Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 03.11.2003 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 08. В шлюбі у них народився син- Фівчук [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за різних поглядів на сімейне життя, між ними почали виникали суперечки та непорозуміння. Спільне життя з відповідачем стало неможливим, у них зникло почуття поваги та любові один до одного. Протягом року шлюбних відноснин не підтримують, а протягом двох місяців взагалі припинили спілкування. На даний час сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного побуту, не мають спільного бюджету. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що позивач [PERSON] на даний час перебуває за межами України. Близько одного року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Сторони періодично спілкувалися в телефонному режимі. Відповідач погрожує позивачу, змінив місце постійного проживання, налаштовує сина проти матері. Представник позивача зазначила, що відповідач не пропонував позивачу жодних способів примирення, а тільки веде себе агресивно та погрожував їй. У зв"язку із вказаним просила позов задовільнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище позивача без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, в заяві до суду зазначає, що на розірвання шлюбу не згідний. Вважає, що шлюб із позивачем можна зберегти, а тому просив надати їм строк для примирення. Ухвалою суду від 12.12.2018 в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення судом відмовлено. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2003, що вбачається із повторного свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 143558 від 25.05.2018 (а.с.8). В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.9), який на даний час проживає із відповідачем.\~\~ Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено більше одного року. На даний час сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи, що стосунки, які склалися між сторонами свідчать про неможливість подальшого спільного життя як подружжя, а також відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що шлюб слід розірвати, оскільки збереження сім"ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved