Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

22.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 29.05.2013 року по рішенню Куп'янського міськрайонного суду Харківської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2018 р. з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набранням рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Тому, позивач вважає доцільним збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1841 грн., оскільки на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини: одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування гуртків тощо. Ухвалою суду від 02.11.2018 р. провадження у справі відкрито, визначено порядок розгляду справи - за правилами загального позовного провадження. 23.11.2018 р. відповідач подав до суду відзив, згідно якого вважає, що вимоги позивачки не відповідають його доходам та матеріальному становищу. Також зазначає, що на його частковому забезпеченні є мати-інвалід дитинства, яка потребує матеріальної допомоги з його боку і частка його заробітної плати йде на придбання їй ліків, які є дуже дорогими, продуктів харчування тощо. Зі своєї заробітної плати він не в змозі забезпечувати в повному обсязі вимоги позивачки, так як працює на підприємстві з почасовою ставкою заробітної плати, із якої відраховуються аліменти і податки. Окрім вказаної заробітної плати інших доходів він не має. При винесенні рішення просить відрахувати розмір його доходів та матеріальний стан. До відзиву відповідач додав довідку про доходи, копію пенсійного посвідчення на [PERSON], копію медичної довідки. Ухвалою суду від 05.12.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити повністю. При цьому, також зазначила, що вона виховує двох дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], тому на даний час не має змоги працювати, відповідач життям доньки [PERSON], станом її здоров'я не цікавиться, ви виявляє бажання спілкуватися з нею, не вітає зі святами, днем народження. Дитина з 1 вересня 2018 року пішла до школи, навчається у 1 класі, змінилися потреби доньки і для забезпечення її навчання, фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні значні кошти. Крім того, вартість та рівень життя в країні зростають, що потребує додаткових витрат на утримання дитини. Ці обставини відповідачем не заперечувалися. Відповідач у судовому засіданні підтримав відзив, заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників справи, з'ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, встановив наступне. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, який був розірваний по рішенню Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2013 року і є батьками [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір'ю (а.с.5,6,11,8). Як вбачається з довідки, виданої Кіндрашівською сільською радою Куп'янського району Харківської області 18.10.2018 р. № 938, [PERSON] проживає разом з дітьми: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.6). По рішенню Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця сел. Ківшарівка Купянського\~ району\~ Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], уродженки с. Кіндрашівка Купянського району\~ Харківської області, яка проживає за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 628/1554/13, виданий Куп'янським міськрайонним судом Харківської області, відізваний з дня набрання даним рішенням законної сили. Судове рішення набрало законної сили 12 березня 2018 року (а.с.12-13). 13.03.2018 року на виконання судового рішення від 06 лютого 2018 року було видано виконавчий лист, за яким з відповідача стягуються аліменти (а.с.10). Згідно довідки про доходи від 21.11.2018 р. [PERSON] працює електрогазозварником в КП «Комсервіс» Куп'янської міської ради Харківської області і загальна сума нарахованого доходу за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року складає 32573,34 грн., сума до виплати - 26221,54 грн., розмір аліментів за травень 2018 р. - 800 грн., червень 2018 р. - 912 грн., з липня по жовтень 2018 р. - по 800 грн. (а.с.28). На а.с. 29 міститься копія Пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 01.11.2012 р., згідно якого [PERSON], [INFO] р., особа з інвалідністю 2 групи з дитинства отримує пенсію по втраті годувальника. На а.с. 30 міститься копія довідки Сер. МСЕ № 148689 про встановлення [PERSON] другої групи інвалідності з 01.11.1992 р. безстроково, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, висновок про умови та характер праці - робота по спеціальності з неповним робочим днем, протипоказана важка фізична праця, вимушений стан. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. В поданій до суду позовній заяві позивач просить розмір аліментів змінити з 800,00 грн. на 1841 грн., вказуючи на те, що розмір аліментів не задовольняє потреб дитини, у зв'язку із збільшення віку дитини, витрат, пов'язаних із змінами цін, витрат на повсякденні та необхідні продукти харчування, а також і на підтримання фізичного, інтелектуального та культурного розвитку дитини. При розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів суд враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися відповідні обставини (вік дитини, рівень її потреб, економічна ситуація в державі, зростання прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку тощо), тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Отже, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, який визначений - 800 грн., є недостатнім для матеріального утримання та забезпечення дитини її віку, обмежує право на повноцінне життя, не відповідає її матеріальним та соціальним потребам, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини, розвитку та вихованню, не забезпечує гармонійний розвиток дитини. Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд бере до уваги вік неповнолітньої дитини, її матеріальні потреби, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого на день ухвалення судового рішення, майновий стан та характер і розмір доходів відповідачаза основним місцем роботи, який інших дітей на утриманні не має та у якого відсутні інші зобов'язання щодо утримання третіх осіб. Суд не бере до уваги посилання відповідача щодо утримання матері, яка є особою з інвалідністю, отримує пенсію, придбання для неї ліків, враховуючи як відсутність цим твердженням належних доказів, так і не доведеність їх у судовому засіданні, з огляду на те, що відповідач у судовому засіданні не зміг пояснити, з чого складаються його витрати на часткове забезпечення матері, лише зазначив, що їх розмір складає приблизно 100 грн. на місяць, що суд вважає є не надто великим і посильним для нього. У сукупності наведеного, враховуючи вимоги розумності та справедливості, рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, суд визнає доцільним збільшення розміру аліментів, що присуджені з відповідача, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, і визначає розмір аліментів у сумі 1400 грн. 00 коп. та вважає, що такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тим самим частково задовольнивши позовні вимоги. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є, в тому числі, і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 зазначив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 535,97 грн. Тобто, 1841 : 1400 = 1,315 (заявлена позивачем сума поділена на задоволену судом дорівнює коефіцієнту розрахунку судового збору), 704,80:1,315=535,97 грн. (сплачена сума судового збору поділена на коефіцієнт).

Outcome: partial