Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму депозитного вкладу в розмірі 2572,70 дол. США., заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.01.2015 року між ним та відповідачем було укладено два договори банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» № 300937/1046/3-15, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 1412,00 дол. США та договір № 300937/1001/3-15, згідно якого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 1500,00 дол. США, строком до 06.04.2015 року. 30.04.2015 року позивач звернувся до банку з вимогою про виплату вкладу та видачею виписок по рахунках про залишок коштів згідно договорів №№ 300937/1046/3-15, 300937/1001/3-15 від 06.01.2015 року. Всупереч умов договору відповідач зобовязання щодо повернення депозитних коштів та відсотків не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем становить 2572,70 дол. США. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст.ст. 158, 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.\~ \~ Судом встановлено, що 06.01.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "[PERSON] та Кредит" було укладено два договори банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік», а саме договір № 300937/1046/3-15, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 1412,00 дол. США та договір № 300937/1001/3-15, згідно якого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 1500,00 дол. США, строком до 06.04.2015 року, зі ставкою 10,50 % річних. Згідно заяви від 30.04.2015 року вбачається, що позивач звернувся до банку з вимогою про виплату вкладу із видачею виписок по рахунках про залишок коштів згідно договорів №№ 300937/1046/3-15, 300937/1001/3-15 від 06.01.2015 року. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2015 року становить 2572,70 дол. США, що підтверджується змістом виписок по рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною першою статті 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Згідно з ч.1 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно норм ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Аналогічні норми містяться також в Інструкції Про порядок відкриття, використання й закриття рахунків у національній і іноземній валютах, яка затверджена 12.11.2003 р. постановою Національного Банку України за № 492 (далі - Інструкція). Пунктом 10.12 Інструкції передбачено, що після закінчення строку або настання інших певних обставин, законодавством України або договором банківського вкладу, кошти з депозитного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі наявними або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів або за заявою вкладника на інший його рахунок. Положеннями ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Приписами ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Під виконанням зобов'язань розуміють, вчинення кредитором і боржником дій, що становлять зміст зобов'язання, тобто відповідач повинен повернути всю суму вкладу з нарахованими відсотками за вищевказаним депозитним договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про повернення суми депозитного вкладу підлягають до задоволення. У звязку із тим, що банківський вклад відкритий в іноземній валюті, стягненню підлягають грошові кошти у валюті відкриття даного депозитного вкладу. Відповідно до ст. 611 ЦК України особа має право на відшкодування збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення зобовязання. В силу ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих позивачем доказів не вбачається, що така відповідальність передбачена умовами договору, за таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 94 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 563,83 грн.

Outcome: partial