Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач у серпні 2021 року звертаючись до суду з заявою просить суд, зняти арешт із нерухомого майна належного [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Аргументує свої вимоги тим, що вона на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 квітня 2020 року є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір розпорядитися вказаним майном, їй стало відомо, що на вказане нерухоме майно накладено обтяження . На даний час в Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) виконавчих проваджень щодо [PERSON] немає, то внесення щодо неї обтяжень є неправомірними. Тому відсутні підстави для накладення обтяжень на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що зняти арешт з вищевказаного майна в позасудовому неможливо, позивач звернувся до суду з відповідною заявою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 02 серпня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 27 серпня 2021 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Представник відповідача - Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 квітня 2020 року визнано за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті рідного племінника [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6,7) Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2020, на ім`я [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 квітня 2020 року(а.с.8). Відповідно до листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) від 15.08.2020 №556/01-16, в реєстрі №2 для реєстрації заборон Прилуцької міської державної нотаріальної контори виявлено запис щодо обтяження : порядковий номер «3353»; в графі найменування банку та інших органів , за вимогою яких накладена заборона , номер і дата документа " [PERSON] »; дата одержання документа «10.06»; дата накладення заборони «10.06.1969»; прізвище, ім`я та по батькові особи на будинок якої накладена заборона і місце знаходження будинку « [PERSON] , [ADDRESS] »; згідно відомостей з розділу відкритого 15.06.2020 на житловий будинок виявлено обтяження № 36873199; дата державної реєстрації обтяження : 05.09.2006, зареєстровано [PERSON] , Прилуцька міська рада Чернігівської області. Загальні відомості : Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; опис предмета обтяження: склад ціле, стан : добудоване, статус: жиле, додаткові відомості №реєстра:3353-20, внутр.№7001153723F1282А6357. Реєстрація до набрання чинності Закону: Назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; дата реєстрації: 05.09.2006; реєстраційний номер:3685008; реєстратор : Прилуцька міська державна нотаріальна контора; предмет обтяження: будинок, за адресою: [ADDRESS] . В результаті аналізу вищевказаних документів виявлено невідповідність між особою на майно якої накладено заборону відчуження та особою, яка звернулася з питання зняття заборони відчуження нерухомого майна, тобто [PERSON] та відсутність відомостей про документ на підставі якого було накладено заборону на житловий будинок(а.с.9) Згідно з листа Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) від 28.12.2020 №19.14-32/49094, згідно інформації з Державного реєстру, щодо об`єкта нерухомого майна: будинок, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано обтяження № 36873199; дата державної реєстрації обтяження : 05.09.2006, зареєстровано [PERSON] , Прилуцька міська рада Чернігівської області, підстава не вказана, видавник не вказаний(а.с.10). У зв`язку з закінченням трьохрічного строку зберігання виконавчих документів, не можливо провести перевірку по виконавчих провадженнях за 1969-2016 роки(а.с.10). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet у. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 і 5 ст.41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що станом на день звернення до суду не має виконавчих проваджень щодо стягнення боргу з [PERSON] , тому підстав для перебування вищевказаного нерухомого майна під арештом на даний час немає, а отже суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а право власника щодо розпорядження своїм майном підлягають поновленню, шляхом зняття арешту з належного позивачу майна.

Outcome: approved