Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 20.10.2007 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Виноградівського районного суду від 14.03.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі по 500 гривень щомісяця. Позивач вказує, що відповідач аліменти на утримання дитини сплачує неругулярно і присудженої суми аліментів для утримання дочки недостатньо, оскільки дитина підросла, збільшились витрати на неї та змінився її стан здоровя. В 2016 році вона захворіла на невиліковне захворювання (встановлено рідкісний діагноз ювеніальний ревматоїдний артрит (олігоартикулярний ЮРА), а в 2017 році дитину визнано інвалідом. Дочка потребує постійного прийому ліків, для чого необхідні додаткові витрати. Крім цього дитина навчається в школі, потребує витрат на придбання шкільного приладдя, необхідні значні кошти на харчування, купівлю одягу, на фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідачу відомо, що дочка хворіє, однак він з жовтня 2017 року навіть не сплачує присуджені судом аліменти по 500 грн., приховує розмір своїх доходів, так як працює неофіційно за кордоном. У звязку з наведеним позивач звернулася до суду із даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини - встановити такі в розмірі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дочки періодично щомісяця по 2000 грн. для лікування, придбання медикаментів та харчування. Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовує тим, що відповідач справно сплачує аліменти за рішенням суду, заборгованості немає. Вказує, що обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків, а заявлена вимога про стягнення аліментів в розмірі по 3000 грн. суперечить наведеному. Крім цього відповідач одружений та має на утриманні ще одну дочку. Його дружина є інвалідом ІІ групи та потребує постійного і коштовного лікування. Відповідачу відомо, що дитині призначено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства, а також те, що позивач отримує надбавку по догляду за дитиною-інвалідом. У звязку з наведеним відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі по 1200 грн. щомісяця та по 500 грн. щомісяця на додаткові витрати та утримання дочки. Сторони будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, справу розглянуто у відсутності сторін за участю їх представників. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 20.10.2007 року шлюб між сторонами розірвано. За рішенням Виноградівського районного суду від 14.03.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 500 гривень щомісяця, починаючи із дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає та утримується матірю, цих обставин сторони не заперечують. На даний час витрати на утримання дитини збільшилися оскільки вона досягла шкільного віку, а також зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2013 роком. Крім цього у дитини змінився стан здоровя, вона потребує додаткових витрат на лікування та посилене харчування. Так, у 2016 році дитина захворіла, їй встановлено рідкісний діагноз: ювеніальний ревматоїдний артрит (олігоартикулярний ЮРА), що стверджується медичною документацією ( а.с. 16-22). Згідно виписки з протоколу ЛКК № 017/951 від 11.08.2017 року дитину сторін [PERSON], [INFO], визнано дитиною-інвалідом. Дитина сторін потребує постійних витрат на лікування, що стверджується виписками з історії хвороби, амбулаторної карти, замовленням на придбання ліків ( а.с.9, 15-17, 18-23). Відповідач є молодим, працездатним чоловіком, не працевлаштований, 16.05.2009 року одружився вдруге. Його теперішня дружина [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Також на утриманні відповідача знаходиться дочка від вказаного шлюбу [PERSON], [INFO]. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно\~статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2027 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial