Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У травні 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору № б/н від 08.02.2006р. відповідач [PERSON] 08.02.2006р. отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку від 08.02.2006 р. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого становлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом прєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення зазначених норм закону та вимог договору Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 29.03.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 36068 грн. 71 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 9463 грн. 73 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 24411 грн. 23 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1693 грн. 75 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 36068 грн. 71 коп. та судові витрати. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2013р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі, на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 36068 грн. 71 коп., судові витрати у сумі 360 грн. 68 коп., а усього стягнуто 36429 грн. 39 коп. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2014р. за та призначено справу до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі з підстав пропуску Банком трирічного строку позовної давності для звернення до суду для захисту своїх прав, пояснивши при цьому, що останній платіж відповідачем було здійснено лише у листопаді 2009р., з грудня 2009р. відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом і саме з грудня 2009р. у Банку виникло право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Просив суд застосувати встановлений законом трирічний строк позовної давності та відмовити у позові повністю. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець), зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотків. Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 та ч.2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 ЦК України: "…1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 3) сплата неустойки…" Згідно ст. 549 ЦК України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.. Згідно зі ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Судом встановлено: Відповідно укладеного договору № б/н від 08.02.2006р. відповідач [PERSON] 08.02.2006р. отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку від 08.02.2006 р. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого становлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом прєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення зазначених норм закону та вимог договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 29.03.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 36068 грн. 71 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 9463 грн. 73 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 24411 грн. 23 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1693 грн. 75 коп., на підтвердження суми заборгованості Банком надано суду відповідний розрахунок. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно зі ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно з правовим висновком Верховного суду (06.11.2013р. по справі № 6-116цс13), початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов"язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Таким чином, дослідивши вищезазначені докази, а саме: договір № б/н від 08.02.2006р., згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та розрахунок заборгованості відповідача перед Банком, суд приходить до висновку, що останній грошовий внесок здійснений відповідачем по сплаті кредиту - 04.11.2009р. Оскільки, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення, суд приходить до висновку, що має місце сплив строку позовної давності щодо вимог як про стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і до стягнення заборгованості відповідача по відсоткам, оскільки позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише у травні 2014р., тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якого звернувся до суду із заявою представник відповідача для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed