Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Скварява в особі Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області, третя особа Управління Держкомзему у Золочівському районі про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 грудня 2016 року у віці 83 роки померла [PERSON]. 11.01.2005 року за життя, спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на випадок смерті, посвідчений Скварявською сільською радою Золочівського району Львівської області, в користь позивачки [PERSON] на належне спадкодавцю на час смерті майно. До складу майна спадкодаця належить земельна ділянка, пай площею 2.3370 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області, належна на час смерті спадкодавцю на праві приватної власності на землю згідно Державного акта серії ІУ-ЛВ № 075443. При зверненні до нотаріуса з"ясувалося, що відсутній оригінал Державного акту, у зв'язку з чим їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому вона звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач - Скварявська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з"вилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, вимоги позову не заперечила. Третя особа - Управління Держкомзему у Золочівсьокму районі в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову не заперечили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із копії заповіту складеного 11.01.2005 року секретарем Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 448707 стверджується, що [PERSON] померла 08.12.2016 року. Судом встановлено, що [PERSON]. С.С. була власником земельної ділянки площею 2.3370 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщена на території Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області. Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії I-V ЛВ № 075443. Відповідно дост.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Заст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст.1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на те, що [PERSON] дійсно належала на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.3370 га, яку вона заповіла [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved