Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. Від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшов відзив про відмову в задоволенні позову. Від третьої особи до суду надійшла заяви про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] померла, спадкодавець [PERSON] , про що виконавчим комітетом Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 23.06.2020 р. видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно заповіла онуці, позивачці, [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Також встановлено, що до складу спадкового майна, яке належало спадкодавцю до дня її смерті відноситься 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,2500 га за тією ж адресою. Згідно постанови державного нотаріуса Полтавської РДНК, Замулко Л.В. від 16.02.2021 року за № 02-31/145, судом встановлено, спадкоємцю за заповітом, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , з огляду на те, що причиною для відмови стала невідповідність правовстановлюючих документів в частках на нерухоме майно, виходячи з того, що житловий будинок в [ADDRESS] належав кільком співвласникам: [PERSON] 1/2 частина, [PERSON] 1/4 частина і [PERSON] 1/4 частина, при цьому земельна ділянка для обслуговування цього будинку згідно Витягу з ДРРП № 137288422 належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. Дана форма власності не відповідає формі власності на житловий будинок і це є перешкодю для спадкоємця у оформленні спадкових права на частину житлового будинку та земельної ділянки під ним, після померлої, [PERSON] . У відповідності до положень п. 4.14, п.4.15, п.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідності їх вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст.ст.321 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ПК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в. справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"'). Відповідно до ст. 377 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, і будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 04.01.1993 р. та рішення Полтавського районного суду 19.02.1992 року. Право власності належним чином зареєстроване згідно з Витягом з ДРРП від 14.02.2015 р. Згідно технічного паспорту, що виготовлений КП Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району, судом встановлено, що спадкове майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1,а,а1 загальною площею 66,6 м. кв., літньої кухні Б,б, сараю Б", гаражу В1, погребу в, сараю в1, сараю в2, навісу (тимчасового) в3 вбиральні 4 Д, навісу (тимчасового) Е, колодязю №1, вигребу №2, воріт з хвірткою №3, хвіртки, огорожі №4 - № 7. За даними довідки КП Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району № 25 від 04.02.2021 р. самовільної добудови чи реконструкції не має. Земельна ділянка згідно Витягу з ДРРП № 137288422 належала спадкодавцю, [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно рішення Гожулівської сільської ради від 16.08.2018 р. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємців за законом можливості вільно розпоряджатися майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності у порядку спадкування, обґрунтованим і та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved