Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

07 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину цієї квартири. Рішенням Деснянського районного суду від 28 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час розгляду справи 28 жовтня 2021 року представником відповідача було зроблено відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. 01 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Бабинця С.П. про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі з доказами понесення витрат на правничу допомогу. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Представники сторін у судове засідання подали клопотання про розгляд заяви без їх участі. Крім того, представник позивача - адвокат Кашуба М.О. заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000 грн., посилаючись на їх неспівмірність, а також на те, що на утриманні позивача перебувають троє спільних з відповідачем дітей і стягнення витрат у зазначеному розмірі поставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Бабинець С.П. на підставі ордеру серії ЧН № 116098 від 25.09.2021 та договору про надання правової допомоги від 16.09.2020 (а.с. 63, 64). Згідно квитанції до прибуткового ордеру № 5/09-21 від 16 вересня 2021 року відповідач сплатив адвокату відповідно до договору про надання правової допомоги 12000 грн. (а.с. 128). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Згідно акту виконаних робіт від 29 жовтня 2021 року до переліку послуг по наданню правничої допомоги віднесено: вивчення документів та матеріалів пов`язаних з підготовкою відзиву на позов та заперечення (2 год. роботи - 2000 грн.); підбір та аналіз законодавчих актів та інших нормативних документів з правовідносин, які виникають з підстав визнання житлової квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя яке не перебувало у зареєстрованому шлюбі, а також визнання права власності на 1/2 частину квартири (2 год. роботи - 2000 грн.); узгодження правової позиції, оцінка правової перспективи, збір доказів (1 год. роботи - 1000 грн.); правове обґрунтування, підготовка, складання та оформлення відзиву, заперечення, виготовлення ксерокопій додатків, поштові та транспортні послуги (3 год. роботи - 3000 грн.), представництво інтересів в суді (без обмежень у часі - 4000 грн.) (а.с. 129). Оскільки відповідачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача 4000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: partial