Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «БМП Планета-Міст» про стягнення заробітної плати, компенсації за затримку та відшкодування моральної шкоди. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.09.2010 року він працював монтажником шостого розряду у філії «Техноспецбуд» ТОВ "БМП Планета-Міст". Протягом 2012-2013 років підприємство почало виплачувати заробітну плату працівникам не регулярно і був змушений звільнитися із роботи за згодою сторін 01.10.2013 року. Проте з ним не було проведено повний розрахунок із заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за затримку такої виплати, а також моральну шкоду, так як його було поставлено у важке матеріальне становище. Просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 30 000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 60 000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2010 року [PERSON] прийнятий на роботу монтажником із монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 3-го розряду у ТОВ «БМП Планета-Міст». 30.09.2013 року позивача звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпПУ відповідно до записів у трудовій книжці позивача (а.с. 3-4). Відповідно до відповіді Козятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області (а.с. 7), Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (а.с. 8-9), Департаменту заробітної плати та умов праці Мінсоцполітики (а.с. 12) стверджується, що ТОВ «БМП Планета-Міст» не виплачено заробітну плату працівникам, атому числі і [PERSON] Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань позивача, які він зазнав внаслідок невиплати належних йому сум при звільненні. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 60 000 гривень відповідатиме ступеню страждань позивача. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з ТОВ «БМП Планета-Міст» на користь [PERSON] заборгованість по зарплаті, компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 30 000 грн. та 60 000 грн. моральної шкоди, а також стягнути в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 900 грн.

Outcome: approved