Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

18.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення порушень (перешкод) у користуванні земельною ділянкою, треті особи - Борівська сільська рада Зміївського району Харківської області, відділ Державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління Держпродспоживслужби в Змііївському районі Харківської області. [PERSON] вказала, що 26.07.2012 року, згідно Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В., реєстр. № 3806, [PERSON] було подаровано, а [PERSON], прийнято у власність житловий будинок [ADDRESS]. Після прийняття вищезазначеного будинку у власність, позивачкою були виявлені порушення (перешкоди) у користуванні належною їй земельною ділянкою спричинені відповідачами, а саме: було виявлено, що їхні сусіди [PERSON] та [PERSON], які мешкають у будинку [ADDRESS], скориставшись тим, що в зазначеному будинку [ADDRESS] тимчасово ніхто не мешкав, без будь якого погодження збудували на своєму подвір'ї дві вигрібні ями (каналізації). Перша вигрібна яма розташована на відстані 2 метрів від спільної межі земельних ділянок і 3 метрів від свердловини з водою,яка належить позивачу а друга вигрібна яма розташована на самій спільній межі і також на відстані 3 метрів від моєї свердловини з водою. Отже, в наявності є порушення відповідачами норм чинного законодавства України. З метою позасудового врегулювання зазначеного проблемного питання, з відповідачами позивачем неодноразово проводилась роз'яснювальна робота з проханням усунути зазначені порушення. У зв'язку з тим, що порозуміння досягнуто не було у 2013 році вона була змушена двічі звертатися за допомогою у вирішенні спірного питання (обстеження місця розташування вигрібних ям відповідачами) до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області та звернутися до Зміївської районної санітарно - епідеміологічної станції. За результатами звернень до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області ( перше - вх..№ 02_15/229 від 03.06.2013 року та друге - вх.. № 02-15/258 від 08.07.2013 року), лише 05.08.2013 року було проведено обстеження місця розташування вигрібних ям відповідачами. За результатами обстеження було виявлено дві вигрібні ями, які розташовані з порушенням норм діючого законодавства, про що було складено відповідний акт та попереджено відповідачів про необхідність приведення комунікацій у відповідність до чинних вимог та дотримання правил добросусідства. У зв'язку з тим, що комісією Борівської сільської ради на погляди позивача вирішення зазначеного спірного питання було розглянуто не об'єктивно а саме були підтримані інтереси відповідачів, а не позивача, що підтверджується тривалим розглядом звернення позивача та неприйняття дійових заходів, щодо усунення відповідачами порушення чинного законодавства, щодо розміщення вигрібних ям, як наслідок не усунення зазначеного порушення відповідачами навіть на сьогоднішній день, [PERSON] не може погодитися з прийнятим рішенням та вжиттям відповідних заходів Борівською сільською радою, а також повним ігноруванням відповідачами їх « рекомендацій, щодо дотримання добросусідства. Отже, в наявності є порушення відповідачами норм «Земельного кодексу України», « Державних санітарних норм і правил утримання територій населених пунктів» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03,2011 року». «Державними будівельними нормами України містобудування, планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360-92**». Позивач вказує, що вона багатодітна матір, має трьох неповнолітніх дітей і піклуючись про їх здоров'я - не може допустити, щоб вони пили зі своєї криниці (свердловини) воду, яку відповідачі забруднюють своїми помиями та рідкими відходами; не хоче, щоб її діти на своєму подвір'ї дихали шкідливим повітрям із неприємним запахом, який іде від цих зливних ям. Можливо на сьогоднішній день вони тимчасово не використовуються, але зважаючи на «порядність» та «дотримання правил добросусідства» відповідачами, нахабної впевненості в своїй безвідповідальності за спричинення родині позивача незручностей та шкоди здоров'ю, дотримання ними принципу « мій двір - де хочу, що хочу те й роблю», а також наявністю порушення її законних прав в частині місця розташування відповідачами своїх вигрібних ям - немає ні якої гарантії, що вони не будуть використовуватись завтра або через півроку. У разі використання відповідачами у подальшому повністю готових вигрібних ям, за час необхідний для повторних звернень до органів місцевого самоврядування, Зміївської районної СЕС Харківської області та за необхідності судових інстанцій для повторного розгляду та вжиття відповідних заходів, а також у зв'язку з використанням забрудненої (зараженої) відповідачами води, для здоров'я членів родини [PERSON] можуть настати тяжкі, непоправимі наслідки - тому єдиним правильним і законним вирішенням цього питання позивач вбачає повний демонтаж зливних (вигрібних) ям. після чого їх засипання землею. Крім того, на присадибній ділянці відповідачів знаходиться одноповерхова будівля. Зазначена будівля на присадибній ділянці відповідачів ( курник) розташована з порушенням протипожежних норм, державних будівельних норм, що зазначені в «Державних будівельних нормах України містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**». Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати збудовані відповідачами комунікації та будівлі господарського призначення (ви гребні ями, курник) такими, що збудовані та розміщені з порушенням норм діючого законодавства України. Зобов'язати відповідачів виконати певні дії у строк 1 місяць з дати проголошення рішення суду, а саме: Самостійно повністю демонтувати бетонні споруди вигрібних ям, засипати їх таким чином, щоб виключити можливість їх подальшого використання у будь яких цілях, повністю демонтувати будівлю господарського призначення ( курник), розміщений за літньою кухнею позивача, щоб виключити можливість його подальшого використання, прибрати сміттязбірник, який відповідачами був влаштований біля колодязю на при кінці огороду позивача поблизу паркану між її земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідачів. У зв'язку тим, що відповідачами, час від часу утримується домашня худоба (кури , свині) - зобов'язати їх неухильно дотримуватися « Державних санітарних норм і правил утримання територій населених пунктів» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року», «Державними будівельними нормами України містобудування , планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360- 92**» в частині, що передбачає цей порядок та нормативи. Стягнути з відповідачів солідарно суму судового збору та витрат пов'язаних з можливим залученням та проведенням всіх необхідних експертиз і досліджень, для встановлення об'єктивних обставин по суті позову в ході його розгляду в суді ( згідно додатково наданих позивачем рахунків, квитанцій, актів виконаних робіт). В подальшому, [PERSON] неодноразово уточнювала свої позовні вимоги. Так, в останній уточненій позовній заяві від 28.03.2016 року (а.с.159) вона зазначила, що у зв'язку з тим, що в ході розгляду справи були встановлені нові обставини, які підтверджують факти порушень /перешкод/ в користуванні земельною ділянкою з боку відповідачів, виникла необхідність уточнити позовні вимоги. Враховуючи вищевикладене, позивач просила задовольнити позовні вимоги в такій редакції: 1. Визнати, що побудовані відповідачами комунікації «Вигрібні ями» такими, які збудовані та розміщені на власній земельній ділянці з порушенням норм чинного законодавства України. 2. Визнати побудовану відповідачами господарську споруду - сарай типу «курник», яка розташована біля літньої кухні позивача - самочинним будівництвом, яке підлягає знесенню. 3. Зобов'язати відповідачів зробити своїми силами повний демонтаж зливної ями , яка залишилася і її бетонної конструкції, а так само господарської будівлі «сараю типу «курник». 4. Зобов'язати відповідачів звернутися в Зміївське БТІ для внесення змін в технічному паспорті на житловий будинок відповідачів від 23.04.2004 року в Розділі «План земельної ділянки» в частині позначення вбиральні (туалет) літ. «Д», відповідно до плану земельної ділянки під індивідуальну житлову перебудову за типовим проектом № 185-16-13 затвердженого рішенням Борівської сільради № 10 від 19.03.1975 року, згідно з нормами ДБН 360-92 **. 5. Заборонити відповідачам містити домашніх тварин (курей, свиней та ін.) в підвалі свого житлового будинку, а так само розташовувати господарські споруди для утримання домашніх тварин на своїй земельній ділянці з порушенням будівельних і санітарних норм (ДБН 360-92**; Наказ МОЗУ № 145 від 17.03.2011г.); 6. Заборонити відповідачам підключати і використовувати примусову витяжку через об лаштований ними додатковий вентиляційний канал в стіні свого будинку діаметром 110 мм над газовою плитою, який згідно відповіді Головного інженера Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» від 12.02.2016 року, не є порушенням проекту газифікації житлового будинку відповідачів тільки за умови використання його відповідачами як додаткового вентиляційного каналу з природним потягом. 7. Зобов'язати відповідачів припинити зловживання своїми правами при використанні своєї земельної ділянки, в тому числі не порушувати відповідачами громадський порядок і не створювати незручностей Позивачу через відкрите вікно в своєму житловому будинку, яке виходить у двір позивача, шляхом гучного прослуховування теле- і радіо апаратури, з'ясування відносин ( скандалів) між відповідачами на підвищених тонах з використанням нецензурних висловів. 8. Стягнути з відповідачів солідарно суму судового збору та витрат, пов'язаних з можливим залученням фахівців та проведенням експертиз для встановлення об'єктивних обставин по суті позову в суді. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась довірила представляти свої інтереси по довіреності [PERSON] Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав на те , що постійне хамське і зневажливе ставлення відповідачів до дотримання добросусідства, законних прав і інтересів своїх сусідів, шляхом свідомого і умисного порушення Державних будівельних та санітарних норм з метою задоволення виключно тільки своїх інтересів і потреб. При цьому з їхнього боку простежується яскраво виражене зловживання своїми правами у використанні своєї земельної ділянки. чим завдається шкода і незручності Позивачу. а саме: будівля вигрібної ями на межі земельних ділянок; утримання тварин в близькості від двору Позивача; розташування кухонної витяжки в безпосередній близькості двору Позивача; шумове забруднення з відкритого вікна свого будинку, яке виходить у двір Позивача; обладнання помийної купи поруч з межею земельних ділянок і колодязем на земельній ділянці Позивача. Тому просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та зобов'язати відповідачів дотримувати норми законодавства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася , надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечувала, довірила представляти свої інтереси в суді по довіреності [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи на те, що вони з дружиною ніяким чином не порушують права позивача. В їхньому будинку є підвал, який ніяким чином не заважає сусідам, на цей час в цьому підвалі вони худобу не тримають, вигрібних ям не має, одна з них демонтована , а інша на яку вказує, позивач використовується як погріб і ніяких комунікацій до них не відведено, сарайчик «курник» був побудований ще його батьками на межі так , як і літня кухня позивачки. Тобто, позивач та його представник не надали доказів про те , що вони з дружиною не дотримують правила добросусідства , а тому просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачів за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги позивача [PERSON] безпідставними та необгрунтованими, оскільки остання не надала суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, а тому необхідно відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі з наступних підстав. Дійсно, відповідач [PERSON] мешкає з родиною в своєму житловому будинку по [ADDRESS], по сусідству по [ADDRESS] мешкає з родиною позивач [PERSON] За місцем проживання [PERSON] та його дружина [PERSON] зарекомендували себе позитивно, про що свідчать характеристики з місця проживання. З незрозумілих причин [PERSON] з 2013 року почала заявляти безпідставні претензії до родини [PERSON], в кінці кінців претензії вилилися в безпідставний цивільний позов. Так, станом на 16 грудня 2014 року та на даний час в приватному домоволодінні родини [PERSON] були відсутні бетонні споруди вигрібних ям, одна з ям була засипана більше року назад, інша яма є похідним погребом, де зберігаються овочі, консервація, а не вигрібною ямою, як її назвала позивач. Ніякої шкоди природі, в тому числі родині [PERSON], погріб не завдає, а тому відповідачі категорично проти його демонтажу. Крім того, станом на 16 грудня 2014 року в приватному домоволодінні родини [PERSON] наприкінці огороду біля паркану не знаходився сміттєзбірник родини, тим паче, біля колодязя родини [PERSON]. Зараз сміттєзбірник на огороді [PERSON] також відсутній. Щодо наданих [PERSON] фотографій купи бур'яну на огороді відповідачів, так вони зроблені ще влітку 2014 року, не відповідають теперішньому часу. Проте те, що [PERSON] незаконно тримають у підвалі свого будинку свійських тварин, свиней, нічим не підтверджено. Вказані факти щодо відсутності смітне збірника, двох вигрібних ям, худоби у родині [PERSON] підтверджується актом депутатів Борівської сільської ради від 05 серпня 2013 року, актом обстеження від 17 квітня 2015 року. Що стосується тимчасової будівлі, яку заявник називає курником. Ця будівля зроблена у 1990 році, а згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури, житлової політики України N 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 «Про затвердження інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», п. 3.2 «Не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель; індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року». Тим більше, тимчасова споруда ніяким чином не перешкоджає витоку дощової води з двору відповідача, яка тече в його двір з даху літньої кухні позивача, у фундаменті паркану [PERSON] для цього є спеціальний отвір. Представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки зараз з боку відповідачів порушень не має, а представник позивача просить зобов'язати відповідачів на майбутнє. Представник третьої особи - начальник відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління Держпродспоживслужби в Зміївському районі Осовський К.В. у судовому засіданні вказав на те, що позивач дійсно звернувся з позовом , в якому просив заборонити ймовірні дії , заборонити те чого на сьогоднішній день не має. Зобов'язати на майбутнє з цими вимогами він не згоден. Як встановлено, дійсно відповідачами планувалась якась каналізаційна споруда , але на фоні предконфліктної ситуації вони відмовились від цього. Порушення є з обох сторін. Практично, якщо підійти до букви санітарних правил, при такій конфігурації земельних ділянок дотримання санітарних норм без централізованого водопостачання та водовідведення взагалі не можливо. Це також слід врахувати при формуванні добросусідських відносин як позивачу, так і відповідачу. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення сторін та їх представників, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 26 липня 2012 року належить житловий будинок [ADDRESS]. ( т.1 а.с.9-13 , 97-98). Позивач [PERSON] зверталась до органів місцевого самоврядування з приводу грубих порушень з боку сусідів щодо діючих в Україні норм, які регулюють правила облаштування вигрібних ям, а також норм санітарії та гігієни ( а.с.27-28 ). За результатами звернень до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області було проведено обстеження місця розташування вигрібних ям відповідачами. В ході обстеження було виявлено дві вигрібні ями, які розташовані з порушенням норм діючого законодавства, однак, на час огляду вигрібні ями були не робочі, також [PERSON] заявила, що і в майбутньому вони не будуть вводити їх в експлуатацію, про що було складено акт депутатів Борівської сільської ради від 05 серпня 2013 року (т.1 а.с. 29-83). Крім того, допитаний у судовому засіданні в якості свідка депутат Борівської сільської ради [PERSON], показав, що він з іншими депутатами брав участь в обстеженні місця розташування вигрібних ям на подвір'ї відповідачів, де було виявлено дві ями, вони були пусті, однак розташовані близько межі. [PERSON] повідомила, що в майбутньому вказані ями вони з чоловіком не планують використовувати. Житловий будинок [ADDRESS], належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 20 травня 2004 року (т.1 а.с. 81-82 ). 17 квітня 2015 року депутатом Борівської сільської ради було проведено обстеження будинку та надвірних будівель [PERSON] в [ADDRESS]. При обстеженні встановлено, що на подвір'ї відсутні вигрібні ями. В будинку у підвалі знаходиться пластмасовий бак ємкістю 1000 л., де збираються нечистоти, в нього добавляються біологічні активні засоби і виливаються на город. На момент обстеження [PERSON] не тримав курей, свиней. В кінці огорода відсутні компостні кучі, про що складено акт (т.1 а.с.84). Відповідно до акту первинної перевірки димових та вентиляційних каналів у житловому фонді від 05.10.2010 року та від 13.10 2015 року, димові та вентиляційні канали за адресою [ADDRESS] відповідають технічним вимогам і придатні до експлуатації (т. 1 а.с. 194, т. 2 а.с. 22). Представник позивача [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів, до органів місцевого самоврядування про вжиття заходів реагування до їхніх сусідів [PERSON], які систематично порушують спокій і громадський порядок, в тому числі у вечірній та нічний час (т.1 а.с.198-202). На звернення [PERSON] були проведені перевірки і надані відповіді в яких , указані заявником факти не підтвердилися ( т.1 а.с.219-223) За місцем мешкання відповідачі характеризуються позитивно як працелюбні, доброзичливі люди, мають повагу серед населення , спиртними напоями не зловживають, громадський порядок не порушують , про що свідчать їх характеристики, видані Борівським сільським головою Ревенко В.К. (т.1 а.с.79 ). Як слідує із матеріалів справи, представник позивача [PERSON] звертався до КП «Архітектурне бюро Зміївського району» для надання оцінки факту порушень зі сторони сусідів [PERSON] вимог ДБН 360-92 в частині недопустимості розташування каналізаційної ями та вбиральні, до керівника Зміївської дільниці ПАО «Харківгаз» щодо проведення перевірки дотримання умов проекту газифікації житлового будинку в частині облаштування вентиляційних каналів (т. 2 а.с. 128-131). З відповіді директора КП «Архітектурне бюро Зміївського району» від 25.03.2016 року вбачається, що розглянувши витяг із розділу «План земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок» гр. [PERSON] в [ADDRESS] та витяг із розділу «План земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок гр. [PERSON] в [ADDRESS], виявлено, що дворова вбиральня розміщена на території домоволодіння [ADDRESS], по відношенню до житлового будинку [PERSON], не відповідає ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» (т.2 а.с.167). Однак, залучений в якості спеціаліста інженер проектувальник КП «Архітектурне бюро» [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що вона надала відповіді на звернення [PERSON] тільки по документам , на місце вона не виходила. З відповіді головного інженера Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» від 12.02.2016 року за № 01-336 вбачається, що 09.02.2016 року працівниками Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» були перевірені факти, які викладені в заяві. За результатами перевірки виявлено, що газове обладнання в будинку [PERSON] встановлено згідно проекту , димовий канал від опалювального приладу та вентиляційний канал в приміщенні кухні виведені через покрівлю будинку. Примусова витяжка відсутня. Вентиляційний отвір в стіні діаметром 110мм. Над газовою плитою закритий вентиляційною решіткою, а самий вентиляційний канал з оцинкованої сталі ( утеплений мін ватою ) виведений зовні через стіну та піднятий на 1,0 метр вище даху будинку , що не суперечить вимогам чинних нормативних документів, все це вказує на те , що порушення проекту газифікації в будинку [PERSON] за адресою [ADDRESS] через встановлення ними додаткового вентиляційного каналу природною тягою в приміщенні кухні , відсутні. ( т.2 а.с. 166 ). 25 червня 2015 року судом було здійснено огляд речових доказів, а саме комунікації та будівлі господарського призначення, які розташовані за адресою [ADDRESS] і було встановлено, що одна із вигрібних ям засипана цеглою та не функціонує. Яма знаходиться біля будинку відповідачів, відстань від другої ями становить сім метрів. На земельній ділянці [PERSON] на відстані 49см від межі позивача розташована ще одна яма, яка використовується відповідачами як погріб де знаходяться овочі, сліди рідкої речовини в ямі відсутні. При огляді вентиляційної труби на стіні будинку відповідачів встановлено , що вона направлена в гору. На час огляду витяжка була включена. Суд оглянув також вентиляційну витяжку, яка розташована в землі біля будинку та виходить з другої ями і відповідає матеріалу та розмірам труби , яка знаходиться в другій ямі . Як вказав відповідач [PERSON] ця витяжка слугує вентиляцією в погребі вже 2 роки. Був оглянутий сарай « курник «,який як вказали відповідачі, побудований батьками в 1980 роках, а літня кухня позивача побудована в 1970 роках При огляді курника встановлено відстань 37см між стінами будівель позивача та відповідача. При огляді території біля курника відповідачів від стіни , яка виходить в бік вулиці знаходиться труба, яка слугує для стоку дощової води з подвір'я відповідачів на вулицю. Зроблені заміри літньої кухні позивача:- висота її становить 2м.50 см. , а висота» курнику «відповідачів становить 1м.83см. Було оглянуто підвальне приміщення, яке розташовано в будинку відповідачів, в якому раніше, як зазначала позивач, відповідачі тримали худобу. Під час огляду вказаного приміщення будь-якої худоби не виявлено. Також в цьому приміщенні знаходиться бочка « септик» для каналізаційних відходів. Оглянуто огород відповідачів. Встановлено під час огляду на межі земельних ділянок позивачів та відповідачів смітті звалища на які вказує позивач , були відсутні. При огляді встановлено , що між земельними ділянками позивача та відповідача стоїть металева огорожа висотою 2м.50 см. Також встановлено , що одне із вікно, яке знаходиться в кухні будинку відповідачів дійсно виходить в сторону подвір'я позивача. Судом було оглянуто також подвір'я позивача. В дворі розташований її будинок та літня кухня. Під час огляду літньої кухні позивача видно на стіні сирі плями та злізла штукатурка, в цьому ж приміщенні є льох похідний. При огляді будинку [PERSON] встановлено вхід в будинок та два вікна , які виходять в сторону будинку відповідачів. На подвір»ї позивача знаходиться колонка, відстань від колонки до огорожі в бік демонтованої вигрібної ями відповідачів становить 3м.30с. Від колонки до огорожі в бік другої ями відповідачів становить 6м.75 см., разом з замірами проведеними на ділянці [PERSON] -7м.25 см. Відстань від колонки до приміщення де тримали худобу становить 9м. 30 см. Відповідно до п.п. "а","г" ч.1 ст.95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором мають право самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно п.п."б","г","е" ч.1 ст.96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані: додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватись правил добросусідства Згідно п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Відповідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. П.1 ч.1 ст.15 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Однак, в супереч вимогам ст.60 ЦПК України, позивач [PERSON] та її представник не довели , що діями відповідачів порушені права позивача та її родини в користуванні належної їй земельної ділянки. , що відповідачі користуються господарськими спорудами та комунікаціями , на які в своєму позові вказує позивач , що призвели до шкідливого впливу на їх здоров»я , на їх питну воду , повітря, земельну ділянку. Так, судом встановлено, що вигрібними ямами, на які вказує позивач, відповідачі на цей час не користуються , одна з них повністю демонтована, про що не заперечує позивач, а другу [PERSON] використовують як погріб. Також встановлено, що відповідачі користуються бочкою з антисептиком для знищення відходів, яка знаходиться у підвальному приміщенні їх будинку. Крім того, судом встановлено, що на теперішній час відповідачі не тримають худобу. Встановлена вентиляційна витяжка на кухні відповідачів не суперечить вимогам чинних нормативних документів. Отже, позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки стосуються правовідносин, які можуть виникнути в майбутньому. Натомість судом, враховуючи положення ст. 16 ЦК України, вирішуються спори щодо порушення прав особи, яке існує, або існувало в минулому (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Крім того, свої позовні вимоги в частині визнання господарської будівлі « курника» самочинним та про його знесення, позивач також не довів та не надав належних доказів, в тому числі не надала будь-які висновки спеціалістів, проте, що саме наявність в погребі позивача води та вогкості в приміщенні літньої кухні, зумовлені побудовою « курника» та те, що ця будівля збудована з порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. В п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 роз'яснено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Отже, виходячи з вищевикладених роз'яснень та враховуючи те, що [PERSON] не надала доказів про порушення її прав як користувача земельної ділянки будівництвом спірного «курника», суд дійшов висновку, що остання взагалі не є належним позивачем, тому в цій частині позову їй також слід відмовити.

Outcome: dismissed