Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , та після уточнення позовних вимог і до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Скайд" (далі - ПАТ «СК «Скайд»), третя особа -Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі- МТСБУ), просив стягнути: з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -134270 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн, з ПАТ «СК «Скайд» - 100000 грн. матеріальної шкоди та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.08.2016 року з вини водія [PERSON] , йому було завдано збитків у розмірі 229270 грн., що підтверджується висновком №661/16 від 26.09.2016р., складеним ФОП [PERSON]. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.09.2017р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, накладено стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , власника автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована у ПАТ «СК «Скайд» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії. 15.08.2016р. позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, але виплати не одержав. Особа, винна у заподіянні шкоди, [PERSON] , добровільно позивачу заподіяну шкоду не відшкодував. В зв`язку з вищевикладеним позивач змушений був звернутись до суду з позовом. 27.08.2018 року суддею відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 04.12.2018 р. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про залучення співвідповідачем ПАТ «СК «Скайд», а третьою особою МТСБУ. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Раніше в судових засіданнях відповідач заперечував проти позову та зазначав, що не згоден з заявленим розміром матеріальної шкоди, оскільки, як йому відомо, позивач відремонтував автомобіль ще до подання позову до суду. Крім того, просив врахувати наявність заборгованості перед третіми особами та вказував на відсутність коштів. Представник МТСБУ на адресу суду надіслав письмові пояснення, відповідно до яких проведення регламентної виплати за зобов`язаннями ПАТ «СК «Скайд» за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може бути здійснене у разі підтвердження, що ПАТ «СК «Скайд» господарським судом визнано банкрутом, особа включена до затвердженого судом реєстру кредиторів та особі не здійснено вилату страхового відшкодування. У МТСБУ відсутні відомості щодо визнання ПАТ «СК «Скайд» банкрутом. Просив врахувати дані пояснення при ухваленні рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2016 року о 09.30 год, [PERSON] , керуючи автомобілем марки«Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , по Об`їзній дорозі в м.Одесі, на порушення вимог п.13.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійсним зіткнення з автомобілем марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 16.09.2016 року постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси, яка не оскаржувалася і набрала законної сили, у справі №523/12871/16-п [PERSON] визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10-11, т.1). Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником пошкодженого автомобіля «Mersedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 03.2016 року (а.с.199, т.1). Згідно з висновком експерта Чумаченка Л.В. №661/16 від 26.09.2016 року, матеріальна шкода, завдана шляхом пошкодження автомобіля "Mersedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 229270,80 грн.(а.с.13-29, 200-213, т.1). Позивачем сплачено вартість проведення експертизи у розмірі 1500,00 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №661/16 від 29.08.2016р (а.с.32, т.1). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час настання пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Скайд», поліс № АЕ/5309838, який на момент ДТП був дійсним (а.с.70, т.1). За вказаним полісом ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складає 100000 грн., розмір франшизи - 0 грн.. 15.08.2016 року на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до страховика відповідача - ПАТ СК «Скайд» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.96 т.1). За нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст.28 Закону №1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону №1961-ІV страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільно -правова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі №785/18006/15-ц від 04.07.2018р., відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону №1961-ІV, розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 гривень на одного потерпілого. Таким чином, розмір страхового відшкодування, що повинна була сплатити ПАТ «СК Скайд», складає 100000 грн, на момент розгляду справи страхове відшкодування не сплачено, а тому ця сума підлягає стягненню з ПАТ «СК Скайд» Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку в діях [PERSON] з завданням шкоди позивачу, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на відшкодування матеріальної шкоди - 129270,80 грн., що складає різницю між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди (229270,80-100000). Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 500 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його транспортного засобу та порушення звичайного укладу життя. Отже, з [PERSON] також підлягає стягненню на користь позивача моральна шкоду у розмірі 500 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати виходячи з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки ПАТ «СК Скайд» не проводило дослідження завданої шкоди позивачу, судом було прийнято до уваги висновок експерта про розмір матеріальної шкоди, вимоги позивача задоволено, тому судові витрати, а саме вартість експертизи -1500 грн. та судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог підлягають стягненню з ПАТ «СК Скайд» -1015,00 грн., а з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2336,50 грн.. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд прийшов до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Отже, виходячи із вимог вказаної норми зазначені витрати в попередньому розрахунку не підлягають стягненню через відсутність доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем.

Outcome: partial