Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 230 247,55 грн. за кредитним договором № 1310/07-К1 від 19.07.2007 року, мотивуючи тим, що 19.07.2007 року між Банком «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 86 260 гривень в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання [PERSON] незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні ресурси і сплатити проценти належним чином не виконує. У зв'язку з чим банк просить стягнути з відповідача 230 247 грн. 55 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.29, 42-56). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 19.07.2007 року між ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1310/07-К1, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні ресурси в розмірі 86 260 грн. для придбання автомобіля та зобов'язався повернути кредит до 16.10.2014 року. Умовами п. 4.1. договору встановлено розмір процентів за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за наведеними процентними ставками: протягом першого фактичного року кредитування - 16,5% річних; протягом другого фактичного року кредитування - 16,0% річних; протягом третього фактичного року кредитування - 15,5% річних; протягом четвертого фактичного року кредитування - 15,0% річних; протягом п"ятого фактичного року кредитування - 14,5% річних; протягом шостого фактичного року кредитування - 14,0% річних; протягом сьомого фактичного року кредитування - 13,5% річних. Згідно п.4.7. Кредитного договору, сторони домовились, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або непогашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів застосовується процентна ставка у розмірі 18,5% річних. Згідно п. 3.2.2. та п.4.3. Договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно (а.с.5-8). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 13010/07-К1 від 19.07.2007 року (10-15). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 6.1. договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивачем станом на 03.04.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1310/07-К1 від 19.07.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 230 247 грн. 55 коп., з яких: 2831 грн. 89 коп. - сума строкової заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту, 48394 грн. 05 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту, 882 грн. 77 коп. - сума строкової заборгованості за відсотками, 6660 грн. 66 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 171478 грн. 18 коп. - пеня (а.с.10-15). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 1050 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved