Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 16.05.2007 у розмірі 27 962 грн 24 коп. станом на 19.05.2020, яка складається з наступного: 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8 996 грн 69 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 50 грн 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - комісія; судові витрати у розмірі 2 102 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.05.2007 між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за яким остання отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту, розмір якого був збільшений до 13 200 грн, на картковий рахунок на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 19.05.2020 має заборгованість - 27 962 грн 24 коп., з яких: 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8 996 грн 69 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 50 грн 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - комісія. На цей час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ "Приватбанк" (а. с. 1-2). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.09.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 15.10.2020. 15.10.2020 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд. 16.11.2020 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та просила відмовити у позові, з наступних підстав: у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач отримав кредит у розмірі 13 200 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Це тіло кредиту, який отримав відповідач. У розрахунку заборгованості та в розрахунку позовної заяви вже фігурує тіло кредиту у розмірі 18 915 грн 55 коп. Збільшення кредитного ліміту відбувається з округленням до сотих, тобто малоймовірно, що банк збільшив кредитний ліміт без округлення. Що стосується заяви анкети, позивач сам собі суперечить оскільки в позові він зазначає, що грошові кошти були надані в розмірі 18 915 грн 55 коп., а в заяві анкеті зазначене сума 250 грн 00 коп. бажаного кредитного ліміту, що є підтвердженим надуманості розміру заборгованості визначеної у позові. Що стосується правил кредитування, які додані до позову, то потрібно зазначити, що вони не можуть взагалі розповсюджуватися на відповідача, оскільки останнім не підписані. Те, що не підписані правила не розповсюджуються на відповідача також підтверджується правовою позицією відображеною в постановах ВП ВСУ від 03.07.2010 у справі № 342/180/17. Крім того, позивач зазначив, про нарахування відсотків у розмірі 8 996 грн 69 коп., але в розрахунку заборгованості відсутня вказаний розмір відсотків. Незрозуміло, як, та за що нараховується пеня та відсотки. Незаконність визначення цієї суми полягає втому, що вона створює подвійну відповідальність відповідача перед позивачем, що забороняється ст. 61 Конституції України відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Однак з доданих позивачем до заяви Умов та Правил надання банківських послуг не вдається встановити, що саме ці Умови є невід`ємною частиною кредитного договору, оскільки на жодному з аркушів зазначених Умов та Правил немає підпису позичальника (відповідача) про ознайомлення з ними. Відповідачу встановлений кредитний ліміт у розмірі 13 200 грн, як про це стверджує позивач у позовній заяві. У зв`язку з невідповідністю розміру наданого кредиту відповідачу у позовній заяві та розрахунку заборгованості, незрозуміло, які суми та за який період були сплачені по тілу кредиту, по відсотках, по штрафних санкціях за кредитним договором (згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України) (а. с. 65-67). 19.11.2020 та 20.01.2021 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 20.11.2020 від АТ КБ "Приватбанк" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договор таким чином чинному законодавству України не суперечить. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка до рахунку. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 16.05.2007, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна". Також з анкети-заяви чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,00% (36,00% на рік), тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі "Сума погашення за наданим кредитом"). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана: сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином ніж банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Щодо посилання відповідача на постанову ВСУ за справою № 342/180/17. Розглядаючи справу № 342/180/17 Верховний Суд зазначив, у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б потверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту. В заяв -анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. і Пунктом 2.1.1.2.4. УіП встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Крім того, що згідно умов кредитного договору, сплата відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно ж до умов кредитного договору під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта зі повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Крім того, розрахунок заборгованості банку проведений автоматизованою системою станом на 19.05.2020 і в ньому відображено та враховано асі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання. З розрахунку заборгованості, крім загальної суми заборгованості, зазначаються: періоди здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором; періоди та на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження пролиту на прострочені) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмір пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня); період за який здійснювалося погашення відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками. Банком надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо порядку нарахування відсотків. Нарахування відсотків на заборгованість за кредитом здійснюється наступним чином. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період. Розмір коефіцієнта залежить від погашень заборгованості клієнтом. Якщо погашення здійснюється в пільговому періоді або вимога погашена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 0. Якщо пільговий період погашення вже сплив, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 1. Якщо вимога прострочена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 2. Дані вимоги передбачені п п. Умовами кредитування. В розрахунку заборгованості заборгованість за простроченими відсотками - 8 996 грн 69 коп. міститься в стовпчику "Сальдо за нарахованими відсотками на прострочення, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком". Щодо правомірності нарахування неустойки Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01.05.2009 в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн, дані зміни затверджені Наказом СП-2009-289 від 07.04.2009. В подальшому Наказом СП-2013-6500941 від 28.01.2013 розмір пені було збільшено до 50 грн, яка нараховується щомісячно у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту на суму від 100 грн. 05.07.2013 Наказом СП-2013-6783906 внесені зміни в тарифи банківського обслуговування щодо розміру пені, а саме: у разі виникнення простроченої заборгованості на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; у разі виникнення простроченої заборгованості другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн. Щодо правомірності внесення змін до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів: Згідно Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право : п. 5.3 кредитного договору, банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи Internet-banking (Приват 24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Відповідно до п. 6.3. Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов`язань за договором (п. 8.1. Договору). Тобто відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку та змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів шляхом отримання інформації через Інтернет. Як бачимо, умови про порядок внесення змін до Тарифів банківське обслуговування були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписану кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредити договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказане договору про що свідчить його підпис. Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги (а. с. 76-82, 99-105, 118-124). 01.04.2021 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд. 27.04.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що до підписання Анкети-заява та Умов кредитування: на момент підписання базова процентна ставка по кредитному ліміту 1,9% та комісія 1%, а не як зазначає позивач, що чітко встановлено процентну ставку у розмірі 3%. За доданими документами позивачем до позову 17.01.2014 встановлено кредитний ліміт 7 900 грн 00 коп. Уже починаючи з січня 2015 року відповідачем перевищено кредитний ліміт, а починаючи з 12.09.2016 ліміт на картці заблоковано, потім 13.01.2017. Позивач встановлює новий кредитний ліміт 13 200 грн 00 коп, хоча відповідач вже знаходиться на простроченні виплат по кредиту. 04.09.2018, коли заборгованість по кредиту становить 18 915 грн 55 коп. (враховуючи встановлений ліміт та нараховані відсотки та пеню за прострочення) знову анулює кредитний ліміт та вважає цю суму тілом кредиту, продовжуючи нараховувати відсотки на раніше нараховані відсотки та пеню. Це створює подвійну відповідальність відповідача перед позивачем, що забороняється ст. 61 Конституції України. Та в виписках по кредиту за цей період видно, що відсоткова ставка становить 3,6%, та не відповідає зазначеній сумі: Наприклад по виписці за березень 2017 року на залишок на кінець періоду 13 335 грн 47 коп. нараховано відсотків 697,98 грн. це аж ніяк не складає 3,6 відсотка за користування кредитного ліміту. За весь період починаючи з січня 2015 року та по травень 2020 року. Відповідну постанову прийняла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17. Суд одразу відкинув нараховані банком відсотки і пеню, і наголосив, щоб умови для клієнтів українських банків були прозорими і зрозумілими, що неможливо за допомогою однієї лише анкети. Правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті Приватбанку неодноразово змінювалися з моменту виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів і Умов в будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. Правила надання банківських послуг Приватбанку, а також будь-які встановлені ними умови і правила не можна вважати складовою кредитного договору на підставі того, що вони мають мінливий характер, прямо не передбачені договором, а також не визнаються позичальником, оскільки вони навіть не були ним підписані. "Тільки факт підписання документа позичальником може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов і приєднання як другої сторони до запропонованого договору", - йдеться в рішенні Великої Палати Верховного Суду. У постанові зазначається, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути поінформованим про умови кредитування по конкретному кредитному договору, якщо він укладений у вигляді заяви про надання кредиту і Умов та правил надання банківських послуг. "Умови і правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, він стосується всіх аспектів надання банківських послуг і вимагає значного часу і відповідної професійної підготовки", - підкреслюється у правовій позиції ВП-ВС. Тобто підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання. Судді наголосили, що умови кредитування повинні бути зрозумілі всім споживачам, і доведені до їх відома. В період з 05.01.2021 по 03.03.2021, відповідач здійснив платежі на погашення заборгованості в загальній сумі 2 684 грн. та звертався до позивача, щодо вирішення питання в мирному порядку, але отримав відмову, з вимогою погашення всієї суми та здійснення психологічного тиску (погрози відвідування за адресою прописки та сусідів, з метою встановлення майнового стану відповідача та опису майна). 25.09.2020 АТ КБ "Приватбанк" в односторонньому порядку відкрив кредит на відповідача в розмірі 2 102 грн 00 коп., зазначивши як штраф за порушення кредитних умов (сума судового збору 2 102 грн 00 коп.). Закон вносить зміни до "Прикінцевих положень" Господарського кодексу України та "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України, згідно з якими у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів на всій території України, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Просила у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відмовити (а. с. 150-151). 30.04.2021 відкладено судовий розгляд. 24.05.2021 від представника позивача [PERSON] до суду надійшли пояснення по справі, в яких вказала, щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування повторно: позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 16.05.2007, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що " Я згодна (єн ) з тим, що ця Заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також з анкети-заяви чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,00 % (36,00% на рік), тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З моменту підписання фізичною особою заяви, між банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі "Сума погашення за наданим кредитом"). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Щодо посилання відповідача на постанову ВСУ за справою № 342/180/17 Розглядаючи справу № 342/180/17 Верховний Суд зазначив, у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Таким чином, при розгляді судової справи № 342/180/17 Верховним Судом звернуто увагу на відсутність доказів тотожності наданих банком разом із позовною заявою Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. В судовій справі, що розглядається судом, позивачем надано: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме в тій редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій що підтверджують усвідомлення відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. На підтвердження використання кредитного карткового рахунку банком надана виписка, яка відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 254 є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунка, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунка. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку , а саме: розмахування у торговельній мережі, приклад: 23.01.2014 продукти: Сільпо, Харків, пр-т Гагаріна, 165 -98,70; зняття готівки у банкоматах, приклад: 28.03.2014 зняття готівки в банкоматі: Супермаркет "АТБ" Харків, просп. Юрія Гагаріна, буд. 168 -105,00; поповнення кредитного рахунку, приклад: 27.03.2014 поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: Харків, пр. Гагаріна, 187/1, МЕТRО Саsh-Саггу. Платник: карта 41**75 450,00. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання Відповідачем та сплату відсотків за його користування. Таким чином, судом також необхідно врахувати наступні постанови Верховного суду: У постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. У постанові від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору; приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком; саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин". У постанові від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку; при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. У постанові від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що посилання у касаційній скарзі на не підписання позичальником умов та правил надання банківських послуг та не ознайомлення з їх змістом, не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин, оскільки з огляду на ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; а за обставин укладення між сторонами договору приєднання у момент підписання заяви-анкети відповідач мав право вимагати від банку надання умов та правил надання банківських послуг, або відмовитись від укладення кредитного договору у такій формі. Підсумовуючи викладене вище, банк просить суд оцінити надані докази та правові висновки, зазначені у постановах ВСУ, у сукупності та задовольнити позовні вимоги. З приводу нарахування тіла кредиту, пояснила наступне, що згідно умов кредитного договору, сплата відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Нарахування відсотків на заборгованість за кредитом здійснюється наступним чином. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період. Наприклад: N*М*(2 або1)*12/Y*1*=Z, де N - складова заборгованості; М - % ставка в міс. (по даній складовій заборгованості); 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1- застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2- підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); 12 - кількість місяців у році; Y - базіс (кількість днів у році 365/366); 1 - кількість днів; *перед множенням на кількість днів проводиться математичне округлення. Додатково зазначила, що розмір коефіцієнта залежить від погашень заборгованості клієнтом. Якщо погашення здійснюється в пільговому періоді або вимога погашена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 0. Якщо пільговий період погашення вже сплив, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 1. Якщо вимога прострочена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 2. Дані вимоги передбачені п.п. Умовами кредитування. В розрахунку заборгованості заборгованість за простроченими відсотками - 8 996 грн 69 коп. міститься в стовпчику "Сальдо за нарахованими відсотками на просрочення, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком". Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Оскільки відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, просила суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а. с. 165-169). 04.06.2021 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження факту укладання кредитного договору позивачем надано копії анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.05.2007, копії паспорта [PERSON] , Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , Довідки про надання кредитних карт по договору б/н від 16.05.2007, остання картка видавалася 26.07.2018 з терміном дії до 06/22 (а. с. 27-29, 40-41). У заяві позичальника від 16.05.2007 вказаний кредитний ліміт 250 грн 00 коп., базова процентна ставка по кредитному ліміту 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1%. Разом з тим, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу з ЄДРПОУ від 01.03.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, Статуті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМ України від 05.06.2019 № 594 (а. с. 42, 44-47). Згідно розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, по особовому рахунку, відкритому на підставі вказаної вище заяви відповідача від 16.05.2007, станом на 19.05.2020 мається заборгованість - 27 962 грн 24 коп., яка складається з наступного: 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 18 915 грн 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8 996 грн 69 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 50 грн 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - комісія (а. с. 5-15, 16-26). З Виписок по картковому рахунку Картка Універсальна Голд ( [NUMBER] ), дублікатів квитанцій, наданих відповідачем вбачається, що за період з 01.12.2018 - 31.12.2018 залишок заборгованості на кінець періоду складає 17 526 грн 60 коп., за період з 01.01.2021-03.03.2021 залишок заборгованості на кінець періоду складає - 27 728 грн 24 коп. (а. с. 152-155, 157-158). З Виписок по картковому рахунку Картка Універсальна Голд ( [NUMBER] ), наданих відповідачем вбачається, що за період з 01.03.2017 - 31.03.2017 залишок заборгованості на кінець періоду складає - 13 335 грн 47 коп. (а. с. 156, 158). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальними правилами, що випливають з положень ст. ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 ЦК України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитом, а також і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.05.2007, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини кредитного договору (а. с. 30-35, 36-39, 83-91, 106-114, 125-133). Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Отже, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "Приватбанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16.05.2007) до дати звернення до суду із вказаним позовом (03.09.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). У постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14 Верховний Суд України зазначив, що сторони досягли згоди та уклали договір, в якому передбачили, що позовна давність, установлена законом, збільшена за домовленістю сторін до п`яти років відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт"). Таким чином, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не мають підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.04.2014 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини 4 статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"). Відповідно пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН передбачено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Отже, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору б/н від 16.05.2007 з [PERSON] АТ КБ "Приватбанк" дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у Постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Отже, позивач не має правових підстав для нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання, а також і для нарахування відсотків за ставкою, що перевищує зазначену в анкеті-заяві, підписаній відповідачем. Укладений між сторонами кредитний договір № б/н від 16.05.2007 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми, що була нею фактично отримана на підставі поданої нею анкети-заяви на картковий рахунок та нею використана. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за тілом кредиту складає 18 915 грн 55 коп. Водночас, відповідно до п. 1.1.1.45 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку в редакції, яка була чинною на час укладання кредитного договору, Кредит (Кредитна лінія, Кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, наданих Банком клієнту на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та повернення. Отже, заборгованість за тілом кредиту не може бути нарахована у розмірі, більшому за розмір кредитного ліміту, який, відповідно до позовної заяви, максимально був збільшений до 13 200 грн. Зазначений максимальний розмір кредитного ліміту підтверджується і наданою позивачем довідкою про зміну кредитного ліміту. Надання у розпорядження відповідача коштів у розмірі більшому, ніж вказаний кредитний ліміт, не підтверджується ні даними розрахунку заборгованості, ні випискою по рахунку, що додані позивачем до позовної заяви. За таких обставин, позивач не має підстав вимагати від відповідача повернення тіла кредиту у розмірі, що перевищує встановлений самим банком кредитний ліміт, тому позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 13 200 грн, що були нею фактично використані з рахунку, відкритого на її ім`я позивачем. Оскільки у заяві-анкеті було узгоджено сторонами нарахування відсотків, тому, виходячи з розрахунку наданого позивачем, на спростування якого відповідачем не надано власного розрахунку, судом самостійно визначені відсотки, що нараховані на тіло кредиту в сумі 13 200 грн, в розмірі 6 278 грн 24 коп. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 13 200 грн 00 коп. тіла кредиту, що є максимально можливим відповідно до встановленого кредитного ліміту; 6 278 грн 24 коп. - відсотків, нарахованих на максимально встановленого кредитного ліміту, а всього 19 478 грн 24 коп. Решту позову належить залишити без задоволення. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial