Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому зазначив, що заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 липня 2016 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з 28.04.2016 року, на період дії навчання до 2021 року. Справа про стягнення аліментів розглядалась в період проходження військової служби в зоні АТО, де він отримав поранення, а тому не міг бути присутнім при постановленні рішення. В даний час йому необхідні значні кошти на лікування, тому вважає, що визначений за рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини до 1/10 частини всіх видів його доходів, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. З урахуванням положень ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного\~позовного\~провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі\~матеріалами, за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі\~сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, однак відповідач подала відзив на позовну заяву. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 липня 2016 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 28.04.2016 року, на період її навчання - 2021 року (а.с.7). Згідно ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином". Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.192\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них,\~що узгоджується\~з правовою\~позицією Верховного\~Суду України,\~викладеною \~\~у\~постанові \~Пленуму\~\~\~від 15.05.2006\~року №3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів".\~\~ Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192\~Сімейного кодексу\~України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Позивачем до суду не надано жодних належних доказів того, що факт отримання травми істотно вплинув на його матеріальний стан. Долучені до матеріалів справи копії медичних документів засвідчують факт отримання [PERSON] травми та звернення до медичних закладів, при цьому не долучено відповідних медичних призначень на лікування та квитанцій на їх оплату, які б підтвердили значні витрати позивача на лікування. Суд не приймає до уваги також долучені до матеріалів справи копії касових чеків, так як не зрозуміло ким придбані ліки та хто поніс витрати на їх придбання (а.с.17). Жодних документів, які б підтверджували погіршення матеріального становища (розмір пенсії, соціальної допомоги, заробітної плати) позивачем суду надано не було, так як і не було ним надано доказів на підтвердження того, що доходи і матеріальне становище відповідача при зменшенні розміру аліментів з 1/4 частини заробітку позивача до 1/10 частини нададуть їй можливість забезпечити доньці належний життєвий рівень. Звертаючись з позовом до суду, позивач фактично не вказав обставин, що мають істотне значення зменшення розміру аліментів. На виконання вимог статей\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу України\~позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, щоб так суттєво зменшити розмір аліментів. При цьому, суд зважає на те, що розмір призначених судом аліментів повинен відповідати інтересам дитини і бути направленим, зважаючи на її вік, на поліпшення становища дитини, умов її виховання, розвитку та оздоровлення. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позивач є учасником бойових дій, то згідно ст.141 ч.6 Цивільного процесуального кодексу України - "Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Outcome: dismissed