Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 29.05.1995 року, їй, її батькам та сестрі належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Проте, у зазначеному документі її дошлюбне прізвище вказано як [PERSON] , хоча насправді у всіх її документах було вказано [PERSON] .На час оформлення документів, в не звертала уваги на правильність написання, оскільки вважала, що оскільки володіє оригіналом свідоцтвом про право власності на квартиру, то є її співвласником. На даний час у неї виникла потреба розпорядитися своєю часткою у праві власності на цю квартиру та переписати свою частку на сестру, однак наявна різниця в одній букві у прізвищі створює їй перешкоди у використанні своєї власності на власний розсуд. В звязку з наведеним, вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.08.2020 було відкрито провадження у справі та судове засідання в порядку окремого провадження на 04.09.2020. В судове засідання заявник та заінтересована особа - [PERSON] не з`явились, надавши суду заяви, в яких просять розглянути справу в їхній відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не зявилась, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.1974 вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Литовеж Іваничівського району Волинської області, батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON] , а.с. 5. Згідно свідоцтва про право власності від 29.05.1995, виданого Дослідним господарством «Лішнянське» Дрогобицького району, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а.с. 6. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.08.2000 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого прізвище заявниці було змінено на [PERSON] , а.с. 14, 15. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.06.2005 Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області, заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Литовеж Іваничівського району Волинської області, а.с. 4. Згідно диплому серії [NUMBER] 01.07.1997 [PERSON] закінчила Дрогобицький навчальний центр за спеціальністю «Бухгалтерський облік», внаслідок чого їй було присвоєно кваліфікацію - бухгалтер - економіст, а.с. 16. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Держане сільськогосподарське підприємство «Лішнянське» 05.03.2014 внесено запис про припинення даного суб`єкта господарювання, а.с. 10-13. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на квартиру саме заявнику - неможливо. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на частку квартири дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною їй власністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved