Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Сабатинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON]. Позовні вимоги мотивував тим, що 11.08.2008 року помер його батько [PERSON], який заповітом від 16.04.2008 заповів усе своє майно в рівних частинах своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ІІІ-КР №036555 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3525588600:02:000:0603, що розташована на території Сабатинівської сільської ради. У 2009 році сестра Позивача [PERSON] оформила належну їй 1/3 частину спадкового майна, та, зокрема на успадковану частку земельної ділянки, виготовила технічну документацію. При зверненні Позивача до Ульяновської районної державної нотаріальної контори для оформлення своєї частки спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену спадщину. Враховуючи те, що право на частину земельної ділянки було успадковане та оформлене [PERSON], Позивач не має можливості зареєструвати дану частину земельної ділянки на своє ім'я оскільки на даний час кадастрового номера який був закріплений за спадкодавцем не існує, оскільки земельну ділянку поділено, та позивач не може отримати витяг з ДЗК на земельну ділянку яка належала спадкодавцю оскільки така уже не існує. За викладених обставин Позивач змушений звернутися до суду для визнання права власності на частину земельної ділянки. Позивач та його представник в судове засідання не з"явились, подавши заяву, у якій підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 11.08.2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). На праві приватної власності згідно державного акту про право приватної власності на землю (а.с.10), йому належала земельна ділянка №603 площею 3,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сабатинівської сільської ради. Заповітом від 16.04.2008 р. (а.с.12) [PERSON] заповів усе своє майно в рівних частинах своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У 2009 році сестра Позивача [PERSON] оформила належну їй 1/3 частину спадкового майна, та, зокрема на успадковану частку земельної ділянки, виготовила технічну документацію. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2016 р. Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.11). Оскільки право на частину земельної ділянки було успадковане та оформлене [PERSON], Позивач не має можливості зареєструвати дану частину земельної ділянки на своє ім'я, так як на даний час кадастрового номера який був закріплений за спадкодавцем не існує, оскільки земельну ділянку поділено, а позивач не може отримати витяг з ДЗК на земельну ділянку яка належала спадкодавцю оскільки така уже не існує. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved