Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Лубенської міської ради в особі служби у справах дітей звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що на обліку Служби у справах дітей виконкому Лубенської міської ради перебувають неповнолітній [PERSON] , [INFO] та малолітній [PERSON] , [INFO] , як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Їх мати, [PERSON] [INFO] померла. Батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З листопада 2019 року і по сьогоднішній день діти фактично проживають з бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] . Батько [PERSON] та [PERSON] , участі у їх вихованні, утриманні та навчанні не бере, життям та успіхами дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Крім того, на неодноразові бесіди з проханням піклуватися про дітей, оформити синам пенсію по втраті годувальника після смерті матері, передбачену державою, [PERSON] не реагує, продовжує нехтувати батьківськими обов`язками, не бажає спілкуватися із соціальними службами. Відсутність юридично підтвердженого статусу у [PERSON] та [PERSON] породжує невизначеність у їх правах, що позбавляє можливості мати законного представника для захисту інтересів дітей, одержання відповідних пільг та допомог, що порушує права і законні інтереси дітей. Разом з тим, ні заходи адміністративного характеру, ні профілактичні бесіди з батьком хлопчиків жодного впливу на його поведінку не мають. До цього часу батько неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] продовжує ухилятися від виконання покладених на нього батьківських обов`язків; життям, успіхами та подальшою долею своїх дітей не цікавиться; необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням дітей не забезпечує; про їх навчання, здоров`я, фізичний і духовний розвиток не піклується; доступу до культурних та інших духовних цінностей синам не надає та не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання засідання представник позивача не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про дату, місце та час слухання справи належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, проігнорувавши виклик до суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримує позовні вимоги позивача, не заперечує проти прийняття заочного рішення. 08.04.2020 року року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] виданого 09 березня 2006 року та серії [NUMBER] виданого 14 червня 2012 року відповідно. (а.с.7,9). Мати дітей, [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 30.08.2019 року/ а.с.9/ Відповідач [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами та долею своїх дітей, не забезпечує їм необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає синам доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляються від батьківських обов`язків. Згідно наданого суду Акту обстеження житлово - побутових умов членів вуличного комітету по місцю проживання дітей, вони з листопада 2019 року проживають з бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] , які являються батьками їх померлої матері - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] за власним проханням, так як їх батько [PERSON] не здійснює належного догляду за дітьми, матеріально не забезпечує, вживає алкогольні напої, не працює. На даний час дітьми опікуються [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок./а.с.18/ Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до характеристики Лубенської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 9, [PERSON] , [INFO] є учнем 8 -го класу даної школи. Батько дитини неналежно займається вихованням сина. Не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням [PERSON] . За період навчання з першого класу жодного разу не приходив до школи, успіхами та шкільним життям сина не цікавився.(а.с.12). Згідно характеристики загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 9, [PERSON] , [INFO] , навчається в школі з вересня 2018 року, є учнем 2 класу./а.с.13/. Згідно Актів участі батька у вихованні дітей [PERSON] , [PERSON] , наданих комісією у складі громадського інспектора з охорони дитинства, класного керівника і класовода, секретаря мікрорайону №8, батько дітей, [PERSON] неналежно займається вихованням синів, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням дітей, не приходить до школи, не співпрацює з головою батьківського комітету, не телефонував./а.с.14,15/. Згідно Наказу № 34/19 від 11.11.2019 року Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області [PERSON] постановлено на облік на підставі Акту участі батька у вихованні дитини від 07.11.2019 року. На підставі повідомлення № 16/47/437-19 від 14.11.2019 року, наданого Лубенською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості [PERSON] на обліку в службі зайнятості не перебуває станом на 13.11.2019 року./а.с.20/. У відповідності із повідомленням Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області № 13711/115/117/01-2019 від 09.12.2019 року 05.12.2019 року на [PERSON] , [INFO] був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( ухилення батьків, або осіб які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей) та направлено до Лубенського міськрайонного суду для прийняття рішення/ а.с.21/. Згідно характеристики, наданої спеціалістом сектору по роботі з ОСН по мікрорайону №8 від 22.10.2019 року [PERSON] за час проживання за адресою [ADDRESS] зарекомендував себе з негативної сторони, має не спокійний та не урівноважений характер, з сусідами не спілкується, ніде не працює. Участі у вихованні дітей не приймає, вживає спиртні напої./а.с.22/. Згідно пояснюючих, наданих сусідами [PERSON] Службі у справах дітей, вони вказують на те, що він після смерті дружини [PERSON] зловживає спиртними напоями, грубо розмовляє з дітьми, вживає нецензурну лексику, водить у двір сумнівну компанію, ніде не працює. Дітьми піклуються їх бабуся і дід, які матеріально їх забезпечують. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не піклується про життя та здоров`я дітей, про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з ними у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов`язками. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено факт свідомого нехтування [PERSON] своїми обов`язками, небажання змінювати свою поведінку. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом". Крім того, відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - становить 2218 гривень, а також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 4723 гривні. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей та на йогоутриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. З урахуванням викладеного, враховуючи обов`язок відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дітей, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів та щодо матеріального стану відповідача, яка є особою працездатного віку, та враховуючи вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач при подачі до суду матеріалів позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 2522,40 гривень (840,80 х 3) слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved