Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

09 квітня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2006 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. На забезпечення виконання [PERSON] договірних зобов'язань позивач уклав з [PERSON] та [PERSON] договори поруки. Відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 295 680,25 грн. з урахуванням відсотків за користування коштами та неустойки, а також судові витрати (а.с.а.с. 2 - 4, 43). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, а [PERSON], [PERSON] - заперечували проти його задоволення. [PERSON] до суду не з'явилася, була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2006/980-К/1531-А, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60 530,00 грн. під 16 % річних строком до 20.11.2011 р. (а.с.а.с. 26 - 29, 34, 35). Того ж дня кредитні кошти фактично було надано [PERSON] На забезпечення виконання [PERSON] договірних зобов'язань між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] і [PERSON] того ж дня було укладено договори поруки №№ 1531-А/3, 1531-А/4 відповідно, за якими останні зобов'язалися солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів за кредитним договором (а.с.а.с. 30 - 31). Відповідачі неналежно виконують свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у них перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 295 680,25 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 6 - 22), а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 45 410,52 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 21 743,29 грн.; - заборгованість по пені - 206 507,28 грн.; - штраф - 6 053,00 грн.; - комісія - 8 556,23 грн.; - інфляційні - 7 399,93 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні приведеної норми. За правилами частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що основне зобов'язання (кредитний договір) було забезпечене договорами поруки, укладеними з [PERSON] і [PERSON], отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителів. Відповідно до кредитного договору в разі порушення [PERSON] зобов'язань, покладених на неї договором, вона несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідачі неналежно виконують свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності зі статтею 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. За правилами статтею 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків за ним та неустойки в сумі 295 680,25 грн. При цьому суд критично ставиться до посилань відповідачів на лист начальника відділення Дніпропетровського РУ ПАТ "КБ "Надра" [PERSON] від 11.07.2012 р. як на доказ погашення заборгованості з наступних підстав (а.с. 130). Так, [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що дійсно погасив заборгованість, передавши у липні 2012 року усі кошти [PERSON] у його кабінеті і не отримавши відповідну квитанцію. Між тим, порядок внесення коштів позичальником за кредитним договором від 30.11.2006 р. врегульовано підпунктом 3.3.1 пункту 3.3 розділу 3, який передбачає, що позичальник повертає кредит та сплачує банку відповідні платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № 29091800007015 МФО 306016. Таким чином, оскільки відповідач вчинив дії, що суперечать приведеній нормі, суд не вважає такі дії останнього належним виконанням договірних зобов'язань. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави у рівних частках судовий збір загальною сумою 2 956,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved