Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КС «Альянс Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 серпня 2008 року між КС «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №150-08 КЧ, за яким [PERSON] був наданий кредит в розмірі 3 800,00 грн., який вона зобов'язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 21 серпня 2009 року. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування ним, в установлені графіком терміни позичальник не виконала. У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором, станом на 22 липня 2014 року відповідачка має загальну заборгованість по кредиту в розмірі 25 148.67 грн., з яких основна сума кредиту - 2 954,20 грн., відсотки за користування кредитом - 11 411.64 грн. та пеня - 10 782,83 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки на його користь та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьої особи КС «Альянс Україна» не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання з'явилась, заперечувала проти позову. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 197 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2011 року між позивачем та КС «Альянс Україна» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з яким КС «Альянс Україна» здійснила відступлення права вимоги боргу до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно договору кредиту №150-08 КЧ від 21.08.2008 року на користь позивача. 21.08.2008 року між КС «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з якого Кредитна спілка зобов'язалась надати [PERSON] кредит в сумі 3 8000.00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.08.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3 800,00 грн. (а.с.8). Відповідно до умов договору, кредит надавався на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідачка зобов'язувалась повернути кредит та сплатити проценти за його користування до 21 серпня 2009 року. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 6.1 даного кредитного договору, за порушення визначеного графіком терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожний день просточення виконання. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] порушила взяті на себе згідно даного кредитного договору зобов'язання, не виконала належно зобов'язання - порушила умови договору, внаслідок чого, заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 22 липня 2014 року становить 25 148.67 грн., з яких основна сума кредиту - 2 954,20 грн., відсотки за користування кредитом - 11 411.64 грн. та пені - 10 782,83 грн. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] надала пояснення в яких вказала, що сплатила весь борг ще в 2009 році, квитанції суду не може надати, по скільки розраховулась готівкою, кредит надався строком на 12 місяців до 21 серпня 2009 року. Крім того, пояснила суду про те, що дізналась про існування боргу 20.05.2014року і вказала , що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Згідно ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про це складається у письмовій формі. Відповідно до кредитного договору № 150-08КЧ від 21.08.2009 між Кредитною Спілкою " Альянс Україна" та [PERSON] кінцевий термін повернення кредиту 21.08.2009 року. Строк позовної давності відраховується з 21.08.2009, тобто позивач повинен був звернутись за захистом своїх прав до 21.08.2010 року. Ніяких заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому суд вважає, відмовити у задоволенні позову [PERSON] зі спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed