Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

16 червня 2015 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 4802,20 грн., та судові витрати по справі. В позовній заяві зазначав, що 19 серпня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-14032-190807, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 5310 грн. строком до 18 серпня 2009 року, зі сплатою 12 % в рік, та плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,45 %. Погашення кредиту, процентів та комісії передбачено щомісячними платежами. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо строків повернення кредитних коштів, та наявністю станом на 08.05 2015 року заборгованості в сумі 4802,20 грн., просить стягнути її з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 20), причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 19 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір) №001-14032-190807, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору позивач ПАТ "Дельта Банк», що мав на той час статус товариства з обмеженою відповідальністю «комерційний банк», надав [PERSON] кредит в розмірі 5310 грн., з яких: 4500 грн. - на придбання товару, 810 грн. - на оплату вартості договору страхування. Кредит надано строком до 18 серпня 2009 року, зі сплатою 12 % в рік та плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,45 % в місяць (а.с. 4). Повертати кредит позичальниця зобов'язалася щомісяця до 19 числа платежами у розмірі не менше 381 грн. (п. 2.8 Договору). Відповідно до меморіального ордеру № 29004794 від 20.08.2007 року, Банк виконав умови договору в повному обсязі (а.с. 7). Проте, відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач порушив умови договору в частині повернення кредитних коштів та сплати інших, передбачених договором платежів, внаслідок чого станом на 08 травня 2015 року має заборгованість за вищевказаним Договором в сумі 4802,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2564,46 грн., заборгованість по відсоткам - 416,34 грн., та по комісії - 1821,40 грн. (а.с. 8-9). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасної сплати обов'язкових платежів за кредитом, а тому, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги банка обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно п.22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» у редакції чинній на час звернення до суду із цим позовом, за яким позивач був звільнений від сплати судового збору, та на підставі ст.79, ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

Outcome: approved