Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Адвокат [PERSON] - [PERSON], зацікавлена особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява вмотивована тим, що 21.11.2003 р. [PERSON] склала заповіт у виконавчому комітеті Кам'яницької сільської ради, який зареєстрований у реєстрі за №113. [INFO]. померла [PERSON], яка була матір'ю заявника. Заявник, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги та єдиним сином померлої. 28.03.2014 р. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Ужгородської районної державної нотаріальної контори. 28.03.2014 р. державним нотаріусом сформовано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, з якого вбачається, що внесено реєстрацію спадкової справи за померлою [PERSON]. При цьому, державним нотаріусом повідомлено заявника, що у заповіті є помилка щодо написання його прізвища, у зв'язку з чим без судового рішення вона не зможе видати йому свідоцтво про право на спадщину. Так, у заповіті від 21.11.2003 р. вказано, що спадкоємцем всього майна [PERSON] є її син [PERSON] 1963 р.н. Отже, 21.11.2003 р. при складанні заповіту секретарем Кам'яницької сільської ради [PERSON] була допущена описка у прізвищі заявника замість «[PERSON]» помилково записано «[PERSON]». Оскільки описка у прізвищі в заповіті від 21.11.2003 р. створює перешкоди в оформленні заявнику спадщини за померлою матір'ю, а оформити новий заповіт тепер уже не можливо, тому заявник просить встановити, що в заповіті від 21.11.2003 року, померлої [INFO]. [PERSON], посвідченому секретарем Кам'яницької сільської ради [PERSON] зареєстрованим в реєстрі за № 113, замість невірного зазначення прізвища сина: [PERSON], йдеться про сина - [PERSON] 1963 р.н. Згідно заяви від 14 жовтня 2014 року про уточнення вимог, враховуючи п.12 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, просив встановити факт належності [PERSON], 1963 р.н., заповіт від 21.11.2003 року, складеного померлою [INFO] [PERSON] та посвідченого секретарем Кам'яницької сільської ради [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №113. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, від адвокат - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника, підтримує заявлені вимоги повністю. Представник зацікавленої особи - Ужгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суд України №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до заповіту від 21.11.2003 р., складеного секретарем Кам'яницької сільської ради [PERSON], який зареєстрований у реєстрі за №113 [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму сину - [PERSON], 1963 р.н. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від [INFO]., виданого виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського районну Закарпатської області, актовий запис №23, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER]), його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно довідки від 11.04.2014 року за №437/02-10 виданої Кам'яницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, згідно записів по господарських книг Кам'яницької сільської ради за 2014 р. гр. [PERSON], 1963 р.н. дійсно є сином [PERSON]. Згідно довідки від 08.10.2014 року за № 1181/02-10 виданої Кам'яницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] в виконкомі Кам'яницької сільської ради 21.11.2003 року посвідчувався заповіт за №113 від імені померлої [PERSON] на ім'я [PERSON]. Згідно копії паспорта [NUMBER], виданого 11.05.1998 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області прізвище заявника зазначено, як «[PERSON]». Встановлення даного факту, пов'язано із оформленням спадщини за померлою матір'ю - [PERSON]. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суд України №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суд України №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає що заява обґрунтована, а тому вона підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved