Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду спричинену дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 9709,23 грн., моральну шкоду в розмірі 10000, 00 грн., судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25.09.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем марки АЗЛК 2141201, номерний знак [NUMBER] по вулиці Ярослава Мудрого в м. Кривому Розі, перед здійсненням маневру повороту ліворуч в напрямку зупинки «Автовокзал», завчасно не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Juke» номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 26.10.2016 постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Розмір заподіяної шкоди визначений авто товарознавчою експертизою становить 47374,02 грн., з яких 37664,79 грн. було виплачено страховою компанією. Таким чином, вважав, що відповідач повинен відшкодувати йому матеріальну шкоду в сумі 9709,23 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., та судові витрати, а саме витрати на правову 700,00 гривень, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження - 1000,00 гривень, судовий збір - 1280,00 гривень. 14 червня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 21 лютого 2018 року відповідач надав суду письмове заперечення проти позовної заяви, в якому зазначив, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Суду пояснив, що окрім, матеріальних збитків, йому нанесено моральну шкоду, з приводу хвилювання та занепокоєння, оскільки під час ДТП в автомобілі перебувала його вагітна дружина, яка після зіткнення опинилася у лікарні, де їй було встановлено діагноз загроза передчасних пологів. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, суду пояснив, що при ухваленні рішення суду просив врахувати що відповідач не був присутній при огляді автомобіля та за справою не проводилася судова експертиза з приводу визначення матеріальної шкоди. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки АЗЛК 2141201, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Nissan Juke» номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], номерний знак [NUMBER],, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинені матеріальні збитки. Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], зазначені обставини підтверджуються постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року (а.с. 13-14). Вказані обставини відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО 424146 від 06.08.2016 власником транспортного засобу «Nissan Juke» номерний знак [NUMBER], є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 242/16 від 18 листопада 2016 року, проведеного судовим експертом Рейнюк А. В., сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору володільцю пошкодженого автомобіля «Nissan Juke» номерний знак [NUMBER], становить 47374, 02 грн. (а.с. 16-26). Відповідач [PERSON] у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахував свою відповідальність, та відповідно до страхових актів №59815/1 від 21 лютого 2016 року та №59815/3 від 22 лютого 2016 року [PERSON] отримав від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" за страховий випадок суму страхового відшкодування 34 032,93 гривень та 3 631,86 гривень, відповідно, що складає 37664,79 гривень. (а.с.58,59). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, на підставі яких проводилась виплата страхового відшкодування. Водночас, звертаючись до суду з позовом до [PERSON] позивач, як на підставу для його задоволення, вказує, що оскільки відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 242/16 від 18 листопада 2016 року, сума матеріальної шкоди, становить 47374, 02 грн., страховою компанією сплачено 37664,79 гривень, різниця складає 9709,23 гривень. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 1 188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, міститься поняття «втрата товарної вартості транспортного засобу», а поняття «втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу» не використовується. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу мас право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. У відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №242/16від 18.11.2016 року сума майнового збитку спричинена з технічної точки зору власнику автомобіля «Nissan Juke» номерний знак [NUMBER] складає 47374,02 гривень. У відповідності до п. 1.7 дослідження спеціаліст зазначив, що до майнової шкоди входять: вартість відновлювальних робіт 4490 грн., вартість матеріалів - 7533,92 грн., вартість замінених деталей 29427,60 грн., втрата товарної вартості - 5922,50 грн. У зв'язку із відсутністю у позивача коштів на теперішній час не придбані наступні запасні частини: комплект кріплень дверей передніх правих вартістю 1600 грн., комплект кріплень дверей задніх правих вартістю 1600 грн., не виконані роботи по встановленню зазначених кріплень, не пофарбований диск заднього правого колеса 232 грн., не виконані інші роботи, відповідно до калькуляції. Крім того, позивачу невідшкодована страховою компанією, завдана майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості в розмірі 5922,50 гривень. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування, Також, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Розглядаючи заперечення відповідача, суд вказує, що вони є безпідставними з підстав вказаних вище. Позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди надано висновок експертного дослідження № 242/16 від 18 листопада 2016 року (а.с. 16- 26), вказаний висновок був прийнятий страховою компанією для визначення розміру страхових виплат, під час проведення огляду пошкодженого автомобіля був присутній [PERSON] - власник транспортного засобу та потерпілий [PERSON] Відповідачем, під час розгляду справу, не спростовано розміру матеріальної шкоди. На підставі викладеного, враховуючи висновок № 242/16 від 18.11.2016 експертного автотоварознавчого дослідження, з огляду на отримання позивачем страхового відшкодування в сумі 37664,79 грн., яке не в повному обсязі відшкодовує понесені позивачем збитки, з огляду на ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку, що розмір відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди з вини відповідача [PERSON], становить 9709,23 грн., виходячи з такого розрахунку: 47374,02 грн. (вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля) - 37664,79 грн. (сума страхового відшкодування), різниця становить 9709,23 грн. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, яка передбачає розгляд справи не інакше як в межах позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума відшкодування в розмірі, заявленому в позовній заяві, 9709,23 грн. Обґрунтовуючи моральну шкоду позивач в судовому засіданні посилався на те, що дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків які вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя та було порушено нормальний спосіб життя, у зв'язку з чим він зазнав душевних страждань, просив відшкодувати моральну шкоду - 10000,00 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню 3000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2980,00 гривень, які складаються із витрат на правову допомогу - 700,00 гривень, витрат на проведення авто товарознавчого дослідження - 1000,00 гривень, та сплати судового збору - 1280,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial