Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

14 березня 2016 року позивач звернулась до суду позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] за набувальною давністю обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 1991 р. проживає у [INFO]. Вищевказане житло належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її бабусі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. 12 жовтня 1996 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 квартири [ADDRESS], оскільки в силу положень ч. 2 ст. 370 ЦК України, частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Проте спадкоємці [PERSON] жодних дій щодо прийняття вищевказаного спадкового майна не вжили, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, заходів по збереженню спадкового майна не вживали, спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На даний час [PERSON] понад десять років добросовісно, відкрито та безперервно володіє всією квартирою № 73 буд. № 47 по просп. Курський у м. Суми, сплачує платежі за комунальні послуги, ремонтує, обслуговує, тобто несе тягар утримання всієї квартири, у тому числі частки, що належить [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не зявились, але надали суду письмову заяву згідно якої\~ просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та не заперечують щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач, будучи\~ належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заперечення де зазначає, що [PERSON] міська рада заперечує проти задоволення позовних, оскільки в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на той факт, що спадкоємці після смерті [PERSON] в установленому законом порядку спадщину не прийняли. Однак, на підтвердження даних обставин позивачем не надано жодних документів, що також знайшло відображення у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2015 року. Також , просить врахувати вимоги , зазначені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", а саме , що володіння є добросовісним , якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Третя особа, будучи\~ належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Зі згоди\~позивача та хх представника суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7,12, 50-56). 12 жовтня 1996 р. [PERSON] померла (а.с.8). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31.03.2016р. спадкова справа на спадщину , що відкрилась після смерті померлої 12.10.1996р. [PERSON] не відкривалась ( а.с. 50-56). Згідно довідок, виданих КП «Сумижитло» СМР від 04.02.2016 року № 194 та від 08.01.2014р. за №100 та паспортних даних позивача в квартирі за адресою: м. Суми, пр.. Курський [ADDRESS] з 13.12.1990 року зареєстрована [PERSON] (а.с.5, 9, 10) Згідно постанови про відмову вчинення нотаріальних дій, у вчиненні нотаріальних дій відмовлено,а самев видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після померлої [PERSON] на квартиру за адресою: м. Суми, пр.. Курський 47 кв. 73, оскільки не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. (а. с. 11) Відповідно до договору про користування електричною енергією № 162111505 від 03.09.2015 року, договору про надання населенню послуг з газопостачання № [NUMBER] від 15.09.2015 року та квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, користується та сплачує за комунальні послуги [PERSON] А . , як суб"єкт споживання комунальних послуг за адресою : [ADDRESS]. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї, підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. У відповідності зі ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку квартири за набувальною давністю, оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими\~ доказами. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на підтвердження даних обставин позивачем не надано жодних документів, що також знайшло відображення у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2015 року, оскільки позивач є добросовісним набувачем, так як користується відкрито понад 10 років, не приховувала факт знаходження майна в її володінні, з визнанням права власності відносно якого ніхто, окрім позивача, не звертався.

Outcome: approved