Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

10.02.2020 року позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , в розмірі ј частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та додаткові витрати у розмірі 3000 гривень починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини доходу, щодо стягнення додаткових витрат заперечував. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видан6ого виконкомом Визирівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 11. З матеріалів справи, а саме із довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 05.04.2019 року вбачається, що дитина - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, позивачем по справі за адресою [ADDRESS] Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років станом на травень 2020 року становить 2218 грн. Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини заробітку. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Позивач також просить суд стягувати додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачем надано до суду довідку, що дитина відвідує позашкільний навчальний заклад- Комунальний позашкільний заклад « Дитячо-юнацьку спортивну шкоду з футболу №11», однак суд критично ставиться до даної довідки як до доказу того, що позивач несе додаткові витрати на сина, оскільки відсутні відомості того, що вона сплачує кошти за відвідування позашкільного навчального закладу дитиною. Тому в задоволенні даної вимоги суд відмовляє. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі- у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80грн. Враховуючи вищезазначене, суд приймає часткове визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: partial