Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

27 квітня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], уточнивши яку позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням про збільшення розміру аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання (лікування) неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 11157,78 грн. та додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], періодично, у сумі 500 гривень, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, рішенням суду від 13.09.2007 присуджено стягнення в її користь з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки з прийняттям Закону України № 2037-8 від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів встановлено на рівні не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, тому просить збільшити розмір аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму. Крім того, їх неповнолітній син перебуває на обліку у невропатолога, ендокринолога у звязку з відставанням у фізичному розвитку екзогенно-конституційного характеру з діагнозом криптогенна епілепсія з КГТН, у звязку з чим потребує постійного медичного догляду та лікування. Протягом 2016-2017 року витрати на медичний догляд та лікування сина [PERSON] склали 22\~315,56 грн, тому просить стягнути половину понесених додаткових витрат на утримання сина у сумі 11 157,78 грн, а також стягувати додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина, періодично, у сумі 500 гривень, щомісячно. Ухвалою суду від 25.05.2018 провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 09.10.2018 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якій він частково визнає позов, а саме в частині збільшення розміру аліментів. Що стосується стягнення з нього понесених додаткових витрат в сумі 11\~157,78 грн. та стягнення додаткових витрат періодично в сумі 500 грн. на утримання сина, то в цій частині вимог заперечує , через своє важке матеріальне становище. Вказує, що він надає матеріальну допомогу батькам, оскільки в нього батько хворий, крім того, у нього на утриманні перебуває його донька [PERSON], [INFO] та син дружини [PERSON], [INFO], середня зарплата дружини [PERSON] становить 3808,38 грн., однак вона потребує лікування з приводу діагнозу дистрофічно-дегенеративного процесу шийного відділу хребта, остеохондрозу, тому просить у стягненні понесених та періодичних додаткових витратах на утримання сина відмовити. У відповіді на відзив 18.10.2018 представник позивача заперечила щодо тверджень відповідача, оскільки вони не підтвердженні доказами, а доходи позивача [PERSON] є значно меншими за доходи відповідача, просила позов задовольнити. Ухвалою від 12.11.2018р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у позові. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 13.09.2007 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 17.02.2011 і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] покликаючись на встановлено мінімальний розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить збільшити розмір аліментів визначений судом, оскільки такий є меншим ніж передбачено Законом. Кірм того, позивач зазначає, що через проблеми із здоровям неповнолітній син [PERSON] потребує постійного медичного догляду та лікування, тому просить стягнути додаткові витрати на лікуваня дитини. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобовязаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Розмір аліментів, визначений рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.09.2007 є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, харчування, навчання, духовний розвиток, які несе лише позивач. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, який працює в КЕВ мЛьвова, що підтверджується Звітом про здійснення відрахування та виплати, виданим КЕВ м.Львова №231/2025 від 14.05.2018 та одержує пенсію військовослужбовця, згідно довідки №3555 від 28.09.2018, виданої Відділом обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян [PERSON] Управління ПФУ в Львівської області. Відтак, за встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Разом з тим, суд зазначає, що згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому, стягнення аліментів у новому розмірі відбуватиметься після набрання рішенням суду законної сили. Що стосується вимог позивача про стягнення понесених та періодичних додаткових витрат то такі підлягають стягнення виходячи з наступного. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обовязку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Згідно із частиною першоюстатті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON]А, [INFO], зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON]М,[INFO], за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою МКПУЖКГ від 23.04.2018 №179. Згідно довідки №16 від 20.04.2018, виданої МП «Каскад» [PERSON], про те, що остання дійсно працює у МП «Каскад» з 2001 року за основним місцем роботи та займає посаду оператора-програміста. Заробітна плата за дванадцять місяців склала 41056,65 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині, що стосуються додаткових витрат на дитину, позивач зазначала, що неповнолітній син [PERSON] перебуває на обліку у невропатолога, ендокринолога у звязку із відставанням у фізичному розвитку екзогенно-конституційного характеру та діагнозом - криптогенна епілепсія з КГТН, що підтверджується діагностичним висновком магнітно-резонансної томографії від 17.08.2016, протоколом консультативного висновку Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 03.09.2016, консультативним висновком спеціаліста Міської дитячої клінічної лікарні від 22.12.2016, консультаційним висновком спеціаліста КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований медичний центр» від 26.12.2016, виписками із медичної карти хворого від 17.08.2016,№414/35 від 03.02.2017, витягом з медичної карти стаціонарного хворого №5632 за період з 27.10.2017 по 06.11.2017. Витрати на лікування дитини, підтверджує медичною документацією з якої, зокрема, вбачається діагноз дитини «Криптогенна епілепсія з КГТН ». Згідно поданих доказів (квитанцій про оплату медикаментів та медичних послуг) загальна сума фактично понесених витрат становить 22\~315,56 грн. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При стягненні коштів на додаткові витрати, періодично, суд враховує , що лікування дитини (необхідність такого та обов'язок батьків з цього приводу) розглядається, як підстава для стягнення додаткових витрат на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами (хворобою), зокрема діагнозом «Криптогенна епілепсія з КГТН», а тому підлягають стягненню з відповідача, періодично, в сумі 500 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч.6 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 2114,40 грн. потрібно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved