Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 24 листопада 2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області. Шлюб між ними було розірвано 18 червня 2007 року. Від шлюбу в них народилася дитина - дочка [PERSON], 25 вересня 2005 року. На даний час дочка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою. Рішенням Шумського районного суду на користь позивача із відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, дохід його є нерегулярним, оскільки він ніде не працює, однак він має неофіційний дохід, який значно перевищує середню заробітну плату по Україні, вважає, що він зобов'язаний приймати участь в утриманні дитини в розмірі 1000 грн. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Ходак С.К. Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання за правилами позовного провадження. Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, призначено дату, час і місце проведення судового засідання. 16 серпня 2018 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем - [PERSON]. Від даного шлюбу 25 вересня 2005 року у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає разом з позивачем. Заперечує той факт, що інших утриманців не має, так як 02 березня 2010 року зареєстрував новий шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-EJI №049099. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. На даний час його дружина [PERSON] знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до трьох років, що підтверджується довідкою №06/84 від 08 серпня 2018 року виданою територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новозаводського району м. Чернігова Крім цього, разом з ним та дружиною, їхніми дітьми в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] - мати дружини, яка є пенсіонером та діти дружини від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №б/н від 08 серпня 2018 року виданої ТОВ «Майас Сілтумс». Фактично він є єдиним годувальником сім'ї. Крім цього, посилання позивача в позовній заяві на те, що він ніде не працює, має нерегулярний дохід, який значно перевищує середню заробітну плату по Україні не відповідає дійсності, так як він офіційно працевлаштований у відокремленому підрозділі «Центральна енергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та офіційно отримує заробітну плату, що підтверджується довідками №003/13 від 24 квітня 2018 року та №110 від 08 серпня 2018 року, виданими відокремленим підрозділом «Центральна енергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго». 05жовтня 2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечує проти викладених відповідачем пояснень у відзиві на позов, та просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, так як відповідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.1 ст.141 СК України визначає, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році так прожитковий мінімум на дитину від від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн. з урахуванням ч.1 ст. 141 СК України батьки зобов'язані нести рівні витати на утримання дитини. І на цей обов'язок кількість дітей жодним чином впливати не може. Також відповідач зазначає, що на його утримані перебувають усі особи, що зареєстровані за його місцем проживання, однак серед числа зареєстрованих є пенсіонерка, повнолітня особа, та діти дружини від попереднього шлюбу утримання яких не є обов'язком відповідача, принаймні закон його до цього не зобов'язує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, судовими повістками, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 18 червня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом серії 1-ИД №015904 (а.с.4). Від шлюбу в сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-ИД №013994 (а.с.2). Рішенням Шумського районного суду на користь позивача із відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2018 році становить (становитиме) від 1860,00 грн до 2027,00 грн на 31.12.2018. Згідно з\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я стягувача чи боржника та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. З урахуванням такої динаміки прожиткового мінімуму доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3\~„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, аліменти у збільшеному розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрат понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 704,60 грн., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial