Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» через свого представника адвоката [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Свій позов обґрунтовує тим, що ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» надає послуги по утриманню прибудинкової території та будинку [ADDRESS], а відповідач, яка отримує ці послуги оплачує їх не в повному обсязі, в результаті чого станом на 01 липня 2014 утворилася заборгованість в сумі 3420 грн. 33 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 3420 грн. 33 коп., 3% річних в сумі 234 грн. 30 коп., інфляційні в сумі 546 грн. 67 коп., 600 грн. витрат, пов'язаних з правовою допомогою та 229 грн. 40 коп. судового збору. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] на користь ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території станом на 01 листопада 2014 у розмірі 3778 грн. 91 коп., 3% річних в сумі 269 грн. 85 коп., інфляційні в сумі 775 грн. 54 коп., 600 грн. витрат, пов'язаних з правовою допомогою та 229 грн. 40 коп. судового збору. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те що, вона не є стороною договору на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, договір припинив свою дію у 2010 році, а тому вона не має обов'язків перед позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS]. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради №106 від 27 січня 2009 року та №300 від 28 лютого 2012 року встановлені тарифи ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території в тому числі і на утримання будинку [ADDRESS] Відповідно до "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст.13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а відповідно до ст.14, цього ж закону, ціни (тарифи) на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом Відповідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права й обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. 07 березня 2008 року між [PERSON], як власником нежитлового приміщення та ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд», як управителем було укладено договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Судом встановлено, що вказаний договір є діючий, не визнаний недійсним у судовому порядку, умови його виконуються, відповідні послуги позивачем з утримання даного будинку та прибудинкової території надаються за затвердженими у встановленому законом порядку тарифами, оплачується частково відповідачем, яка є фактичним споживачем вказаних послуг. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд критично відноситься до твердження відповідача про те, що договір від 07 березня 2008 року припинив свою дію у 2010 році, оскільки відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт припинення договірних відносин між сторонами, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Сплата у вересні 2011 року відповідачем 1109 грн. 16 коп. за житлово-комунальні послуги також спростовує твердження відповідача про припинення договірних відносин з позивачем у 2010 році. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку, з яких вбачається що позивач не надав послуги з утримання будинку або надав їх неналежної якості та кількості Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Як вбачається з розрахунку боргу, наданого позивачем заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період у відповідача з 01 лютого 2010 року по 01 листопада 2014 року становить 3778 грн. 91 коп. Відповідно до вимог п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 269 грн. 85 коп., інфляційні в сумі 775 грн. 54 коп. Як вбачається з договору про надання правової допомоги, укладеного 28 березня 2014 року між ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» та адвокатом [PERSON], останній взяв на себе зобов'язання надавати правову допомогу щодо захисту інтересів по справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги по утриманню будинку та . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних доручень, позивачем за подачу позовної заяви до суду сплачено 229 грн. 40 коп. На підтвердження складу та розміру витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвокатом [PERSON] до суду були надані свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги адвокатом від 28 березня 2014 року з розрахунком, який включає види робіт, кількість витрачених годин, їх вартість, виходячи з 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати та платіжне доручення № 54від 28березня 2014 року ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» перерахувало адвокату [PERSON] за правову допомогу по справі про стягнення з [PERSON] 600 грн. На платіжному дорученні мається штамп банку. Позовна заява подана до суду 24липня 2014 року, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 600грн. витрат пов'язаних з правовою допомогою.

Outcome: approved