Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1995 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов"язки. Через наведені обставини подружні стосунки між ними припинені та не підтримуються з 1997 року. Вважає примирення неможливим, а подальше існування шлюбу таким, що суперечить його інтересам. До суду позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Строку для примирення не потребує та зазначає, що шлюб грунтується на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та його інтересам. Наголошує на тому, що не проживає з дружиною з 1997 року, шлюбних відносин не підтримує, вважає примирення неможливим. Судовий збір, сплачений ним за подання даного позову, просить залишити за його рахунок. У підготовче судове засідання позивач не прибув, надав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Строку для примирення не потребує та зазначає, що шлюб грунтується на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та його інтересам. Наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі. Судовий збір у розмірі 704,80 гривень, сплачений ним за подання даного позову, просить залишити за його рахунок. Проти ухвалення заочного рішенн не заперечує. Відповідачу судові повістки із викликом до суду надсилались рекомендованою поштою із повідомленнями за адресою її реєстрації, однак адресат кореспонденцію не отримує, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. Відповідач до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 09 жовтня 2018 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 605. Позивач стверджує, що спільних дітей від шлюбу не мають. Суд не знаходить підстав піддавати сумніву наведене твердження. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів\~позову вбачається,\~що подружні\~стосунки між\~сторонами не\~підтримуються з\~1997\~року та\~припинені з\~причини різних поглядів на сімейне життя та обов"язки, частих сварок. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд позбавлений можливості з"ясувати бажання відповідача щодо відновлення свого дошлюбного прізвища, аджже остання до суду не прибула, а тому вважає, що відповідач і надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Суд також враховує бажання позивача залишити сплаченим ним судовий збір у розмірі 704,80 гривень за його рахунок. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved