Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі, якій розірвано рішенням суду від 08.12.2016 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Проживають з відповідачем окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала та зазначила, що наслідки винесення заочного рішення їй розяснені та зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем мешкання, за місцем фактичного проживання, а також через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр", про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністі відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2016 року шлюб, зареєстрований 07.08.2009 р. відділом РАЦС Лисичанського МУЮ Луганської області, під записом № 342, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Левченко) [PERSON] - розірвано (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 165735, виданим 04 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась 28 листопада 2009 року, про що зроблено актовий запис № 1009. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.5). Згідно з довідкою № 34 від 02.02.2017, виданої Пом. Начальника КП ЛЖЕК № 3 [PERSON], яка зареєстрована за адресою [INFO], проживає за вищезазначеною адресою з дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.4). За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, у звязку з чим він підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 640 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved