полишені на повне матеріальне забезпечення позивача та його дружини, яка несла свій обов`язок по догляду та утримання онуків, відповідачі взагалі покинули дітей і не навідувалися до них. Старший онук [PERSON] був зарахований до Степанківської ЗОШ І- ІІІ ступенів Степанківської сільської ради з п`ятого класу, тобто з 2017 року, на сьогодні вже є здобувачем освіти 8 класу. Менший онук [PERSON] в силу наявності в нього вродженої хвороби потребує щоденного та цілодобового догляду, адже в свої повні 6 років дитині поставлений діагноз дитячий церебральний параліч атопічно- атактичний варіант, симптоматична епілепсія, вроджена загальна недорозвиненість мовлення, що позбавляє його можливості рости та отримувати все необхідне для власного розвитку. Тривалий час, після виїзду відповідача 1 з будинку та полишення дітей на власних батьків, відповідач 2 теж залишився осторонь їх життя, не бере участі в їх вихованні та утриманні. Діти повністю забезпечуються за рахунок пенсії позивача та його дружини, оскільки інших доходів та накопичень не мають, відповідачі свій обов`язок ігнорують та не виконують. В силу негативної поведінки відповідачів до онуків [PERSON] та [PERSON] позивач ставить питання про позбавлення їх батьківських прав, адже вони взагалі самоусунулися від їх виховання та утримання, будучи працездатними покинули дитину з вродженими хворобами на батьків по материнській лінії. Відповідачі мало того, що не приходять до школи та не цікавляться успіхами старшого онука [PERSON] , так навіть не допомагають матеріально у витратах на молодшого онука [PERSON] , який потребує більше уваги, коштів на придбання ліків з метою пригнічення епілептичних нападів, придбання підгузків, вони повністю не цікавляться їх життям та навчанням, під час перебування у шкільному навчальному закладі відповідачі жодного разу не приходили до сина [PERSON] , не були на святах приурочених матерям та батькам, не брали участі в житті дитини з початку її свідомого життя і до тепер. Синами [PERSON] і [PERSON] відповідачі взагалі не цікавляться та не знають, як [PERSON] сьогодні навчається, цим цікавиться, як розвивається та хто є в пріоритеті для дитини та з кого дитина бере приклад. Допомоги в догляді та опіці молодшого сина [PERSON] теж не беруть. У зв`язку із вродженими хворобами онуку [PERSON] була визначена інвалідність з дитинства та призначена соціальна допомога на дитину на ім`я Відповідача 2, оскільки [PERSON] має зареєстроване місце проживання з батьком, тому відповідно отримувачем допомоги є відповідач 2. Розмір коштів, які нараховувалися дитині позивачу невідомо, банківське картка була у відповідача 2, який не давав її позивачу для використання за цільовим призначенням. Кошти, що були призначені дитині батько використовував для власних цілей, оскільки цих коштів позивач не отримував щомісячно на покриття витрат на придбання ліків медичних товарів на дитину. Навіть після того, як почався процес підготовки справи для подання позову до суду відповідач 2 навіть не зміг надати банківську картку з коштами призначеними для [PERSON] позивачу. На вимогу про надання коштів або ж передати банківську картку останній відповів, що не має наміру виконувати вимоги, які не містять під собою підґрунтя. Позивач та його дружина були залишені без коштів на онука [PERSON] та власними силами намагаються утримувати двох онуків без допомоги їх рідних батьків. Відсутність батьків [PERSON] та [PERSON] в житті синів [PERSON] та [PERSON] доводиться наступними доказами: -довідкою Степанківської сільської ради № 1290 від 01.09.2020 року згідно якої до складу сім`ї зареєстрованих власника будинку [ADDRESS] [PERSON] входять дружина [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] (проживає без реєстрації); -Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31.08.2020 року домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Під час огляду всі члени родини були вдома. Склад сім`ї 4 особи; -Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.09.2020 року домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] за даною адресою не проживає, його особистих речей в оселі не виявлено. Його неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з дідусем та бабусею і перебувають на їх повному утриманні. Мати дітей з2018 року виїхала у невідомому напрямку, фінансово не допомагає, участі у вихованні не бере, дітками не цікавиться. Батько [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] , але жодних коштів на утримання дітей не дає, участі у їх вихованні не приймає, останній раз спілкувався з дітьми у вересні2018 року. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні [PERSON] та [PERSON] ; -Згідно довідок Степанківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Степанківської сільської ради №102,103 від 31.08.2020 року батьки учня [PERSON] в 2019-2020 навчальному році в школу жодного разу не з`являлися, на батьківських зборах присутніми не були; -Згідно характеристики класного керівника, [PERSON] є здібним учнем, належить до категорії учнів, які не повною мірою використовують свої можливості і здібності, що можна пояснити відсутністю необхідного контролю з боку батьків, які нехтують вихованням. Вихованням [PERSON] опікується бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] ; -Згідно консультаційного висновку спеціаліста лікаря [PERSON] пацієнт [PERSON] [INFO] знаходиться на обліку у дитячого невролога, постійно обстежується у зв`язку з встановленим діагнозом - дитячий церебральний параліч атопічно атактичний варіант, симптоматична епілепсія, стійкі терапевтично-резистентні напади, виражена когнітивна недостатність, загальна недорозвиненість мовлення. Лікується з дитиною по догляду знаходиться дід та баба по материнській лінії; -за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2019 року встановлено обставину спільного проживання позивача, дружини [PERSON] та двох онуків [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. -Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА №2294/01-12 від 15.09.2020 року [PERSON] є отримувачем соціальної допомоги на дитину інваліда з дитинства [PERSON] . Факт перевірки догляду за сином було встановлено окремим актом, що є частиною позову; Згідно заяви-вимоги від 15.10.2020 року на ім`я відповідача 2 з проханням надати банківську картку з нарахованою та виплаченою соціальною допомогою, що виплачується сину, [PERSON] , на користь позивача, або ж надати матеріальне утримання на користь двох дітей в добровільному порядку; -Відомостями про нараховане та виплачене пенсійне забезпечення на користь [PERSON] та [PERSON] у вигляді єдиного доходу, який не покриває витрати на утримання двох онуків. Відповідач 2 є працездатною особою таофіційно працевлаштований в Управлінні поліції охорони в Черкаській області, має заробітну плату та виконує роботу пов`язану з виконанням обов`язків співробітника управління згідно чинного законодавства. В ході витребування доказів на адвокатський запит не було надано інформацію про його доходи. Дітей від першого шлюбу синів [PERSON] та [PERSON] відповідач 2 навіть не намагається забрати для участі у їх вихованні та утриманні, кошти на сина [PERSON] отримував справно з дня призначення виплати, які позивачу та дружині не передавав для придбання ліків онуку. На один місяць [PERSON] з вродженою хворобою потребує придбання лікарського засобу «Депакін" у кількості мінімум 3 шт., який не видається безкоштовно, а є вартісним лікарським засобом, в середньому коштує 1000 грн. на один тиждень, також дитина полишена можливості вільно пересуватися, тому йому позивач за власні кошти придбає медичні засоби - підгузки, серветки, особисті речі, продукти харчування. [PERSON] взагалі не бачив від батька і матері подарунків, адже останні взагалі уникали можливості дитину привітати та привезти подарунок, смаколик. Всі особисті речі, продукти харчування, ліки, медичні засоби придбаються за рахунок позивача та його дружини, батьки дітей зовсім не беруть участь в їх житті та вихованні, не знають як важко буває, коли настають в онука [PERSON] епілептичні напади, як він потребує цілодобове догляду, опіки та піклування, потребує любові і турботи, вони не знають, як це робити уроки та допомагати [PERSON] в школі, цікавитися його життям, бути прикладом для дитини. Відповідач 2 вдруге одружився, має іншу сім`ю та позбавив своїх дітей батьківського піклування і любові свідомо, оскільки усвідомлено усунувся від них та участі в їх житті. Відомостей про відповідача 1 взагалі немає, адже останній раз вона була у квітні 2018 році і після того жодного разу не з`являлася до дітей, до будинку не приїздила. Позивач навіть не знає, де саме вона перебуває і чи взагалі десь проживає. Між тим, орієнтовно у жовтні 2020 року Відповідач 2 приїздив до села Степанки вимагав пояснень, чому була припинена виплата соціальної допомоги на сина [PERSON] , але до дітей не приходив, про його приїзд стало відомо від знайомих із сільської ради, куди останній приїздив із скандалом. За наявності досить вагомих обставин вважати і надалі, що відповідачі зможуть бути гарними та совісними батьками не можна стверджувати, оскільки син [PERSON] не ототожнює їх з братом спільне життя з татом [PERSON] і матір`ю [PERSON] , їх постійним доглядом, навчанням та утриманням займається позивач та йому допомагає його дружина. [PERSON] не виявляє прихильності до батьків, вони не з`являються в його з братом житті, позивач вважає, що надалі є потреба позбавити дітей таких обставин життя, коли батьки не піклуються про них. У зв`язку із вищевикладеним просить суд, позбавити [PERSON] [INFO] , зареєстрованого [ADDRESS] та [PERSON] [INFO] , останнє місце реєстрації [ADDRESS] батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Призначити його опікуном малолітніх онуків [PERSON] [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно аліменти його користь на утримання онуків [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину до виповнення однією із дітей повноліття. Судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог та пояснив суду, що на даний час не бачиться з дітьми, оскільки дідусь та бабуся негативно їх налаштовують проти нього, та вони уникають спілкування з ним, до серпня 2020 року він ще спілкувався з дітьми, а після спілкування припинилось. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позовних вимог, вказуючи на їх необґрунтованість, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являлась жодного разу, про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, за останньою відомою адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області у дане судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , дружина позивача, яка суду пояснила, що у квітні 2019 року донька [PERSON] втекла з дому від дітей. З чоловіком вона вже не проживала, жила з ними та дітьми. Сусіди сказали, що її донька у Польщі з якимось чоловіком. Батько дітей не забрав, дітьми займаються вона з чоловіком. Донька до дітей не приїздила жодного разу. Батько приїздив до дітей у грудні 2020 року взяти свідоцтво про одруження. Більше до дітей не приїздив. Перераховував 3000,00 грн. і пенсію на дитину-інваліда. З вересня 2020 року [PERSON] коштів взагалі не надає. Старшого сина брав до себе у 2019 році 4-5 разів і більше не брав. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що позивача знає давно, проживає з 2000 року по сусідству через будинок. Відносини були сусідські. На вулиці буває часто, але [PERSON] у селі у сусідів не бачила. Онуки почали постійно жити у позивача, а потім [PERSON] десь зникла. Жінка позивача сказала, що донька втекла. Дітей обходять дід з бабою. Батька [PERSON] взагалі ніколи не бачила. У них часто буває у хаті. Син [PERSON] якось збирався з батьком на рибалку, у них копав черв`яки, але батько його не взяв з собою. У судовому засіданні допитаний неповнолітній свідок [PERSON] , який суду пояснив, що жив з батьком і з мамою до 2017 року, потім батьки розлучились і він почав жити з мамою, дідом, бабою та братом. Потім у 2019 році мама їх залишила. Почав жити тільки з бабою і з дідом. З батьком спілкувався у 2020 році майже щодня. Бачився 1-2 рази на місяць у м. Черкаси у батька. З серпня 2020 року з батьком не спілкується. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що [PERSON] знає як сусіда, познайомились у 2015-2016 році, гуляли разом з дітьми. Дружину [PERSON] бачила, але близько з нею не спілкувалась. [PERSON] звертався до неї з приводу хвороби дитини, вона допомагала купувати ліки, продукти. З 2017-2018 років діти з [PERSON] не проживають, живуть у діда з бабою. До подачі позову [PERSON] спілкувався з дітьми і сплачував аліменти, про це він їй повідомив, говорив, що старший син не бажає з ним спілкуватись. Проживає 1,5-2 роки у сусідньому будинку, питала у нього чи бачиться з дітьми, повідомив, що дітей йому дід з бабою не дають. У судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , який суду пояснив, що з 2017 року син розлучився, приїхали батьки [PERSON] і забрали їх до себе, а [PERSON] потім виїхала. Після 2017 року [PERSON] до них і до сина приїздив, а потім з 2020 року діти перестали спілкуватись і з ним, і з [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.2007 року, [PERSON] народився [INFO] , матір`ю зазначено - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2017 року, [PERSON] народився [INFO] , матір`ю зазначено - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.04.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 07.08.2020 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2019 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 17.10.2019 року. Згідно довідки Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.09.2020 року № 1290, яку видано [PERSON] 1955 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , про те, що до складу сім`ї зареєстрованих за даною адресою входять: дружина - [PERSON] 1958 р.н., онук - [PERSON] [INFO] , онук - [PERSON] [INFO] (проживає без реєстрації). Згідно відповіді за запит адвоката Давигори С.А. від 18.09.2020 р. № 1084 виконавчим комітетом Леськівської сільської ради надано відповідь, про те, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Згідно актів обстеження умов проживання, які складено комісією Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 31.08.2020 р. та від 18.09.2020 р., [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] фактично проживають разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебувають на їхньому утриманні. У довідках Степанківської ЗОШ 1-3 ступенів від 31.08.2020 року № 102,103 вказано, що мати [PERSON] та батько [PERSON] учня 8 класу [PERSON] у 2019-2020 навчальних роках у школу жодного разу не з`явились, на батьківських зборах присутніми не були. У характеристиці на учня 8 класу Степанківської ЗОШ 1-3 ступенів [PERSON] зазначено, що він навчається у даному закладі з п`ятого класу, та належить до категорії учнів, які не повною мірою використовують свої можливості і здібності, що можна пояснити відсутністю необхідного контролю з боку батьків, які нехтують вихованням. Батьки розлучені з квітня 2020 року, вихованням [PERSON] опікується бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 21.08.2020 року, [PERSON] [INFO] має діагноз - дитячий церебральний параліч, атонічно-атактичний варіант. Симптоматична епілепсія, терапевтично резистентні напади. Виражена когнітивна недостатність. Загальне недорозвинене мовлення. Дитина знаходиться на обліку у дитячого невролога, постійно обстежується та лікується з дитиною, по догляду щоразу знаходиться дід та баба по материнській лінії. 13.10.2020 року представник позивача надіслав відповідачу [PERSON] письмову вимогу про надіслання позивачу коштів, які відповідач отримує як державну соціальну допомогу на дитину-інваліда або передання картки, на які держава нараховує вказані кошти, однак відповідачем надіслано відповідь, що ним заява-вимога розглядатись не буде так як представництво інтересів [PERSON] не підтверджено документально. Згідно довідки про доходи № 8162400352117100 від 04.09.2020 р., яку видано ГУ ПФУ України у Черкаській області [PERSON] отримує пенсію за віком та з січня 2020 року по вересень 2020 року, сума отриманої пенсії склала - 18500,00 грн. Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем надано суду копії квитанції від 04.01.2020 року про сплату послуг ГУ ДМСУ у Черкаській області за виготовлення закордонного паспорту [PERSON] на суму 1082,00 грн. Також, додано виписку по рахунку про надходження на його рахунок у АТ КБ "Приватбанк", соціальних виплат за період з 24.10.2019 року по 07.09.2020 року на суму 38865,22 грн. Додано довідку від 17.10.2020 року № 7ВО7Н1ЕGN7VNS396 про те, що [PERSON] за період з 01.03.2020 року по 01.10.2020 року здійснив платежі у загальній сумі 39432,85 грн. на користь [PERSON] , у призначенні платежів зазначено. - аліменти для [PERSON] , [PERSON] . У декларації [PERSON] за 2019 рік значиться заробітна плата за 2019 рік - 248052,00 грн., а згідно до відки про доходи від 15.02.2021 р. № 43, сума отриманої ним на руки заробітної плати за 2020 рік становить 218371,69 грн. До відзиву відповідачем [PERSON] долучено позитивну характеристику з місця роботи - Управління поліції охорони у Черкаській області. У відповіді Державної прикордонної служби України від 09.02.2021 року на ухвалу Черкаського районного суду від 22.01.2021 року про витребування доказів вказано, що [PERSON] перетинала державний кордон України за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року: 31.01.2019 року - виїзд, 04.02.2019 року - в`їзд, 12.04.2019 року - виїзд, 28.06.2019 року - в`їзд, та 20.07.2019 року - виїзд. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.01.2021 року, Управління соціального захисту населення ЧРДА Черкаської області надано відповідь, про те що державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю [PERSON] по рішенню від 30.09.2019 р. призначена в розмірі 2793,80 гри з 19.09.2019 по 30.09.2024. З 01.12.2019 допомога перерахована в розмірі 2925,60 грн у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму. З 22.06.2020 допомога перерахована в розмірі 3364,60 грн у зв`язку з досягненням дитиною шестирічного віку. З 01.07.2020 допомога перерахована в розмірі 3516.40 грн у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму.У вересні 2020 року до управління надійшов запит від адвоката Давигори С. А. з інформацією про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні.Для перевірки факту спільного проживання [PERSON] з сином [PERSON] та здійснення догляду за ним управлінням зроблено запит до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Черкаської районної державної адміністрації та Степанківської сільської територіальної громади. Згідно відповіді Степанківської сільської територіальної громади від 21.09.2020 р. № 1906/11-05 та листа центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 07.10.2020 № 149 [PERSON] дійсно проживає разом з [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні. Батько за даною адресою не проживає, з дітьми не спілкується. Виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю [PERSON] припинена з 01.10.2020 р. Рішенням виконавчого комітету Степанківської сільської ради № 31 від 17.02.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] по відношенню до малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд прийшов до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків, так як залишили проживати свого малолітнього сина [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] разом з бабусею та дідусем, у вихованні дітей участі не приймають, не цікавляься їхнім внутрішнім світом, станом здоров`я, навчанням у школі, не сприяють моральному та духовному розвитку, матеріально не допомагають, не проводять з ними дозвілля. Вказані факти підтверджуються актами обстеження умов проживання, складеними Степанківською сільською радою, довідками, виданими Степанківською ЗОШ 1-3 ступенів, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , показами неповнолітього свідка [PERSON] , консультаційним висновком спеціаліста. Суд враховує також той факт, що менший син - [PERSON] має інвалідність та потребує постійного догляду та більшої уваги від батьків, а батьківське піклування полягає не тільки у матеріальному забезпеченні. Як вбачається з матеріалів справи догляд на меншим сином, коли він перебуває на лікуванні здійснюють виключно дідусь та бабуся. Те, що відповідач [PERSON] переказував протягом певного часу позивачу на картковий рахунок кошти, які отримував як державну соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] не свідчить про виконання ним батьківських обов`язків. Доказів сплати ним окремо від допомоги аліментів на утримання дитини до суду не надано, а доводи відповідача про те, що ним перераховувались на користь позивача аліменти у період з 01.03.2020 року по 01.10.2020 року, а отриману соціальну допомогу він віддавав особисто, суд не приймає до уваги, так як доказів передання особисто коштів позивачу відповідачем не надано, а сума коштів, яка перераховувалась на картковий рахунок із призначенням платежу - аліменти, співпадає із сумою отримуваної ним державної соціальної допомоги на дитину-інваліда за вказаний період. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів того, що він не спілкується з синами, оскільки позивач йому перешкоджає у цьому, натомість матеріали справи вказують на те, що старший син свідомо не бажає спілкуватись з батьком. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно [PERSON] та [PERSON] , належним чином не виконують свої батьківські обов`язки, з урахуванням висновку виконавчого комітету Степанківської сільської ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, суд вважає доцільним позбавлення їх батьківських прав, що у даному випадку буде повністю відповідати інтересам дітей. Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідачів щодо ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до їхніх синів. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дітей, а поведінка відповідачів відносно їх синів є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками. Щодо вимоги про призначення позивача опікуном над малолітнім [PERSON] та малолітнім, на час подачі позовної заяви [PERSON] , суд враховує наступне. Згідно із статтею 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, опіка над дитиною встановлюється судом у тому випадку, коли при розгляді справи буде встановлено, що дитина позбавлена батьківського піклування і за поданням органу опіки та піклування. В силу ч. 2 ст. 244 СК України саме орган опіки та піклування вирішує питання про призначення дитині опікуна або піклувальника, також нормою ст. 246 СК України, на орган опіки та піклування покладається контроль за умовами утримання, навчання та виховання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (у конкретному даному випадку). Статус дитини, позбавленої батьківського піклування - це визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Статтею 5 вищевказаного закону передбачено, що за умови втрати дитиною батьківського піклування, відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус надається відповідно до законодавства. Постанова Кабінету Міністрів України N 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі за текстом - Постанова) визначає порядок дій органу опіки та піклування з даного питання. Відповідно до п. 22 вказаної постанови, рішення про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Після надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до пункту 35 згаданої Постанови, районна, районна у містах Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до органу опіки та піклування про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та над неповнолітнім [PERSON] , які проживають разом з позивачем та його дружиною. Судом встановлено, що на момент розгляду наявної справи [PERSON] та [PERSON] не мають статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, у встановленому законом порядку, не набули права на державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг, оскільки відповідне рішення про надання статусу зазначеним дітям, позбавлених батьківського піклування не прийняте, тому суд прийшов до висновку, що вимога позивача щодо призначення його опікуном над дітьми є передчасною і такою, що не підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідачів аліментів, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідачі від виконання цих обов`язків ухиляються, у зв`язку з чим з них мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Беручи до уваги, що в судовому засіданні хоча і встановлено, що діти проживають разом з позивачем, однак ним на підтвердження вимоги про стягнення аліментів на його користь не надано суду доказів того, що він є суб`єктом звернення до суду із позовом про стягнення аліментів, оскільки не є законним представником дітей, чи особою яка здійснює над ними опіку чи піклування відповідно до закону, на час розгляду справи судом, внаслідок чого не наділений цивільною процесуальною правоздатністю щодо таких вимог, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання дітей. Вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених [PERSON] вимог позову. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто в частині позбавлення батьківських прав, то відповідно підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 15, 141, 150, 152, 155, 164, 166, 180, 183, 243, 244 СК України, ст. ст. 60, 61 ЦК України,

Outcome: partial