Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 липня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №1663. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично припинила своє існування з жовтня 2020 року, сторони проживають окремо, спільного побуту і господарства не мають, не підтримують подружніх стосунків. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. 24.12.2020 року ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції за актовим записом №1663, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 30.10.2020 (а.с. 10). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 03.10.2015 року (а.с.9). Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Outcome: approved