Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 30 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2014 року приблизно о 13.00 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у приміщенні квартири [ADDRESS], на ґрунті несподівано виниклих неприязних стосунків [PERSON] наніс йому один удар кухонним ножем в область лівої частини тулуба спереду в наслідок чого позивача було госпіталізовано до реанімаційного відділення КЗ «Южненська міська лікарня» з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 254 від 05.11.2014 року «у [PERSON] було виявлено проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, яке могло утворитися 20.09.2014 року від дії колото-ріжучого предмету типу ножа. Заподіяне [PERSON] проникаюче колото-різане поранення живота відповідно п.2.1.3 к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» по критерію небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень". Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання передбачене ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 п.2.3.4 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки. Позивач вважає, що вказаними злочинними діями [PERSON] йому завдано моральної шкоди що виразилась в моральних та фізичних стражданнях, яку він оцінив у суму 30 000грн. та просив цю суму стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши суду, що моральна шкода полягає в тому, що в звязку з отриманою ним внаслідок скоєння у відношенні нього злочину травми він був вимушений залишити роботу та на даний час не має можливості працевлаштуватись. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вважає розмір відшкодування значно завищеним, згодні, що відповідач меє сплатити моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., мотивуючи це тим, що позивачем не надано належного обґрунтування, з яких міркувань виходив позивач визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, крім того, відповідач є інвалідом третьої групи, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, хворіє на СНІД та туберкульоз, проживає разом з матір'ю [PERSON], яка також є непрацездатним пенсіонером. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 30 000,00 грн. необхідно задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2014 року приблизно о 13.00 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у приміщенні квартири [ADDRESS], на ґрунті несподівано виниклих неприязних стосунків [PERSON] наніс йому один удар кухонним ножем в область лівої частини тулуба спереду в наслідок чого позивача було госпіталізовано до реанімаційного відділення КЗ «Южненська міська лікарня» з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 254 від 05.11.2014 року «у [PERSON] було виявлено проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, яке могло утворитися 20.09.2014 року від дії колото-ріжучого предмету типу ножа. Заподіяне [PERSON] проникаюче колото-різане поранення живота відповідно п.2.1.3 к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» по критерію небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень". Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання передбачене ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 п.2.3.4 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Згідно ст. 24 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справам про стягнення моральної (немайнової) шкоди»: - (п.З) Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. - (абз.1 п.4). Відповідно до ст.137 ЦК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. - (абз. 2 п. 5) Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. - (п.9) Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в звязку з тим, що злочинними діями відповідача позивачу було завдано тяжких тілесних ушкоджень, підлягає відшкодуванню моральна шкода, завдана протиправними діями відповідача, вина якого в її заподіянні підтверджується вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2015 року. При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує те, що позивачем окрім самого факту спричинення йому відповідачем тілесних ушкоджень, не надано належного обґрунтування, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, не надано доказів та обґрунтування характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, в звязку з чим суд вважає, що розмір моральної шкоди, який позивач просить стягнути, значно завищений. Крім того, суд враховує те, що відповідач є інвалідом третьої групи, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний та хворіє на СНІД та туберкульоз, що підтверджується копіями відповідних довідок, які міститься в матеріалах справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 30 000,00 грн. необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду, завданої злочином, у розмірі 5\~000,00 грн., адже саме такий розмір відшкодування цієї шкоди суд вважає необхідним та достатнім. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial