Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 16 серпня 2010 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 11 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Вони з відповідачем фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. У наданні строку для примирення бажання не виявляє. Стверджує, що перспектив збереження шлюбу немає, так-як вже зверталась з аналогічним позовом, однак з того часу відношення чоловіка до сім"ї не лише не покращилось, а навпаки, погіршало. Чоловік на грунті пияцтва застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Заперечуючи проти позову, суду пояснив, що фактично визнає всі ті обставини, які наведені у позовній заяві і, які позивачем покладені в основу позовних вимог. Так, відповідач визнає, що періодично зловживає спиртними напоями. На цьому грунті між ним і дружиною виникають постійні сімейні конфлікти, за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї за ст.173-2 КУпАП. Відповідач також визнав ту обставину, що з даним позовом його дружина звертається повторно, оскільки декілька років тому, аналогічний позов був предметом судового розгляду, однак тоді позивач вирішила дати йому можливість для збереження сім'ї. Станом на час розгляду справи їхні взаємостосунки та побут у сім'ї не налагодились, однак, незважаючи на це, бажає зберегти сім'ю. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини позивач та відповідач не підтримують. Поведінка відповідача у сім'ї, внаслідок зловживання спиртними напоями, створює загрозу для фізичного та психічного здоров"я позивачки, а також спільних дітей. З часу первісного звернення позивача в суд з позовом про розірвання шлюбу, відповідач свого ставлення до сім"ї не змінив, що свідчить про відсутність намагань з його боку зберегти шлюб. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановлені судом обставини, за яких, будучи в шлюбі з [PERSON], [PERSON] неодноразово піддавалась психологічному і фізичному насильству з його боку, вказують на те, що існування і збереження шлюбу суперечить не тільки інтересам позивача, а й малолітніх дітей. З цих підстав заперечення відповідача проти позову суд вважає такими, що не грунтуються на фактичних обставинах справи і є безпідставними. В той же час з викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача та її малолітніх дітей. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved