Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із вищевказаним позовом, в якому просить поновити його на посаді лікаря стоматолога терапевтичного відділення №1 Рівненської міської стоматологічної поліклініки та стягнути з Рівненської міської стоматологічної поліклініки на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 грудня 2017 року по 13 лютого 2018 року в розмірі 5866,82 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в Рівненській міській стоматологічній поліклініці він працював з 2012 року. З 01.07.2014 року працює лікарем-стоматологом терапевтичного відділення № 1. 19 грудня 2017 року головний лікар [PERSON] звільнив [PERSON] з роботи, мотивуючи звільнення необхідністю врегулювання потенційного конфлікту інтересів, передбаченого законом України «Про запобігання корупції» та припису Національного агентства з питань запобігання корупції. За змістом наказу № 336 позивача звільнено з роботи згідно п.4 статті 41 КЗпП України як захід врегулювання потенційного конфлікту інтересів. Вважає, що його звільнення є незаконним, так як він в безпосередньому підпорядкування головного лікаря поліклініки [PERSON], який є його дідом, не перебував, вважає, що обмеження роботи близьких родичів, передбачених положеннями статті 27 Закону України "Про запобігання корупції", не поширюються на посадових осіб Рівненської міської стоматологічної поліклініки. Крім того вважає, що реальним приводом до його звільнення стали неодноразові скарги та всілякі повідомлення про конфлікт інтересів третьої особи. На звернення цього громадянина і видавалися приписи про усунення конфлікту інтересів головного лікаря поліклініки. Однак Припис про конфлікт інтересів пов'язаний з порушенням обмежень встановлених статтею 27 Закону України «Про запобігання корупції» адресовано не головному лікарю [PERSON], а тому головний лікар поліклініки не мав ніяких підстав жодним чином реагувати на цей припис. Відповідач Рівненська міська стоматологічна поліклініка подала до суду відзив на позовну заяву, у відзиві посилається на те, що звільнення позивача відбувалося згідно діючого законодавства. Приписом про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону № 1361 від 30.11.2017 року виданий НАЗК, встановлено що у головного лікаря Рівненської міської стоматологічної поліклініки наявний конфлікт інтересів, пов'язаний з спільною роботою родичів у Рівненській міській стоматологічній поліклініці. На виконання припису № 1361 від 30.11.2017 року 19 грудня 2017 року головним лікарем Рівненської міської стоматологічної поліклініки [PERSON] видано наказ № 336, яким [PERSON] звільнено з роботи згідно п.4 статті 41 КЗпП України як захід врегулювання потенційного конфлікту інтересів. Відповідач разом з відзивом подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому навів аналогічні заперечення проти незаконного звільнення зазначені в позовній заяві. Разом з відповіддю на відзив позивач подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами, позовні вимоги підтримує повністю. Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Як встановлено судом [PERSON] згідно наказу №346-К від 23.07.2012р. зараховано в Рівненську міську стоматологічну поліклініку на посаду лікаря-інтерна. Наказом № 156 від 01.07.2014 року переведено на посаду лікаря-стоматолога терапевтичного відділення № 1. Згідно наказу № 366 від 19 грудня 2017 року виданого головним лікарем Рівненської міської стоматологічної поліклініки позивача звільнено з роботи згідно п.4 статті 41 КЗпП України та припису Національного агентства з питань запобігання корупції як захід врегулювання потенційного конфлікту інтересів. Згідно пункту четвертого частини 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках перебування всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції" у прямому підпорядкуванні у близької особи. Згідно частини першої статті 27 закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Обмеження спільної роботи близьких осіб, встановлені статтею 27 Закону України «Про запобігання корупції», за змістом цієї статті, не поширюється на посадових осіб юридичних осіб публічного права, якою відповідно до статті 81 ЦК України, є Рівненська міська стоматологічна поліклініка. Зазначені обмеження стосуються виключно державних органів. Крім того, судом встановлено, що згідно посадової інструкції лікаря-стоматолога Рівненської міської стоматологічної поліклініки від 29.12.2012р. № 11, лікар-стоматолог підпорядковується безпосередньо заступнику головного лікаря з медичної частини, завідувачу терапевтичного відділення. Відповідно до положень посадової інструкції, п. 3 [PERSON] не перебував у безпосередньому підпорядкуванні головного лікаря Рівненської міської стоматологічної поліклініки [PERSON], а безпосередньо підпорядковувався завідуючому терапевтичного відділення № 1 та заступнику головного лікаря з медичної частини. Посадові обов`язки [PERSON] як лікаря-стоматолога в поліклініці пов'язані із наданням медичної допомоги населенню. При цьому, посадовою інструкцією лікаря-стоматолога не передбачено можливостей для впливу головного лікаря на лікаря-стоматолога у виборі способів виконання посадових обов`язків та надання медичної допомоги населенню. Тому необхідності вжиття будь-яких заходів регулювання конфлікту інтересів у відносинах між позивачем та головним лікарем не вбачається. З матеріалів справи слідує, що Рівненська міська стоматологічна поліклініка належить до юридичних осіб публічного права відповідно до абз. 3 частини 2 статті 81 Цивільного кодексу України. Оскільки вимоги статті 27 Закону України «Про запобігання корупції» не поширюються на посадових осіб юридичних осіб публічного права, якою відповідно до статті 81 ЦК України є Рівненська міська стоматологічна поліклініка, звільнення позивача не відповідає вимогам законодавства. В свою чергу Приписом про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону № 1361 від 30.11.2017 року не можуть змінюватися норми вищевказаних Законів. З цих підстав, [PERSON] підлягає поновленню на роботі в Рівненській міській стоматологічній поліклініці. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться множенням середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані впродовж двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (п. 8 Порядку). Згідно дослідженої судом довідки про доходи № 11 від 05 лютого 2018 року середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи становить 154 грн. 39 коп. Періодом, впродовж якого за позивачем зберігається середній заробіток у зв'язку з незаконним припиненням трудового договору є період з 20 грудня по дату постановлення рішення суду. Середньоденна заробітна плата позивача станом на 19 грудня 2017 року становить 154.39грн. Кількість робочих днів які підлягають оплаті за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2017 р. по 13 лютого 2018 року становить 37 днів. Таким чином, загальна сума яка належить до виплати позивачу за вимушений прогул на період з 20.12.2017р. по 13.02.2018р. становить 5712.43 грн. (37х154.39) Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі на посаді лікаря-стоматолога та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі викладеного,

Outcome: approved