overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

22 липня 1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Потяшнянській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 12. Від цього шлюбу дитина повнолітня. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди , в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім"ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON].в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 22.07.1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Поташнянською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідачки заперечень проти його розірвання, до суду не надійшло, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

22 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 30 квітня 2008 року виконавчим комітетом Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис за № 5 . В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що із відповідачем вона уклала шлюб 30 квітня 2008 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. У червні 2016 року стосунки почали псуватися через безпідставні ревнощі чоловіка. 26.06.2016 року він сильно її побив, внаслідок чого вона отримала\~ множинні забої з крововиливами на голові, лівій руці, нозі та тулубі. За даним фактом відкрито кримінальне провадження. 28.06.2016 року\~ відповідач вчинив замах на її життя , останній відчинив кран та напустив через форсунку природний газ до кімнат будинку, після чого запалив запальничку, внаслідок чого стався вибух. Вона та її брат отримали опіки різного ступеню тяжкості, по даному факту теж відкрито кримінальне провадження. Після нанесення їй\~ таких фізичних та душевних травм вона не бажає зберігати шлюб із відповідачем. Просить не застосовувати мір для примирення. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу , тому вона звертається до суду. \~В судове засідання позивач \~[PERSON]\~ \~\~не \~з"явилась, \~подала \~\~до суду \~заяву \~про \~розгляд \~справиу \~\~її \~відсутності, де \~вона \~позовні \~вимоги \~підтримала. Відповідач \~[PERSON] \~в судове засідання \~не \~з"явився , про час \~та \~місце \~розгляду \~справи \~\~\~він \~повідомлений \~належно, що підтверджується \~ розпискою про отримання судової повістки. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги він визнав. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] \~\~обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає,\~ \~відповідач \~ніяких \~заперечень щодо \~пред"явлених \~вимог \~не \~надав суду, позовні вимоги він визнав, \~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Спільних дітей сторони не мають. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судого збору, так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

22 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], \~просила постановити рішення , яким збільшити розмір аліментів, що стягується , стягнувши аліменти із відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], \~в розмірі 1000 гривень на кожну дитину , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],\~ [INFO] в розмірі 200 гривень щомісячно на кожну дитину. В даний час їй стало відомо, що матеріальне становище відповідача змінилося на краще. Він має більші доходи . На даний момент відповідач працює водієм вантажного автомобіля , але офіційно на роботі не влаштований і має неофіційні доходи , які, на її думку, дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти не менше мінімального розміру , передбаченого законом, на кожну дитину. Вона фактично сама утримує та виховує двох малолітніх доньок, але сама цього робити не в змозі, оскільки вона постійно знаходиться на роботі і отримую невелику заробітну плату,\~ маю тяжке матеріальне становище і сама належним чином одягати , лікувати та годувати дітей не може. Відповідач здоровий, працездатний, інших дітей не має. В судове засідання позивач [PERSON]\~ не з»явилась, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог до 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання \~не \~з"явився , про час та місце \~розгляду справи він \~повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про визнання зменшених позовних вимог. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON]\~ \~ підлягають задоволенню . Суд встановив, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 \~року із відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] \~на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи\~ з 31 серпня 2009 року і до повноліття дітей.\~ (а.с. 6,7) Відповідно до вимог ст. 192 ч.1 СК України , розмір аліментів ,визначених за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням за позовом платника або адержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом . Згідно \~ч. \~\~1 \~ст. \~60 \~ЦПК України \~\~\~кожна сторона \~\~\~зобов"язана \~\~\~довести ті \~обставини \~, на які \~\~\~вона посилається \~\~як на підставу \~своїх вимог \~\~\~\~і заперечень. Враховуючи зменшені вимоги позивача \~, а \~також ту \~обставину, що \~\~\~\~відповідач їх визнав , суд задовольняє вказані зменшені вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

22 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Згідно довідки Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області від 22 листопада 2019 року, спільні діти відповідача та позивача проживають разом з матір"ю та знаходяться на її утримані. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов`язок утримувати\~своїх дітей до\~ досягнення\~ ними повноліття. \~Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітніх дітей не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 серпня 1995 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка за актовим записом № 413. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає розірвати шлюб у відділі РАЦС. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен із сторін має різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні питань сім"ї та побуту, спільне господарство не ведеться з січня 2014 року, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягла на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття любові та поваги до відповідача. Пояснила, що відповідач вже 10 років ніде не працює та всі витрати по утриманню сім"ї несе вона, крім того відповідач безпідставно звинувачує її у негідній поведінці та навіть застосовував до неї силу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечує проти їх задоволення, оскільки бажає зберегти сім"ю. Пояснив, що дійсно не працює, але, при можливості, оплачував комунальні витрати. Вживав заходів до примирення з відповідачкою, а саме: зустрічався та розмовляв з нею. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4) вбачається, що 18 серпня 1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка за актовим записом № 413, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». В судовому засіданні підтверджено поясненнями сторін, що з січня 2014 року вони разом не проживають і шлюбних відносин не підтримують. Ухвалою суду від 11 червня 2014 року сторонам надавався строк для примирення, який бажаного результату не приніс. Згідно положень ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача на її користь на утримання двох дітей, через ненадання батьком допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1999 року, про що позивачкою надано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №157222, виданого 11 травня 2004 року виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Позивачка та відповідач є батьками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно записів даних батьків у свідоцтвах про народження дітей серії І-ФП №№109955, 157222, виданих 03 жовтня 2000 року за актовим записом №31, 11 травня 2004 року за актовим записом №12, відповідно, місце реєстрації: Горохівська сільська рада Снігурівського району у Миколаївській області (а.с.6). Обставину проживання дітей з матір"ю підтверджує інформація виконавчого комітету Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області згідно довідки про склад сім'ї від 13 червня 2017 року (а.с.7). Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров"я дітей та відсутність у них власного майна і доходу, задовільний стан здоров"я відповідача, а також відсутність у нього інших утриманців, те, що він є працездатним і офіційно працевлаштований. Суд не встановив інших обставин, які б за їх істотного значення, могли вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно вимог ч.2 ст.182 СК України, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить Зеленодольській міській громаді. В 2009 році відповідач виїхала з квартири, про що свідчать сусіди , з того часу ніяких відомостей від неї не надходило. З комунальних платежів за вказаною адресою зростає велика заборгованість. Квартира знаходиться без нагляду. Відповідач ніякої участі в утриманні даного житлового приміщення не приймає та ним не користується, її особистих речей у квартирі немає, житлове приміщення знаходиться у жахливому стані, двері та вікна відсутні, система опалення відсутня. Зеленодольською міською радою приймалися міри щодо встановлення фактичного місця знаходження відповідача. Фактичне місце її знаходження не встановлено. Відповідач фактично втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки в дійсності відсутня в ньому більше шести місяців без поважних причин і не виконує обов»язки наймача житла, тому просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, так як на протязі більше 6 місяців відповідач не користувалася житлом . Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] ( а.с.4) Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 09.01.2014 року, підтверджується факт відсутності відповідача за місцем реєстрації (а.с.5) Відповідно довідки по заборгованості за комунальні послуги, [PERSON] має заборгованість перед комунальним підприємством КП «ЗМВ» за житлово - комунальні послуги станом на 01.01.2014 року у розмірі 2268 грн. 25 коп.( а.с.6) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, тому відповідач повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] в якому вказала, що вона з відповідачем 19.01.2007 р. уклали шлюб, який було розірвано 21.05.2009 р. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в її вихованні, не працює, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. У зв"язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму, яка їй покладається на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, позовні вимоги підтримала, просила суд справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю, вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходу, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] та [PERSON] з 19.01.2007 р. до 21.05.2009 р. перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.01.2007 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.05.2009 р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2007 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідка квартального комітету№13 м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області підтверджує, що донька [PERSON], [INFO] проживає з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved