Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати однокімнатну квартиру на другому поверсі п"ятиповерхового житлового будинку житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 30, 9 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу від 04 листопада 2004 року, розташовану за адресою: [ADDRESS], в Дніпропетровській області - зареєстровану на [PERSON] - спільною сумісною власністю подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. В обгрунтуваня позову зазначено, що під час проживання у шлюбі подружжя придбало квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв"язку з чим шлюб між позивачем та відповідачем розірваний рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2014 року. Мирним шляхом врегулювати спір щодо нерухомого майна не вдалося. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилались на обгрунтування позовних вимог, викладені в позовній заяві. Відповідач, з"явившись у судове засідання, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що дійсно квартира придбана на спільні кошти подружжя. Квартира в заставі не перебуває, ніяких обтяжень на квартирі немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 року (а.с. 5), який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рога 03.04.2014 року було розірвано (рішення в матеріалах справи). У шлюбі в них народилося дочка: [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що під час перебування у шлюбі 04.11.2004 року сторони придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 04.11.2004 року (а.с. 7-8), витягом з Державного реєстру правочинів № 4031280 (а.с. 13) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5359898 від 09.11.2004 року, з якого також вбачається, що власником зазначеної квартири є [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, вищевказані квартира є об'єктом спільної сумісної власності сторін. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.70 цього Кодексу встановлено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що квартиру [ADDRESS] слід визнати спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON], та визнати право власності за та [PERSON] та [PERSON], в порядку поділу майна подружжя, на ? частину квартири [ADDRESS], за кожним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved