Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання прав та обов'язків забудовника, встановлення порядку користування та завершення будівництва недобудованого житлового будинку. Третя особа без самостійних вимог: Королівська селищна рада залучена до участі у справі за ухвалою суду (а.с.175). Заявлені позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є дітьми відповідача. Так, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 серпня 1991 року. За час шлюбу в них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] померла [INFO] року у віці 30 років у [ADDRESS]. На день смерті матері позивачі проживали в спадковому будинку та були неповнолітні. Після смерті матері позивачів батько, відповідач по справі, повторно одружився. У зв'язку з повторним одруженням між батьком (відповідачем) та дітьми (позивачами) склалися неприязні відносини. Відповідач забороняє позивачам користуватися житлом та продовжувати будівництво будинку в [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 15 листопада 2013р. за вказаною адресою зареєстровані відповідач, як власник, [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. На момент обстеження два старші сини [PERSON] та [PERSON] у будинку фактично не проживають. Згідно довідки КП „Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" від 31.07.2013р. за №236 житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Королівською селищною радою 20.05.1992 року за р.н.72. (при цьому інвентарна вартість складала 6422 крб.). Цей житловий будинок було повністю перебудовано в зв'язку з паводком в 1998 році. Будинок незавершений будівництвом процент готовності будинку - 90 %. Інвентарна вартість 198 451 грн. В будинку в наявності комунікації: водопостачання, електропостачання, опалення. Відповідно до експлікації площ до плану будинку цей житловий будинок має загальну площу 164,4 кв.м, в тому числі житлова площа 49 кв.м., які складаються з трьох житлових кімнат. До експлікації додано плани першого та другого поверху. Названий житловий будинок фактично заново збудовано в 1998 році на відновлення зруйнованого паводком житла в період перебування батька у зареєстрованому шлюбі з матір'ю позивачів [PERSON]. Таким чином, позивачі просять визнати за ними права та обов'язки забудовника за кожним по 1/6 частині на незавершений будівництвом 90% готовності житловий будинок [ADDRESS] Виноградівського району та визначити порядок подальшого користування та завершення будівництва житлового будинку з врахуванням належності позивачам 2/6 частин та відповідачу 4/6 частин. Позивачі та їхній представник в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримали, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти вимог позову заперечували, у задоволенні позову просили відмовити з підстав наведених у запереченні. Подане заперечення обґрунтовують тим, що спірний недобудований житловий будинок не є спільною сумісною власністю подружжя Лемак. Так, на земельній ділянці по [ADDRESS] розташовані два будинки під одним номером, один старий будинок, який подарував відповідачу батько у 1992 році, а другий - недобудований житловий будинок, який не зданий в експлуатацію і в ньому ніхто не проживає, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 15 листопада 2013 року, складеного комісією Королівської селищної ради. Відповідно до договору дарування від 20 травня 1992 року, посвідченого Королівською селищною радою за реєстром № 72, батько відповідача [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Цей будинок ніколи не перебудовувався, не змінювався. По сьогоднішній день відповідач проживає в цьому будинок. Цей будинок під час повені у 1998 році не постраждав, що підтверджується відповіддю за № 01/17-158 від 23 червня 2003 року на скаргу відповідача виконуючим обов'язки начальника управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи М.Д. Пригари. Доказом того, що відповідач не отримував кошти на відбудову цього подарованого під час паводку 1998 року, а отримав лише допомогу на ремонт будинку під час другої березневої повені 2001 року є рішення Виноградівського районного суду від 21 лютого 2002 року, яким скаргу відповідача задоволено, визнано неправомірним рішення міжвідомчої комісії Виноградівської райдержадміністрації з питань відновлення та ремонту житла в районі від 04 січня 2002 року в частині відмови у включенні [PERSON] до списку по отриманню допомоги на ремонт житла. Зобов'язано включити [PERSON] до списку на отримання допомоги на ремонт житла. На підставі цього рішення суду відповідач отримав на ремонт подарованого будинку суму 6491 гривень. Новий недобудований будинок, який також зареєстрований за [ADDRESS]/, був збудований на місці старого будинку, який постраждав від повені 1998 року. В цьому будинку проживав до повені 1998 року батько відповідача [PERSON]. Цей будинок постраждав від повені 5-6 листопада 1998 року, що стверджується актом від 09 листопада 1998 року, який складено комісією, лімітно-забірною карткою за № 02246 нового будівництва, виданою [PERSON], вибіркою матеріалів та комплектуючих забудовником, кредитним договором за №101-08/99, згідно якого батько відповідача отримав кредит на відбудову житла на суму 8600 гривень, строковим зобов'язанням про повернення кредиту, гарантійним листом, зобов'язанням, рішенням виконкому Королівської селищної ради за № 87 від 02.12.1998 року про надання дозволу на відновлення /перебудову, реконструкцію/ зруйнованого паводком житла [PERSON], будівельним паспортом [PERSON], в якому вказано, що йому надано дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі рішення № 87 від 02.12.1998 року та схемою газопроводу на новий будинок, виданою на [PERSON] Друга схема газопроводу на подарований будинок видана на відповідача. Відповідач стверджує про те, що новий недобудований будинок - це будинок батька відповідача, оскільки відбудовувався за кошти, які йому було виділено державою. Станом на березень 2000 року, на час смерті матері позивачів, в новому будинку був збудований лише фундамент з підвальним приміщенням, вимурувані стіни, перестінки відсутні, на другому поверсі перекриття відсутнє, дах відсутній, дверей, вікон не було. Фактично новий будинок належить відповідачу, так як 01 квітня 1986 року батько відповідача залишив заповіт, яким все своє майно, що йому буде належати на день смерті заповідав [PERSON]. Батько відповідача помер [INFO] рокую. За таких обставин, відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає. Представник третьої особи - Королівської селищної ради в судовому засіданні (а.с.178) пояснив, що на момент обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] [ADDRESS], знаходяться старий будинок та новий недобудований. Комісією складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 15 листопада 2013 року. Спеціаліст Виноградівського РБТІ в судовому засіданні пояснив, що станом на 1992 рік, тобто на час укладання договору дарування, за довідкою-характеристикою, матеріали інвентарної справи будинку [ADDRESS], відповідають договору дарування від 20.05.1992 року. З цього часу власником будинку з надвірними спорудами рахується [PERSON]. Таким чином, дозвіл на будівництво/перебудову/ житлового будинку та будівельний паспорт помилкового виготовлено на ім'я [PERSON] (а.с.154). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його донька [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] За час шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] Донька з синами та чоловіком проживали у [ADDRESS]. У 1998 році від паводку була пошкоджена будівля. На її місці весною 1999 року побудувалась нова будівля. Він особисто, а також чоловік доньки, батько відповідача та інші особи приймали участь у будівництві. У 2000 році донька померла. Коли доньку хоронили будинок був побудований. Однак як і на теперішній час він залишився не добудований, для проживання не придатний. Внуки проживають разом з ним, оскільки їх батько створив їм такі умови проживання, що вони вимушені були переїхати проживати до нього. Батько виганяв дітей з будинку, не пускав до хати, а пенсійні кошти на утримання дітей витрачав не за призначенням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] є його братом. Брат був одруженим на [PERSON] В них народилось двоє дітей. Вони жили разом з його батьком. Батько жив у прибудові (няріці). У 1998 року прибудова була пошкоджена. На її місці побудовано новий будинок. Він допомагав у будівництві, зокрема у залитті фундаменту, перекритті. Невістка ([PERSON].). померла близько 14 років тому назад. Похорони були у старій хаті, яка не перебудовувалась. Ця хата стоїть до тепер на старому місці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його братом. Брат проживає у батьківській хаті. Після повені у 1998 року була пошкоджена будівля в якій мешкав його батько. Брат з сім'єю проживав у старій хаті. Він допомагав у будівництві. Будівництво здійснювалось за життя [PERSON] При розмові з батьком щодо частки у батьківському маєтку він відмовився на користь дітей брата. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні частково знайшли підтвердження обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до укладеного договору дарування 20.05.1992 року, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] (а.с.13). За цим договором та оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи за вказаною адресою на час укладання правочину знаходився один житловий будинок. Інші будівлі це: літера Б - літня кухня, В - літня кухня, Г - сарай, Д - сарай, Е - уборна. Таким чином, з 20.05.1992 року повноцінним власником нерухомого майна за цією адресою є [PERSON] (а.с.14). Як стверджено в судовому засіданні сторонами, свідками, а їх твердження повністю узгоджуються з матеріалами інвентарної справи, актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї і (а.с.19), що як на час укладання договору так і на час вирішення між сторонами судом спору, зазначений жилий будинок не зруйновано, не перебудовано. На час паводку 5-6 листопада 1998 року у жилому будинку проживали відповідач [PERSON] з дружиною [PERSON] та двома малолітніми дітьми: [PERSON], [PERSON] Від паводку була пошкоджена одна з прибудов жилого будинку - літня кухня, в якій проживав батько відповідача [PERSON] Зазначене також підтверджується актом комісії від 09 листопада 1998 року про те, що внаслідок стихійного лиха було нанесено пошкодження дворогосподарству в якому проживає [PERSON] (а.с.53). З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] втратив частину свого майна у зв'язку із його знищенням внаслідок стихійного лиха, а його право власності на цю частину майна було припинено. На підставі дозвільних документів: рішення виконавчого комітету Королівської селищної ради № 87 від 02.12.1998 року, дозволу головного архітектору району, будівельного паспорту (а.с.64-67), відповідачем [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] збудовано жилий будинок 90 % готовності по [ADDRESS]. Суд враховує, що дозвільні документи видані помилково на ім'я [PERSON], оскільки повноцінним власником зазначеного дворогосподарства на час їх видачі був [PERSON] Зазначене також підтверджується листом Виноградівського РБТІ № 1002 від 30 листопада 2006 року, який адресовано голові Виноградівської районної ради (а.с.154). У зв'язку з наведеним, відповідач [PERSON] не значиться у списках як потерпілий від паводку 1998 року (а.с.51). За цих обставин, заперечення відповідача про те, що новозбудований жилий будинок 90 % готовності відноситься до спадкового майна після смерті його батька [PERSON] є безпідставним. Крім цього, жоден з допитаних свідків не підтвердив факт продовження будівництва [PERSON] після смерті дружини [PERSON] Інші докази на які посилається відповідач як на підставу свого заперечення, зокрема: рішення Виноградівського районного суду від 21 лютого 2002 року, яким скаргу відповідача задоволено, визнано неправомірним рішення міжвідомчої комісії Виноградівської райдержадміністрації з питань відновлення та ремонту житла в районі від 04 січня 2002 року в частині відмови у включенні [PERSON] до списку по отриманню допомоги на ремонт житла, не стосуються предмету спору. [INFO] року [PERSON] померла (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину недобудованого житлового будинку 90 % готовності по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги до майна померлої є її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] (а.с.10, 11, 12). Останні на час смерті матері були неповнолітніми. Всі спадкоємці звертались до державної нотаріальної контори із заявами на прийняття спадщини, після смерті спадкодавця вступили у володіння та управління спадковим майном (а.с.80). Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та сім'ю України, спільна сумісна власність подружжя, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Стаття 112 Цивільного кодексу Української РСР передбачає, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. У статті 529 ЦК України /редакції 1963 року/ закріплено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК). Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, за встановлених в судовому засіданні обставин, вимога позову про визнання за позивачами прав та обов'язків забудовника по 1/6 частині на незавершений будівництвом житловий будинок підлягає до задоволення. Щодо іншої вимоги про визначення порядку подальшого користування та завершення будівництва, суд виходить з наступного. У відповідності до 9 Постанови ПВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Заявлена позивачем вимога про визначення порядку подальшого користування та завершення будівництва житлового будинку заявлена передчасно, спір між сторонами щодо завершення будівництва відсутній, у зв'язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивач питання про розподіл судових витрат не ставить, таке питання з урахуванням засад диспозитивності вирішенню не підлягає.

Outcome: partial