Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 27.05.2016 року звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 10.05.2005 року у виконкомі Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою, яка змінила своє дівоче прізвище Гнатишак на [PERSON]. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В січні 2006 року відповідачка була зареєстрована та перейшла жити у їхній житловий будинок, який належить їм на праві особистої власності. Життя з відповідачкою не склалося. В травні 2014 року відповідачка покинула його і перейшла жити окремо до іншого чоловіка і більше не появлялася у їхньому житловому будинку. На даний час відповідачка не являється членом їхньої сімї, не проживає з ними більше шести місяців і не веде з ними спільне господарство в житловому будинку. На їхні неодноразові звернення відповідачка відмовляється добровільно виселитися із житлового будинку в с.Верхній Лужок, вул.Молодіжна, №2, Старосамбірського району Львівської області, який належить їм на праві власності, тому змушені звернутися до суду по питанню про втрату права користування жилим приміщенням. Просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку по вул.Молодіжна, №2, в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали і дали суду пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, а також додатково пояснили, що відповідач забрала дітей і пішла жити до своєї матері у с. Язи Самбірського району Львівської області у червні 2013 року, а в травні 2014 року, коли нікого з них не було вдома, відповідач, маючи ключ від будинку, заказала машину, якою вивезла всі свої та дитячі речі з будинку, на даний час живе із співмешканцем у с. Верхній Лужок по вулиці Центральній, дітей до них не допускає. Позивач [PERSON] дітей любить, хоче, щоб вони не тільки були у нього прописані, але й проживали з ним. Відповідач [PERSON] повторно в\~судове\~засідання\~не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася,\~письмове заперечення на позовну заяву не надала. Суд із згоди позивача та представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Допитавши свідків та дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім"ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України вбачається, що член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Згідно договору дарування житлового будинку від 29.07.2009 року та [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.10,11) позивачі, тобто [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частці будинку №2 по вул. Молодіжна в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області. З довідки Старосамбірського РС ГУДМСУ у Львівській області (а.с.27) та з копії будинкової книги (а.с.15-18), довідки виконкому Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 10.05.2016 року №712 (а.с.12), вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] з 05.01.2006 року. З довідки, виданої виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 15.08.2016 року №773 (а.с.51), відомо, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з червня 2014 року (долучена до справи). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-9). Із пояснень свідків [PERSON], матері позивачів, [PERSON], односельчанки позивачів, яка неподалік від них живе, відомо, що відповідачка [PERSON] більше шести місяців не проживає в будинку позивачів, з будинку пішла жити до своєї матері разом з дітьми у 2013 році, з цього часу спільного господарства не ведуть [PERSON] та відповідач, свої речі відповідач вивезла у 2014 році, на даний час живе з іншим чоловіком. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто по вул. Молодіжна, будинок №2, який знаходиться в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області, відповідачка не веде спільного господарства з позивачами, будь-яку угоду з позивачами про порядок користування житловим приміщенням не укладала, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК України відповідач втратила право на користування жилим приміщенням у будинку позивачів. Останні неявки відповідачки у судове засідання суд розцінює як її байдуже ставлення до вирішення питання щодо користування спірним житловим приміщенням. А тому,

Outcome: approved