Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 14.12.2018 року позивач ПрАТ "СК "УНІКА" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 6977,17 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою від 02.01.2019 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2019 року провадження у справі зупинено до спливу шестимісячного строку після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 14.11.2019 року провадження у справі поновлено. 28.12.2019 року на ухвалу суду від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса отримано відповідь від 19.12.2019 №8611/01-16, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. До судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] помер [INFO] , про що суду надано копію актового запису про смерть №91 від 19.02.2019 року, спадкоємців [PERSON] судом не виявлено. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 31.08.2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль FORD Transit, державний номерний знак [NUMBER] . 17.02.2016 року з вини [PERSON] , який керував вказаним транспортним засобом, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Оскільки відповідачами було порушено передбачений законодавством порядок повідомлення страховика та ПрАТ «УНІКА» здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6977,17 грн., у ПрАТ «УНІКА» виникло право зворотної вимоги до відповідачів, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 17.02.2016 року приблизно о 11.40 [PERSON] , керуючи автомобілем марки Форд, державний номер [NUMBER] , на вулиці М. Грушевського в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Опель, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси Аліної С.С. від 10.05.2016 року [PERSON] , 1985 року народження, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с.8/. Судом досліджено Поліс №АІ/8830894 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.01.2016 року, строком дії до 27.01.2017 року. Страховик ПрАТ «СК «УНІКА», страхувальник [PERSON] . Забезпечений транспортний засіб Ford TRANSIT, 1998 року випуску, номерний знак [NUMBER] /а.с.7/. З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УНІКА» з заявою про виплату матеріального збитку, отриманого у зв`язку з ДТП, що сталась 17.02.2016 року /а.с.9/. Згідно з Страховим актом №00187373 ПрАТ «УНІКА» від 21.06.2016 року на підставі наявних документів страхова подія від 17.02.2016 року кваліфікована як страховий випадок. Згідно Акту та умовам договору страхування №АІ/8830894 виплата страхового відшкодування підлягає сума 6977,17 грн. /а.с.13/. З платіжного доручення №021961 від 24.06.2016 року вбачається, що ПрАТ «УНІКА» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування згідно з Договором №016220/4430/8830894 від 28.01.2016 року на суму 6977,17 грн. /а.с.14/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Підпунктом ґ п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Таким чином, судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається наявність вини [PERSON] в скоєнні ДТП та здійснення ПрАТ «СК «УНІКА» виплати страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 6977,17 грн. Суд приймає доводи сторони позивача щодо того, що неповідомлення водієм [PERSON] та страхувальником [PERSON] про настання страхової події у визначені законом строки є правомірною підставою для звернення ПрАТ «СК «УНІКА» до суду з регресним позовом. При цьому суд зазначає, що враховуючи смерть відповідача [PERSON] та відсутність його спадкоємців, належним відповідачем у даній справі є страхувальник [PERSON] , оскільки відповідно до п.п. ґ п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved