Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування позову зазначила, що 08 жовтня 2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні.Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач на добровільних засадах не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду у встановленому законодавством розмірі. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що він дійсно не проживав з дружиною в серпні місяці 2019 року , тобто коли вона звернулася до суду з цим позовом , але постійно надавав і надає допомогу на виховання їхнього сина [PERSON] , а також займається його вихованням. Вислухавши пояснення відповідача , дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обов`язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] виданого Гонтарівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, підтверджується, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.2). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 жовтня 2011 року , підтверджено, що сторони по справі перебувають з 08 жовтня 2011 року у шлюбі.(а.с.5) Статтею 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави, оскільки позивач за законом звільняється від його сплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved