Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона є власником житлового будинку з надвірними господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, пров. Маяковського,6, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4535 та технічним паспортом на житловий будинок індивідуального фонду від 25.05.2005 року. На даний час в будинку позивачки проживає, вона сама та зареєстрована її донька [PERSON]. Відповідачка зареєстрована в вищевказаному будинку, але в ньому не проживає. Наявність реєстрації вищезазначеної особи в будинку позивача порушує її права як власника будинку. Згідно правила \~ст.71 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона \~користується ним без поважних причин більше ніж шість місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог своєї довірительниці наполягає та прохає визнати \~громадянку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Маяковського,6. Зобовязати Оріхівський районний сектор управління департаменту міграційної служби України в Запорізькій області скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO] за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Маяковського,6. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву \~про розгляд справи за її відсутності не надавала. Звертаючи увагу, що Відповідач \~не зявилася, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, про що представник позивача не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для \~часткового задоволення позову. Судом в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, який розташований за адресою:Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Маяковського,6, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9488811 від 03.01.2006 року (а.с.8), Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВСК №584059, посвідченим приватним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4535 (а.с.7), технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду.(а.с.9-13). Те, що Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], знаходить своє підтвердження згідно домової книги для прописки громадян (а.с.14-16), довідки виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області №3536 від 09.10.2015 року (а.с. 6). Факт не проживання відповідача за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Маяковського,6, підтверджується також актом обстеження фактичного місця проживання [PERSON] від 27.01.2016 року, складеного комісією у складі депутата Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області [PERSON], провідним спеціалістом - юристом відділу міськвиконкому [PERSON] та провідним спеціалістом відділу комунального господарства та благоустрою міса [PERSON] Крім того, факт не проживання відповідача за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Маяковського,6, підтверджується довідкою голови квартального комітету від 27.01.2016 року, згідно якої [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає близько 10 років. Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеному домі перешкоджає власнику домоволодіння у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому суд приймає до уваги, що згідно ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року передбачено, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, так як вимоги про покладення зобов'язання провести зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial