Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису №24791, що вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню . В обґрунтування позову зазначено, що відповідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2012р.позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволений повністю та стягнуто заборгованість 516 857,04 грн. (в тому числі: просрочена заборгованість по кредиту - 6672 дол.США (53051,74 грн. за курсом НБУ) , заборгованість по кредиту строк повернення якої не настав 42216\~дол.США\~(335676\~грн.30\~коп, заборгованість по процентах - 11953,37 дол.США (95046 грн. 03 несвоєчасне повернення кредиту 6857 грн. 34 коп., процентів - 11712,78 грн., штраф 14513,21 грн. Згідно ст.82 ЦПК України, це є обставиною яка не підлягає доказуванню. 09 червня 2018р. по пошті від третьої особи - приватного виконавця отримав: виклик від 06.06.2018р. №456; супровідний лист від 06.06.2018р. №454 та постанову про відкриття виконавчого провадження; супровідний лист від 06.06.2018р. №455 та постанову про арешт майна боржника. Підставою для винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження та Постанови про арешт майна боржника зазначено виконавчий напис №24791, вчинений 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] . Згідно виконавчого напису, стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за період з 10.10.2015 року по 30.10.2017 року, що складається з: строкова заборгованість- 19142,00 дол.США, прострочена заборгованість- 29466,00 дол.США, строкова заборгованість по нарахованим відсотках -405,07 дол..США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках- 62902,40 дол.США. Загальна сума заборгованості складає 111915,47 дол.США. 12 червня 2018р. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження в якому міститься оригінал виконавчого напису. В судовому засіданні представником позивача стверджується , що згідно ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 «Місце виконання рішення» Закону України „Про виконавче провадження" , виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно Постанови про арешт майна боржника від 06.06.2018р. виконавче провадження № 56554737 (в описовій частині є посилання на ст.24 Закону), накладено арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно - [PERSON][ADDRESS]. Враховуючи те, що виконавчий напис було вчинено на підставі документів, які не свідчили про безспірність заборгованості боржника (позивача)\~ \~перед \~ Відповідачем,\~ \~розміру \~ заборгованості,\~ \~без повідомлення направлення про суму\~заборгованості та\~без доказів \~письмової \~вимоги \~щодо \~усунення заборгованості за кредитом, чим порушив зазначені норми чинного законодавства, в результаті чого, просить суд задовольнити позов повністю. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю. До судового засідання представником відповідача надано відзив на позовну заяву з посиланням, що 04 липня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого виступає відповідач та позивачем укладено договір кредиту № 420/320-ФО1 на виконання умов якого банк видав відповідачу по справі кредит на споживчі цілі у розмірі 50000,00 доларів США в обмін на зобов'язання повернути його в строк до 03 липня 2023 року і сплатити проценти у розмірі 14% річних. Повернення кредиту мало здійснюватися згідно графіку встановленого в п. 1.1.1. цього договору, а сплата нарахованих процентів мала здійснюватися щомісячно до 10 числа наступного за звітнім місяця (п. 2.4.5. договору). Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 88 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Так, у Переліку окрему різновид правовідносин, за якими може бути вчинений напис нотаріуса, становить Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Згідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року N 1172, який регулює даний різновид правовідносин, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями подаються: а)оригінал\~кредитного договору; б) \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашенім заборгованості. При цьому у тексті самого оспорюваного виконавчого напису нотаріусом чітко зазначено, що він вчинений саме на підставі п. 2 Переліку. Подання будь-яких інших документів для вчинення написів даної категорії не передбачено. Всі необхідні документи були передані стягувачу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, копії всіх наданих нотаріусу документів будуть надані суду таучасникам справи до початку судового розгляду справи. Посилання ж Позивача на нібито відсутність у нотаріальній справі необхідних документів, зокрема виписок, є лише його припущенням та не підтверджене жодними доказами. За правилами Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджені наказом Мінюсту України від 03.03.2004 № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним переліком документів, затвердженим Кабінетом Міністрів України (п. 284); при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів (п. 286). Згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України 3 березня 2004 року N 20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. За п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, для одержання виконавчого напису в якості документа, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов'язання, подається засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Тобто мова йде саме про виписку по рахунку, як документ, який встановлює наявність прострочення виконання зобов'язання та визначає обставини несплати чергових платежів. Стверджується, що мова йде саме про безспірність заборгованості (тобто самого факту наявності заборгованості або її розмірів), а не про наявність чи відсутність будь-якого іншого спору, що може мати місце між сторонами. Проте позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність у Позивача заборгованості або на неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. Окрім того, заборгованість у позовній заяві була обрахована станом на 09 грудня 2010 року, а заборгованість по виконавчому напису - за період з 10.10.2015 по 30.10.2017. Таким чином, згідно виконавчого напису стягненню підлягає не стягнута за рішенням суду різниця між сумами заборгованості (фактично має місце до стягнення). Отже, дана обставина не підтверджує наявність спору. Оскільки кредитний договір не припинив свою дію, суми стягнення різняться, заборгованість обраховується на конкретну дату та не є кінцевою у зв'язку з постійним нарахуванням поточних відсотків та пені за невиконання умов кредитного договору. Представни к звернула увагу суду на те , що раніше винесене рішення суду не виконане , тому заборгованість продовжує збільшуватись, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Треті особи в судове засідання не з»явилися, належним чином рекомендованими листами повідомлені про час і місце розгляду справи, пояснень щодо позову не надано, їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи. Відповідно до ст.. 223 ЦПК України , суд ухвалив справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2012р. позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволений повністю та стягнуто 516 857,04 грн. (в тому числі: просрочена заборгованість по кредиту - 6672 дол.США (53051,74 грн. за курсом НБУ) , заборгованість по кредиту строк повернення якої не настав 42216\~дол.США\~(335676\~грн.30\~коп, заборгованість по процентах - 11953,37 дол.США (95046 грн. 03 несвоєчасне повернення кредиту 6857 грн. 34 коп., процентів - 11712,78 грн., штраф 14513,21 грн. Згідно ст.82 ЦПК України, це є обставиною яка не підлягає доказуванню. 09 червня 2018р. позивач отримав: виклик від 06.06.2018р. №456; супровідний лист від 06.06.2018р. №454 та постанову про відкриття виконавчого провадження; супровідний лист від 06.06.2018р. №455 та постанову про арешт майна боржника. Підставою для винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження та Постанови про арешт майна боржника став виконавчий напис №24791, вчинений 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] . Згідно виконавчого напису, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за період з 10.10.2015 року по 30.10.2017 року, що складається з: строкова заборгованість -19142,00 дол.США, прострочена заборгованість - 29466,00 дол.США, строкова заборгованість по нарахованим відсотках -405,07 дол..США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 62902,40 дол.США. Загальна сума заборгованості складає 111 915,47 дол.США. За загальними правилами статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно дост.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом України «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595(далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат»та Главі 16 Порядку. Відповідно до\~ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При цьому ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. [PERSON] вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року N\~1172 (Перелік документів) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з пунктами3.1, 3.2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 5 березня 2018 року, справа № 756/11960/15-ц). За змістом ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висовку щодо задоволення позову повністю, оскільки згідно рішення суду від 01.06.2012 року стягнуто з позивача 516 857,04 грн. (в тому числі: просрочена заборгованість по кредиту - 6672 дол.США (53051,74 грн. за курсом НБУ) , заборгованість по кредиту строк повернення якої не настав 42216\~дол.США\~(335676\~грн.30\~коп, заборгованість по процентах - 11953,37 дол.США (95046 грн. 03 несвоєчасне повернення кредиту 6857 грн. 34 коп., процентів - 11712,78 грн., штраф 14513,21 грн. Згідно \~виконавчого \~напису стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за період з 10.10.2015 року по 30.10.2017 року, що складається з: строкова заборгованість 19142,00 дол.США. прострочена заборгованість 29466,00 дол.США, строкова заборгованість по нарахованим відсотках 405,07 дол.США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках 62902,40 дол.США. загальна сума заборгованості складає 111 915,47 дол.США. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Обставини встановлені судовим рішенням ( а.с. 14), яке було залишено без змін Апеляційним судом Кіровоградської області ( а.с. 12,13) чітко зазначено , що позовні вимоги заявлено , і судом їх було задоволено за нормами ст.. 1050,1054ЦК України, щодо підстав виникнення у кредитора права вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Стягнення заборгованості в гривнях було правом позивача , яким він і скористався звернувшись до суду з даним позовом в 2012 році. У Постанові від 04.07.2018 року у справі № 14-154цс18 [PERSON] Верховного Суду дійшла висновку , що наявність судового рішення про дострокове задовлення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. Таким чином , дані обставини не були доведені відповідачем до відома нотаріуса, або ж проігноровані, не встановлено безспірність заборгованості, що призвело до видачі виконавчого напису , який з підстав зазначених вище і на підставі норм, викладених судом, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Правові позиції Верховного Суду України на які посилався представник відповідача суперечать останній позиції Верховного Суду і не підлягають застосуванню. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» на користь [PERSON] - 1057,20грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved