Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІАНА-Н» про визначення порядку користування житловим приміщенням, вселення, посилаючись на наступні обставини. 1/4 частина квартири [ADDRESS] належить їй на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 1290. 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1292 належить її малолітній доньці - [PERSON]. Власником іншої 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.2006 року, виданого комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради є - [PERSON]. Вказана квартира складається з двох кімнат площею 12,1 кв.м та площею 14,2 кв.м. Між нею та відповідачем виникають спори про порядок користування і володіння вищезазначеною квартирою. Відповідач у квартирі постійно не мешкає, даний факт підтверджується Актом № 408 від 22.11.2012 року, затвердженим ОСМД «ЛІАНА-Н», а також можуть підтвердити свідки. Вона та її малолітня донька - [PERSON], [INFO] у квартирі зареєстровані та мешкають постійно. Донька постійно хворіє та знаходиться під диспансерним наглядом у дитячій поліклініці № 1 КУОЗ «Дитяча міська лікарня» з діагнозом реактивний панкреатит, ацетонемічний синдром, рецидивуючий перебіг та потребує медичного нагляду. Відповідач самовільно зайняв кімнату площею 14,2 кв.м., зачинив її на замок, і вона вимушена з хворою дитиною залишитись у кімнаті площею 12,1 кв.м. Кімната площею 14,2 кв.м., яку зайняв відповідач обладнана балконом. Вона не має можливості користуватися балконом, сушити білизну. Крім того, її малолітня дитина часто хворіє та їй потрібне свіже повітря, однак вони позбавлені цього, і вимушені мешкати у маленькій кімнаті без балкону. Такий порядок користування квартирою її не влаштовує. На підставі викладеного, просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши в користування їй та малолітній дитині - [PERSON] житлову кімнату площею 14,2 кв.м. з балконом в користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 12,1 кв.м. Інші приміщення залишити у спільному користуванні. Також просить виселити [PERSON] із кімнати площею 14,2 кв.м. та вселити її та малолітню дитину в цю кімнату. У липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, посилаючись на наступні обставини. Йому на праві приватної власності належить 1/2 частка приватизованої квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.2006 р., виданого комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради. Власником 1/4 частини вказаної квартири є його невістка - [PERSON]. 1/4 частина цієї квартири належить і його онучці - [PERSON]. В 2011 році він по сімейним обставинам тимчасово став проживати у свого сина - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В жовтні 2012 року він повернувся у свою квартиру [ADDRESS] для подальшого мешкання, але в свою кімнату не зміг ввійти, тому, що відповідачка установила на вхідних дверях їхньої квартири інші замки. Таким чином, вона позбавила його можливості користуватися своїм житлом, де він зареєстрований та постійно проживав. З того часу вона і досі користується їхньою квартирою, пускати його до свого помешкання не бажає, без його відома змінила вхідні замки, крім того, вона звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з позовом про визначення порядку користування жилим приміщенням, фактично хоче відібрати у нього кімнату, де він постійно мешкає, де зробив власноручно ремонт і де знаходяться його особисті речі. Цю квартиру вони з дружиною придбали в шлюбі в 1984 році та постійно в ній мешкали. Відповідачка ніколи не проживала в цій квартирі, а тільки, як розлучилися з сином, отримала заповіт від його покійної жінки та вселилася в кімнату площею 12,1 кв.м. За фактом самоуправних дій з боку [PERSON] він звертався до Нікопольської міжрайонної прокуратури. Вважає дії [PERSON] незаконними, оскільки ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, або обмежений у його здійсненні. Просить вселити його у квартиру [ADDRESS]. [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечувала пояснивши, що до 04.12.2011 року проживала в [ADDRESS] спільно зі своїм колишнім чоловіком - [PERSON] та малолітньою донькою - [PERSON], [INFO]. Останні два роки її колишній чоловік, своїми діями унеможливлював умови спільного проживання, у зв'язку з чим, 04.12.2011 року вона була змушена залишити постійне місце проживання та переїздити зі своєю малолітньою донькою до спірної квартири. Крім неї та її доньки, співвласником зазначеної спірної квартири є її колишній свекор - [PERSON], який з 04.12.2011 року в ній не проживає. З моменту її вселення у спірну квартиру між нею та її колишнім свекром - [PERSON] сталися неприязні відносини, що підтверджується копією постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. Крім того зазначила, що до оформлення спадкових прав тобто до 20 жовтня 2011 року кімнати спірної квартири були суміжними. Її колишній свекор без її згоди самовільно здійснив у квартирі перепланування встановив гіпсокартонову перегородку між кімнатами встановив у кімнаті з балконом двері з глазком та зачинив її на ключ, які їм не надає. Вона зі своєю донькою не мають можливості користуватися балконом з причин, того, що [PERSON] чинить перешкоди та до кімнати де знаходиться балкон не пускає їх. Також зазначила, що зустрічний позов не аргументований та недоведений, оскільки вона перешкоди у користуванні квартирою не чинить, підтверджує, що дійсно у липні 2012 року змінила вхідні двері, оскільки старі двері були у не пригодному стані. Вона неодноразово зверталася до [PERSON], щоб останній з'явився до спірної квартири та забрав ключі, але [PERSON] до теперішнього часу, жодного разу так і не з'явився. Представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала, просила в його позові відмовити. [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував пояснивши, що він у 2011 році по сімейним обставинам тимчасово почав проживати у свого сина в [ADDRESS] де і мешкає по теперішній час. Йому було відомо, що його колишня невістка має наміри оселитися у спірній квартирі, у зв'язку з чим, він установив між кімнатами перегородку , зайняв кімнату з балконом у якій встановив двері та зачинив їх на ключ, щоб у [PERSON] не було доступу до його кімнати. За час його відсутності його колишня невістка - [PERSON], самоуправно без його відома та дозволу, вселилася в його квартиру. За фактом самоуправних дій з боку [PERSON] він звертався до Нікопольської міжрайонної прокуратури та до міліції. В жовтні 2012 року він повернувся у квартиру для подальшого мешкання, але у свою кімнату не зміг ввійти, оскільки [PERSON] змінила вхідні двері та установила нові замки на вхідних дверях. Ключі йому не надає, він не може зайти до квартири. Діями його колишньої невістки -[PERSON] він обурений. Надавати ключі від своєї кімнати колишній невістці не бажає, оскільки він вважає, що спірна квартира належить тільки йому, та [PERSON] чужа для нього людина, яка не має ніякого відношення до спірної квартири, оскільки на його думку свідоцтво про право на спадщину на ? частку спільної квартири [PERSON] отримала у спадщину від його покійної дружини незаконним шляхом. Представник [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав у позові [PERSON] просив відмовити, оскільки його довіритель є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії та погіршення житлових умов даним категоріям осіб прямо заборонено Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Конституцією України. Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Горболіс Н.Б. просила суд вирішити справу з урахуванням інтересів малолітньої - [PERSON], [INFO]. Просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІАНА-Н» у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час слухання справи, причини неявки суду не відомі. За клопотанням [PERSON] у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні кожен окремо пояснили суду, що вони з [PERSON] спілкувалися як сусіди. Зі слів [PERSON] їм відомо, що його колишня невістка не пускає його до квартири та не надає ключі від вхідної двері. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] він товаришує. За його проханням він між сміжними кімнатами установив перегородку із гіпсокартону та у кімнаті де знаходиться балкон встановив двері із замком. Як пояснив йому [PERSON] це необхідно, щоб його колишня невістка не мала доступу до його кімнати, оскільки вона претендує на квартиру. Йому відомо, що [PERSON] на теперішній час проживає у смт. Червоногригорівка разом зі своїм батьком. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є вчителем початкових класів. Близько двох років назад на прохання [PERSON] вона за місцем її проживання почала займатися з її дитиною - [PERSON] та готувати її до школи. Вона додатково займається з [PERSON] кожної неділі раз на тиждень. За весь цей час [PERSON] жодного разу вона не бачила. Була свідком того, що речі [PERSON] сушить на кухні, оскільки двері кімнати де знаходиться балкон зачинені на замок. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона товаришує близько 12 років та знає всю її сім'ю. 04.12.2011 року під час переїзду [PERSON] до спірної квартири перебувала разом із нею. У ввечері точного часу зазначити не може, до квартири [ADDRESS] увійшли колишній чоловік та свекор [PERSON], які перебували у стані алкогольного сп'яніння та при собі мали мисливські рушниці, почали висловлювати [PERSON] погрози фізичною розправою, наставляли на неї стволи рушниць та вимагали залишити дану квартиру. Після цього інциденту, жодного разу у спірній квартирі [PERSON] вона не бачила. Суд вислухавши сторони, їх представників, представника Служби у справах дітей Нікопольської міської ради, свідків, приходить до наступного. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що квартира № 9, яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Трубченко, буд. 50 А на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], малолітній [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7, а.с.11-14). В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). В спірній квартирі проживає [PERSON] з малолітньою дитиною. Малолітня дитина [PERSON] - [PERSON], [INFO] хворіє та знаходиться під диспансерним наглядом у дитячій поліклініці № 1 КУОЗ «Дитяча міська лікарня» з діагнозом реактивний панкреатит, ацетонемічний синдром, рецидивуючий перебіг та потребує медичного нагляду (а.с.22, а.с.116). [PERSON] з 4 грудня 2011 року у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с.20). Зазначена квартира розташована на третьому поверсі будинку та складається із двох окремих житлових кімнат, площею 12,1 кв.м. та 14,2 кв.м.(а.с.18-19). [PERSON] самовільно без згоди інших співвласників розділив суміжні кімнати шляхом встановлення перегородки, самовільно зайняв кімнату площею 14,2 кв.м. з балконом, переніс до кімнати свої особисті речі, встановив двері та зачинив їх на ключ. Надати доступ [PERSON] до балкону відмовляється. [PERSON] разом зі своїм батьком фактично проживає в [ADDRESS] (а.с.81). Вищезазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями свідків та визнаються сторонами. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно) яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Принципу 2 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року Дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумове, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до Принципу 8 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року Дитина повинна за всіх обставин бути серед тих, хто першими одержують захист і допомогу. Згідно з роз'ясненням Пленуму Верховного суду України, п.14 постанови від 22.12.95 № 20 «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності « квартира яка є спільною сумісною власністю чи спільною часткової власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це буде заявлено позов, в даному випадку стосовно встановлення порядку користування квартирою позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до наведених норм законодавства з урахуванням того, що з [PERSON] проживає малолітня дитина, зважаючи на стан здоров'я дитини та на те, що малолітній дитині необхідне свіже повітря надання у користування [PERSON] кімнати площею 14,2 кв.м. відповідатиме інтересам її та малолітньої дитини. Правовою підставою для задоволення позовних вимог, [PERSON] зазначає, наявність у нього перешкод, які чинить йому [PERSON] при здійсненні ним свого права власності та розпорядження квартирою [ADDRESS], однак з такими доводами не можна погодитися. Згідно відповіді Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] протягом 2012 р -2013 р до Нікопольського МВ з заявами на неправомірні дії [PERSON] не звертався (а.с.101). Крім того, суд не бере до уваги доводи [PERSON], щодо його звернення до органів прокуратури на неправомірні дії [PERSON], оскільки як вбачається із відповіді Нікопольської міжрайонної прокуратури [PERSON] звертався із заявою щодо законності проживання [PERSON] в спірній квартирі, а не щодо вселення або усунення перешкод у користуванні спірним житлом (а.с.37). На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем та його представником жодного належного та допустимого доказу не надано, які б підтверджували законність та обґрунтованість їх зустрічних позовних вимог. Крім того, зустрічні позовні вимоги [PERSON] спростовуються поясненнями [PERSON] її представника, наданими письмовими доказами, поясненнями свідків, матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІАНА-Н» про визначення порядку користування житловим приміщенням, вселенням необхідно задовольнити, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення - відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved