overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. При цьому вказує, що 30.10.2014 року вона позичила відповідачці 16000,00 грн. терміном на півроку, тобто до 01.05.2015 року, про що була складена відповідна розписка. До закінчення обумовленого сроку вона неодноразово зверталась до відповідачки з проханням повекнути кошти. Однак, остання позичені кошти не повертала і повертати не бажає. А тому, вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки на її користь 16000,0 грн. боргу та понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є приватним підприємцем, відповідачка працювала у неї в магазині. Внаслідок недбалого ставлення до роботи в магазині виникла нестача коштів, в розмірі 16000,00 грн. [PERSON] обіцяла повернути кошти. Аби, якимось чином гарантувати повернення коштів, вони вирішили скласти розписку, відповідно до якої відповідачка позичає у неї кошти в розмірі 16000,00 грн. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що між сторонами не був укладений договір позики, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Свідок [PERSON] пояснила, що є матір"ю позивачки. [PERSON] є її знайомою, її працевлаштували до позивачки на роботу в магазин продавцем. Однак, в вересні 2014 року була виявлена нестача, яку відповідачка обіцяла повернути. А тому і була складена розписка на вказану суму. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сторони по справі, він був присутній при складанні розписки сторонами. З їх розмови він зрозумів, що [PERSON] пише розписку в рахунок погашення нестачі, яка виникла в магазині. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з червня 2014 року по 29.09.2014 року працювала без оформлення трудового договору продавцем в магазині с. Дідковичі Коростенського району, якій належить [PERSON] По закінченню її роботи [PERSON] виявила нестачу в магазині на суму 16000,00 грн. В рахунок погашення нестачі, яка виникла в магазині [PERSON] написала розписку про те, що позичила у [PERSON] кошти в розмірі 16000,00 грн., які зобов"язалась повернути до 01.05.2015 року. Таким чином, між сторонами не був укладений договір позики, відповідно до норм ст. 1046 ЦК України, а тому відповідачка не несе обов"язків передбачених ст. 1049 ЦК України, до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем не можуть бути застосовані наслідки передбачені ст. 1050 ЦК України. На підставі наведеного позовні вимоги задоволенню не підлягають за безпідставністю. З врахуванням вищенаведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Проте вона не може повноцінно користуватися належними їй правами щодо користування житлом, оскільки відповідачка самовільно зайняла квартиру й не надає їй доступу до майна, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проте вказана що наразі спір відсутній, оскільки відповідачка вніч на 26 грудня 2016 року звільнила квартиру й перешкод в доступі до житла вона їй не чинить. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті суду. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, відповідачка вніч на 26 грудня 2016 року звільнила спірну квартиру й перешкод в доступі до житла позивачці не чинить, що нею визнається. Тобто, станом на час розгляду справи спір відсутній, що є підставою для відмови у позові. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ЖБК «Тернопільська 12-А» про стягнення грошових коштів в сумі 369170 грн., посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року між сторонами укладено угоду про повернення відповідачем внесених нею вказаних грошових коштів за квартиру в житловому будинку по [ADDRESS] в м. Хмельницькому, в строк не пізніше 1 липня 2015 року, в зв"язку з відсутністю вільних квартир в даному будинку. Однак, до цього часу грошові кошти так і не повернуто. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року вирішено включити [PERSON] до реєстру дольовиків по будівництву житлового будинку по [ADDRESS] в м. Хмельницькому. 20 лютого 2015 року [PERSON] та ЖБК «Тернопільська 12-А» уклали угоду про повернення останнім внесених позивачем грошових коштів в сумі 369170 грн. за квартиру в житловому будинку по [ADDRESS] в м. Хмельницькому, в строк не пізніше 1 липня 2015 року, в зв"язку з відсутністю вільних квартир в даному будинку. Однак, до цього часу грошові кошти так і не повернуто. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Мечиславської сільської ради Ульяновського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка посилається на те, що в [ADDRESS] проживала спадкодавець - її рідна тітка - [PERSON] яка мала спадкове майно. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини, позивачці нотаріусом було відмовлено в зв"язку з пропущенням нею 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в позовній заяві, причиною пропуску вказаного строку для прийняття спадщини є скрутне матеріальне становище позивачки та її необізнаність в законодавстві, оскільки вона вважала, що оформити спадщину може в будь-який час після закінчення 6-місячного терміну з дня смерті. Позивачка в судове засідання не з"явилась, направила до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мечиславської сільської ради Ульяновського району в судове засідання не з'явився, але направив суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, справу просить розглянути за його відсутності. Суд , оцінюючи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в с.Мечиславка проживала спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10.02.1998 року ( а.с. 4). Позивачка являється племінницею померлої. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка не подала своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв"язку з її скрутним матеріальним становищем та необізнаністю в законодавстві, оскільки вона вважала, що оформити спадщину може в будь-який час після закінчення 6-місячного терміну з дня смерті. За таких обставин суд вважає причину пропуску позивачкою строку подання заяви про прийняття спадщини поважною і вважає за можливе визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Соснівської селищної Ради Березнівського району Рівненської області визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , який належав її чоловікові- [PERSON] , який помер [INFO]. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, так як її покійний чоловік за життя права власності на будинок не оформив. У судове засідання позивач не з"явилася- представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до виписки з погосподарської книги смт. Соснове Березнівського району Рівненської області, згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок [NUMBER] будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25 жовтня 2012 року. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23 січня 1966 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 27 лютого 2014 року. За ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно до довідки Березнівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась позивач. За ст.1269 ЦК України спадкоємець, який має бажання прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, в шестимісячний строк має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За таких обставин позивач є співвласником 1/2 частини будинку [ADDRESS], що є об"єктом спільної сумісної власності, та спадкоємцем першої черги по закону на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння , а тому слід визнати за позивачкою право власності на цілий будинок На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участь у вихованні дитини, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на утримання не надає. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Прокурор, з урахуванням позиції відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Представник Служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради в судове засідання не з"явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав на обгрунтованість позовних вимог. Заслухавши пояснення з"явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначено відповідача. Рішенням Новозаводського районого суду м.Чернігова від 16.10.2007 року, шлюб між сторонами розірвано. Позивач 19.02.2008 року повторно вступила у шлюб, взявши прізвище чоловіка [PERSON]. На момент розгляду справи малолітня дитина проживає спільно з матір"ю в [ADDRESS], яка належить на праві власності нинішньому чоловіку позивача - [PERSON] Відповідач [PERSON] проживає в смт.Радуль Ріпкинського району, офіційно на території селищної ради не працює, перебивається випадковими заробітками, зловживає спиртними напоями. З повідомлення Чернігівської ЗОШ №4 вбачається, що [PERSON] за місцем навчання дитину не відвідував, навчанням та вихованням сина не займався. В судовому засіданні відповідач не оспорював факт тривалого невиконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини. У відповідності до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. З висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. Частиною 3 ст.167 СК України передбачено, що у випадку позбавлення батьківських прав одного з батьків, дитина за бажанням другого з батьків, може бути передана йому. Приймаючи до уваги, що неповнолітній [PERSON] проживає та перебуває на утриманні матері, він підлягає передачі [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 27 листопада 2010 року виконкомом Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, актовий запис № 07. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], місце проживання якої просить визначити з нею, за їхньою з відповідачем взаємною згодою. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім"ї стали часто виникати сварки, скандали на грунті недовіри одне одному, втрачено почуття кохання й взаємної поваги, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Спору про розподіл майна, на даний час не виникає, з відповідачем спільного господарства не ведуть, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] місце проживання дитини визначити з нею, та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, та просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 27 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. З часом їхні розбіжності у поглядах на сімейне життя поглибились, вони зовсім перестали намагатись знайти щось спільне в інтересах сім"ї. Спору щодо поділу подружнього майна немає. Шлюбні відносини сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, у відповідності до ч.1 ст. 160 СК України, визначається за спільною згодою батьків. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їхня неповнолітня дитина буде проживати з матір"ю, і суд не має підстав до відмови у задоволенні і цієї вимоги позивача. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 листопада 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім"ї відсутнє взаєморозуміння, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства близько 6 років, матеріальної допомоги для належного утримання дитини відповідач не надає, позивач просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача на утримання дитини 700 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає та розірвати шлюб, так як спільне проживання та ведення спільного господарства припинено. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з»явився. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2006 року, від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дитини, позивачки, з якою проживає дитина, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, до досягнення дитиною повноліття в розмірі 700 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей.Позивачка вказує в заявi про те,що з вiдповiдачем перебуває у шлюбі з 19 листопада 2011 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для їх утримання. У судове засідання позивач не з"явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність , позовні вимоги зменшила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Відповідач у судове засідання не з"явився- подав заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 250 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач є батьком[PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, матеріальне становище позивачки та відповідача, те, що позивач утримує дітей. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подав. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved