Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 28.04.2014 року звернувся до суду з позовом до ДП «Укржитлосервіс» про зобов»язання вчинити певні дії, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначав, що він зареєстрований та проживає в [ADDRESS], є власником зазначеної квартири; він є пенсіонером МВС, інвалідом 2-ої групи; загальна площа квартири - 115,8 кв. м, опалювальна площа - 112,10 кв. м; 25.11.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Оскільки позивач регулярно та відповідно до вимог чинного законодавства сплачує спожиті житлово-комунальні послуги; відповідач з 2008 року незаконно нараховує позивачу рахунки для оплати на підставі підвищених тарифів - у розмірах не передбачених чинним законодавством, у зв»язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача та інших правоохоронних і контролюючих органів; позивач має пільгу - 50% знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг згідно ст.22 Закону України «Про міліцію»; неодноразові вимоги позивача щодо перерахунку плати за комунальні послуги відповідачем були проігноровані, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд: 1) Стягнути з відповідача ДП «Укржитлосервіс» на його користь 4004,79 грн. переплати за житлово-комунальні послуги станом на квітень 2014 року; 2) Стягнути з відповідача ДП «Укржитлосервіс» на його (позивача) користь 50000,00 грн. - в порядку відшкодування моральної шкоди; 3) Зобов»язати ДП «Укржитлосервіс» здійснити перерахунок Позивачу плати за комунальні послуги в бік її зменшення за весь період до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі із застосуванням 50% пільги в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства та за тарифами до 20 числа; 4) Заборонити Відповідачу нараховувати Позивачу вартість послуг за тарифами «після 20 числа» за відсутності судового рішення (наказу) про наявність заборгованості у позивача. ДП «Укржитлосервіс», не погоджуючись з вимогами позивача за первісним позовом, звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON], 3 особа - Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позивач по зустрічному позову зазначав, що ДП «Укржитлосервіс» здійснює утримання будинку [ADDRESS] та надає його мешканцям житлово-комунальні послуги; зазначений будинок знаходиться в оперативному управлінні Державного управління справами Президента України. Квартира №7 даного будинку є власністю [PERSON], квартира складається з 4-х жилих кімнат, загальною площею 115,80 кв. м, опалювальною площею 112,10 кв. м, житловою площею 64,20 кв. м. У зв»язку з неповною оплатою рахунків за надані житлово-комунальні послуги позивачем за первісним позовом, останній має заборгованість перед ДП «Укржитлосервіс» за період з 01.06.2008 року по 30.04.2014 року, яка становить суму 5522,33 грн., а з урахуванням індексу інфляції та 3% річних сума боргу складає 6621,64 грн. Оскільки [PERSON], не зважаючи на роз»яснення підприємства ДП «Укржитлосервіс» та відділу пільг 3-ої особи, продовжує сплачувати за спожиті послуги у меншому розмірі ніж зазначений у рахунках (повідомленні) за житлово-комунальні послуги, що в свою чергу обумовлює застосування тарифів «після 20 числа», тобто [PERSON] не виконує свої зобов»язання у повному обсязі, тому позивач за зустрічним позовом просить суд в задоволенні вимог первісного позову відмовити та стягнути з [PERSON] на користь ДП «Укржитлосервіс» суму заборгованості у розмірі 5522,33 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі 1099,31 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачі - [PERSON] та його представник [PERSON], представник ДП «Укржитлосервіс» - Сапсай С.В. - позовні вимоги підтримали в об»ємі заявлених вимог та просили їх задовольнити, заперечуючи відповідно проти зустрічних вимог; представник 3-ої особи - Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, до матеріалів справи 3 особа надала письмові пояснення (а.с.183-184). Заслухавши пояснення сторін, представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ст.20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено: відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2003 року (а.с.13, 145) співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (позивач за первісним позовом) та [PERSON] (його дружина) - в рівних долях; квартира №7 є чотирьохкімнатною, житловою площею 64,20 кв. м, загальною площею 115,80 кв. м (а.с.126, 144). Згідно довідки форми №3 від 12.06.2014 року - в квартирі №7 зареєстровані три особи - [PERSON] (позивач), [PERSON] (дружина, співвласник), [PERSON] (син) - а.с.144. [PERSON] - має соціальний статус ветерана праці, міліціонера на пенсії та інваліда ІІ групи загального захворювання (а.с.17-18, 183). 25.11.2003 року між ДП «Укржитлосервіс» та [PERSON] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого (п.2.2.3) «співвласник» зобов»язаний вносити плату за обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальні та інші послуги не пізніше останнього дня поточного місяця; будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні ДП «Укржитлосервіс» (а.с.14-16). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не заперечуються сторонами. Як вбачається з пояснень Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (3-ої особи), [PERSON] разом з дружиною отримує 50-ти відсоткову знижку на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію»; Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 року №879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадян, які мають пільги щодо їх оплати» встановлено норми користування житлово-комунальними послугами, в межах яких надаються передбачені чинним законодавством пільги на оплату житлово-комунальних послуг; зазначена постанова не передбачає виключень, тому визначені цією постановою норми поширюються на осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України «Про міліцію» (а.с.183, 108-109, 20). Зазначеного змісту твердження представника ДП «Укржитлосервіс» в судовому засіданні не спростовані. Позивачем за первісним позовом [PERSON] фактично підтверджується той факт, що в своїх розрахунках він не враховує встановлені норми користування житлово-комунальними послугами, в межах яких надаються передбачені чинним законодавством пільги на оплату житлово-комунальних послуг; відповідно - він не заперечує факт оплати рахунків ДП «Укржитлосервіс» у менших розмірах (сумах) за весь розрахунковий період, у зв»язку з чим ДП «Укржитлосервіс» застосовується підвищення тарифів «після 20 числа», тощо. Згідно ст.360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Згідно ч.3 ст.156 ЖК України члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири); повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Як вбачається з наданого ДП «Укржитлосервіс» розрахунку заборгованості (а.с.148-149, 192-194), по квартирі №7 власника [PERSON] обліковується заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги, витрати за обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2008 року по 30.04.2014 року у загальному розмірі 5522,33 грн. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ДП «Укржитлосервіс» на його користь 4004,79 грн. як переплати за житлово-комунальні послуги станом на квітень 2014 року, відповідно - про стягнення 50000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди; про зобов»язання ДП «Укржитлосервіс» здійснити перерахунок плати за комунальні послуги «в бік її зменшення за весь розрахунковий період до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі із застосуванням 50% пільги в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства та за тарифами до 20 числа» не доведені в судовому засіданні належними доказами; вимога [PERSON] в частині заборони «на майбутнє» нараховувати вартість послуг за тарифами «після 20 числа» за відсутності судового рішення (наказу) про наявність заборгованості у позивача - є безпідставною, а тому в задоволенні первісного позову [PERSON] має бути відмовлено у повному обсязі. Таким чином, суд вважає встановленим факт наявної заборгованості [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги, витрати за обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2008 року по 30.04.2014 року у загальному розмірі 5522,33 грн., тому зустрічний позов ДП «Укржитлосервіс» в частині стягнення з [PERSON] на користь ДП «Укржитлосервіс» (згідно укладеного з ним договору від 25.11.2003 року) суми боргу у розмірі 5522,33 грн. підлягає задоволенню; [PERSON] про застосування судом позовної давності не заявлено (ч.3 ст.267 ЦК України). Разом з тим, згідно наданого ДП «Укржитлосервіс» розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, позивачем за зустрічним позовом такий розрахунок проведено за період, починаючи з 01.06.2008 року. Згідно Закону України «Про внесення зміни до статті 2 Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» встановлено, що нарахування та стягнення пені (штрафних санкцій) за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги здійснюються на суму заборгованості, яка утворилася з 01.01.2011 року. Як вбачається з наданого ДП «Укржитлосервіс» розрахунку (а.с.148-149), розмір 3% річних та інфляційна складова боргу (5522,33 грн.) за період з 01.01.2011 року по 30.04.2014 року становить (327,20 + 451,15) = 778,35 грн., яка також підлягає стягненню з [PERSON] на користь ДП «Укржитлосервіс», а в задоволенні решти зустрічних позовних вимог має бути відмовлено. Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ст.88 ЦПК України з [PERSON] також підлягають стягненню на користь ДП «Укржитлосервіс» судові витрати в сумі 243 грн. 60 (а.с.141-142).

Outcome: partial