Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2013 року рішенням 24 сесії 06 скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області йому у приватну власність виділена земельна ділянка площею 0,1424 га в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність. Згідно з вказаним рішенням був розроблений проект землеустрою, однак 02 квітня 2015 року Управління Держземагентства у Бородянському районі відмовило йому у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати знаходяться земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] . Оскільки вирішити питання про виправлення технічної помилки в позасудовому порядку з відповідачкою [PERSON] неможливо, просив скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №348285, кадастровий номер 3221055500:02:038:0041 виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] ; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №348284, кадастровий номер 3221055500:02:038:0040, площею 0,0447 га, для ведення селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] та скасувати інформацію про їхню реєстрацію в Державному земельному кадастрі. Ухвалою суду від 10 липня 2019 року до участі у справі залучений [PERSON] , правонаступник померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, мотивуючи тим, що в позивачу не надавались земельні ділянки в тилу земельних ділянок, державні акти на які позивач просить скасувати. На момент оформлення права власності, суміжним користувачем позивач не являвся. Державні акти виготовлені на земельні ділянки, що перебували у фактичному користуванні. Накладка земельних ділянок відбулась у зв`язку з тим, що позивач переставив паркан між земельними ділянками. Третя особа - Міськрайонне управління у Бородянському районі та м.Бучі головного управління Держгеокадастру у Київській області надіслало пояснення в якому зазначило, що до 01 січня 2013 року державні акти реєструвалися в книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, а з 01 січня 2013 року реєстрація прав відбувається відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державну реєстрацію земельних ділянок на даний час здійснюють Держгеокадастр та його територіальні органи. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором виключно у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Згідно з пунктом 60 Порядку №1052 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Крім того, відповідно до норм абзацу 2 ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Пунктом 61 порядку №1051 передбачено, що скасування (поновлення) запису у Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 1960 року позивачу надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 900 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , і 14 серпня 1973 року за позивачем зареєстровано домоволодіння, що розташовано на вказаній земельній ділянці, але під номером [ADDRESS] , що підтверджується копією договору про надання земельної ділянки, на якому міститься штамп про реєстрацію права власності на домоволодіння (т.1 а.с.37-38). Рішенням виконавчого комітету Клавдієво-Тарасівської селищної ради №22/25 від 25 березня 1997 року позивачу передана у приватну власність земельна ділянка площею 900 кв.м для обслуговування житлового будинку в смт.Клавдієво Бородянського району, що підтверджується копією вказаного рішення (т.2 а.с.4). Рішенням від 13 вересня 1999 року Клавдієво-Тарасівської селищної ради позивачу виділена земельна ділянка площею 450 кв.м. для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] (т.2 а.с.5). Зазначена земельна ділянка була відведена в натурі, що підтверджується копією акту про відведення в натурі присадибної ділянки (т.2 а.с.10). Рішенням від 28 квітня 2011 року Клавдієво-Тарасівської селищної ради внесені зміни до рішення Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 22 жовтня 2010 року щодо зміни площі земельної ділянки наданої у приватну власність [PERSON] в [ADDRESS] , на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради. Замість площі - 0,1350 га, рахувати площу 0,1424 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.2 а.с.6). Рішенням Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області №1173 від 21 червня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1424 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.2 а.с.1-2) Рішенням 24 сесії шостого скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 21 червня 2013 року внесені зміни до рішення 5 сесії шостого скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 28 квітня 2011 року №147, а саме, позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1424 га в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.2 а.с.7). Відповідно до вказаного рішення була виготовлена технічна документація щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , на території Клавдієво -Тарасівської селищної ради Бородянського району, Київської області (т.1 а.с.5-74). Однак рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Бородянському районі від 02 квітня 2015 року позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т.1 а.с.4). На підставі рішення Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 25 листопада 1997 року виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , та виготовлений державний акт на право власності на земельні ділянки з координатами, зазначеними в кадастровому плані 3221055500:02:038:0040, 3221055500:02:038:0041 (т.1 а.с.104-131). З висновку земельно-технічної експертизи вбачається, що координати фактичних меж земельних ділянок, що належать [PERSON] відповідно до державних актів серії ЯЙ №348285, ЯЙ №348284 кадастрові номери 3121055500:02:038:0040, 3121055500:02:038:0041, площами 0,15 га, 0,0447 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] не відповідають координатам технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки. Вказаним висновком встановлено факт накладання меж земельних ділянок [PERSON] за координатами технічних документацій із координатами проекту землеустрою земельних ділянок, що відводиться у власність [PERSON] , в [ADDRESS] . Також встановлено, що фактичному користуванню між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] накладання відсутнє (т.1 а.с.162-180). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п.п. "а", "б", "в" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до п. "г" ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають прав власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За вказаних обставин, оскільки державні акти видані [PERSON] на підставі технічної документації, що містить помилки в координатах поворотних точок, інформація про які зареєстрована в Державному земельному кадастрі, внаслідок чого позивач позбавлений можливості реалізувати право на приватизацію земельної ділянки наданої раніше у користування, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому посилання відповідача на те, що позивач [PERSON] переставив паркан чим змінив межі фактичного користування земельної ділянки, суд не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів, що підтверджують зазначені обставини суду не надано. Також посилання відповідача на те, що позивачу виділялася земельна ділянка за іншою адресою, в іншому місці, судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини спростовуються: договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки (т.1 а.с.37-38), в якому зазначено, що позивач з 1970 року є власником домоволодіння [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці площею 900 кв.м. наданій рішенням від 12 березня 1960 року по [ADDRESS] , що вказує на зміну адреси; рішенням від 13 вересня 1999 року (т.2 а.с.5), актом про відведення земельної ділянки (т.2 а.с.10) з яких вбачається, що позивачу було також надано земельну ділянку площею 450 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 9000 гривень (оплата експертизи) та в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1280 гривень (враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору).

Outcome: approved