Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що 03.09.1997 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] створили товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична консультація», статут якого був зареєстрований у виконавчому комітеті Коломийської міської ради 17.09.1997 року. Вказане ТОВ створене з метою приватизації нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і в якому більшість позивачів працювали адвокатами. Дане приміщення на той час було власністю Коломийської міської ради і знаходилося в оренді юридичної консультаціїї Коломийського району Івано-Франківської обласної колегії адвокатів. 26.09.1997 року укладений договір купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення, згідно з яким ТзОВ «Юридична консультація» купило вищевказане приміщення, сплатило продавцю обумовлену договором вартість об`єкту, однак, не зареєструвало в Коломийському МБТІ право власності на дане майно. Учасниками вказаного товариства визначена частка кожного в статутному фонді, яка станом на 03.09.1997 року складала 10 %, і яка подальшому змінювалася у зв`язку з виходом з товариства учасників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 17.02.1998 року ТзОВ « Юридична консультація» ліквідовано, вказана нежитлова будівля була передана його учасникам з визначенням часток в даному майні: [PERSON] - 150/1000, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - кожен по 145/1000, а [PERSON] - 125/1000. [INFO] помер [PERSON] і його частку в спірному майні успадкували позивачі [PERSON] та [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] і його частку успадкувала [PERSON] . У зв`язку з ліквідацією ТОВ і смертю [PERSON] , і [PERSON] на даний час здійснити за кожним з позивачів державну реєстрацію права власності на належну йому в даному майні частку в позасудовому порядку неможливо. Оскільки станом на дату укладення договору купівлі-продажу державного майна і на дату ліквідації ТОВ законом не було передбачено обов`язкової такої реєстрації, то речове право ТОВ на дане майно визнається дійсним, і після ліквідації вказаного товариства його учасники набули право власності на дане майно. Виходячи із вказаного, [PERSON] набула право власності на 300/2000 частки вказаної нежитлової будівлі, [PERSON] та [PERSON] кожна - на 145/2000 частки, [PERSON] - на 250/2000 частки, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожна - на 290/2000 частки вказаної нежитлової будівлі, та просять задовольнити вимоги саме з таким визначенням їхніх часток. Позивачі та їх представники в підготовче засідання не з`явилися, подали суду заяви, в який просять суд задовольнити позов і справу розглянути в їхній відсутності. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, представник Коломийської міської ради подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника, ухвалити рішення згідно з чинним законодавством, [PERSON] подала електронною поштою до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнгає. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Тому наявні підстави згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» за № 67351 від 07.10.2020 року нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до 26.09.1997 року відносилася до комунальної власності, була власністю Коломийської міської ради і в оренді юридичної консультації Коломийського району Івано-Франківської обласної колегії адвокатів. За заявою завідуючої цією консультацією [PERSON] , яка діяла від імені трудового колективу, рішенням Коломийської міської ради за № 159 від 21.05.1997 року та додатком до нього за № 1 вказане приміщення включено в перелік об`єктів, які підлягали приватизації в 1997 році (а.с.29). З метою приватизації даного приміщення 03.09.1997 року адвокати ( члени трудового колективу) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] створили товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична консультація», прийняли статут, який зареєстрований у виконавчому комітеті Коломийської міської ради 17.09.1997 року (а.с.14-16 ). 26.09.1997 року між представництвом регіонального відділення Фонду державного майна України в м. Коломиї в особі начальника цього представництва Самуляка М.С. та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична консультація» в особі директора Філяка П.П. укладений і нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М за реєстровим номером Д-747 договір купівлі-продажу державного майна. Згідно із вказаним договором продавець зобов`язався передати у власність покупця приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а покупець прийняти і оплатити продавцю 7761 грн. вартості даного приміщення (а.с. 17-20). Судом встановлено, що сторони вказаного договору виконали його умови. Так, покупець сплатив продавцю на підставі приватизаційних платіжних доручень від 24.10.1997 року, 26.11.1997 року згідно з квитанціями Ощадбанку за № 17 від 24.09.1997 року на суму 3187 грн. 50 коп., за № 21 від 24.1021997 року на суму 1070 грн., за № 17 від 26.11.1997 року на суму 3505 грн. обумовлену договором вартість об`єкту, а продавець передав об`єкт у власність покупця. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ « Юридична консультація» від 03.09.1997 року визначена частка кожного з учасників в статутному фонді товариства, яка станом на вказану дату складала 10 % ( а.с. 11-13). В подальшому, у зв`язку з виходом з товариства учасників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі протоколів загальних зборів учасників ТОВ від 29.09.1997 року, 22.12.1997 року, 03.01.1998 року, 01.02.1998 року частки учасників змінювалися (а.с. 24, 25, 27, 28). Згідно з даними довідки державного реєстратора відділу державної реєстрації Коломийської міської ради М.Андрійчука за №01-23/126 від 28.10.2004 року ТОВ « Юридична консультація» ліквідовано 17.02.1998 року ( а.с. 23). Спірна нежитлова будівля протоколом загальних зборів учасників ТОВ передана його учасникам з визначенням часток в даному майні: [PERSON] - 150/1000, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 14 5/1000 кожен, а [PERSON] -125/1000 ( а.с. 28). Отже, ТОВ « Юридична консультація» хоча і купило вищевказану нежитлову будівлю, однак, згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» за № 67361 від 07.10.2020 року реєстрація права власності на дане майно залишилася за Коломийською міською радою ( а.с. 29). [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про смерть ( а.с.33,34 ). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом і спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на квартиру, яку він заповів [PERSON] , а на решту неохопленого заповітом майна спадкодавця, в тому числі і на його частку в спірному приміщенні, відкрилася спадщина за законом, яку прийняла [PERSON] . Норми права, які регулюють спірні правовідносини, і висновки суду. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України « Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» в редакції від 15.05.1996 року ( чинній станом на 26.09.1997 року) об`єктами малої приватизації є цілісні майнові комплекси невеликих державних підприємств, в тому числі об`єкти незавершеного будівництва. Балансова вартість основних фондів зазначених об`єктів не повинна перевищувати 20 мільйонів карбованців за станом на 1 травня 1992 року (після їх індексації). Згідно з вимогами ст. 3 вказаного Закону приватизація об`єктів малої приватизації здійснювалася способом викупу об`єктів, що підлягають приватизації, працівниками цих об`єктів; продажу на аукціоні, за конкурсом. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 5 вказаного Закону продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у загальнодержавній та комунальній власності, були відповідно Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами народних депутатів. Покупцями об`єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств". Отже, спірна нежитлова будівля відносилася до об`єктів малої приватизації і можливим способом її приватизації був її викуп. Виходячи з вказаного, суд дійшов до висновку, що ТОВ « Юридична консультація» на законних підставах законно купило спірне нежитлове приміщення. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України « Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, яке має статутний фонд, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Отже, учасники ТОВ «Юридична консультація» при утворенні товариства повинні були визначити частки учасників товариства в статутному фонді вказаного товариства і в подальшому їх змінювати. Учасники товариства [PERSON] , [PERSON] скористалися передбаченим ст. 54 вказаного Закону правом і вибули з даного товариства, після чого не мають претензій щодо майна в казаного товариства і їхніх часток в ньому. Станом на 17.02.1998 року державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснювалася державними реєстраторами виконавчих комітетів міських, районних в місті Ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за їх місцезнаходженням у відповідності до Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 1994 р. №276 ( постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів N 740 від 25.05.1998 року ). Отже, відділ державної реєстрації Коломийської міської ради вправі був внести відомості про скасування державної реєстрації (ліквідацію) ТОВ « Юридична консультація». Згідно з вимогами ст. 21 Закону України "Про господарські товариства» майно, грошові кошти, що належать товариству, включаючи виручку від розпродажу його майна при ліквідації, після розрахунків з оплати праці осіб, які працюють на умовах найму, та виконання зобов`язань перед бюджетом, банками, власниками облігацій, випущених товариством та іншими кредиторами, розподіляються між учасниками товариства у порядку і на умовах, передбачених законом та установчими документами. Згідно з ч. 4 ст. 111 ЦК України майно , яке залишилося після задоволення претензій кредиторів, передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що після ліквідації товариства нежитлова будівля законно передана його учасникам з визначенням наступних часток в даному майні: [PERSON] - 150/1000, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен - по 145/1000. а [PERSON] - 125/1000. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 26.11.2015 року) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Реєстрація права власності на будівлі та споруди була введена згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002 року № 7/5. Зазначеними нормативним актом хоча і була передбачена реєстрація права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, станом на дату укладення вищевказаного договору купівлі-продажу державного майна і на дату ліквідації вказаного товариства не було передбачено обов`язкової державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Отже, оскільки речове право товариства з обмеженою відповідальністю « Юридична консультація» на дане нерухоме майно визнається дійсним, то після ліквідації вказаного товариства його учасники набули право власності на дане майно. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно вимог ч.1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені жими ви після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття ( дня смерті спадкодавця), то після смерті [PERSON] його спадкоємці [PERSON] і [PERSON] успадкували право власності на 145/2000 частку в спірному майні кожна, а після смерті [PERSON] його спадкоємиця [PERSON] набула право власності на 125/1000 частку в цьому майні. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не взнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким посвідчується його право власності. Оскільки реєстрація права власності на дане майно залишилася за Коломийською міською радою і на даний час в зв`язку з ліквідацією ТОВ і смертю його учасників [PERSON] і [PERSON] отримати в позасудовому порядку кожним з позивачів правовстановлюючого документу, яким підтверджується його право власності на частку в спірному приміщенні, неможливо, то позивачами обрано правильний спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до суду з даним позовом. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved