Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання незаконним та скасування державних актів. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12 серпня 1997 року Озерською сільською радою народних депутатів Брусилівського району Житомирської області на підставі рішення №20 від 25 червня 1997 року їй видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ-23-09 №000946. Відповідно до державного акту їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2494 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно цього ж державного акту їй також було надано у користування земельну ділянку площею 0,3326 га, яка розташована за вищевказаною адресою, що є сусідньою ділянкою та межується з земельною ділянкою площею 0,2494 га. З часу отримання у користування земельної ділянки площею 0,3326 га позивачка безперервно нею користувалась, а згодом вона вирішила скористатись своїм правом та приватизувати вказану земельну ділянку, щоб в подальшому подарувати її. 20.02.2020 року з метою отримання земельної ділянки площею 0,3326 га у власність шляхом приватизації, позивачка звернулась із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, яка своїм рішенням № 1441 від 25.03.2020 р. надала їй дозвіл. На підставі вказаного рішення для виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,3326 га вона в квітні 2020 року звернулась до інженера -землевпорядника. Після здійснення фото-геодезичної зйомки даної земельної ділянки інженер- землевпорядник повідомив, що зазначена земельна ділянка, яка перебуває у користуванні останньої ще з 1997 року, на 100 % її території перекривається земельною ділянкою з кадастровим номером 1820983505:04:001:0083, що розташована по [ADDRESS] та перебуває в приватній власності [PERSON] . Позивачка ніколи не відмовлялась від права користування земельною ділянкою, яке їй було надано 12.08.1997 року Озерською сільською радою народних депутатів та їй не було відомо про передачу даної земельної ділянки у власність [PERSON] 14.11. 2008 року між позивачкою та [PERSON] , яка є її донькою, було укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до умов договору дарування [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,2494 га, яка розташована по [ADDRESS] , яка належала їй на підставі державного акту. При цьому, земельна ділянка площею 0,3326 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходилась в користуванні позивачки згідно вказаного державного акту, так і залишилась у її користуванні. [PERSON] , оформлюючи своє право власності на земельну ділянку площею 0,2494 га, кадастровий номер 1820983505:04:001:0082, отримала державний акт на право власності на земельну ділянку не на 0.2494 га, як їй було подаровано позивачкою, а на 0,2500 га, при цьому різницю в площі [PERSON] отримала за рахунок земельної ділянки площею 0,3326 га, частина якої, а саме 0.0006 га ввійшла в площу земельної ділянки площею 0,2494 га. Збільшення земельної ділянки площею 0,2494 га за рахунок площі земельної ділянки 0,3326 га [PERSON] отримала на підставі рішення Озерської сільської ради 33 сесії 5 скликання від 20.10.2009 року. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, серії ЯМ № 093993, виданого на ім`я [PERSON] , в графі, де описується підстава набуття права власності останньою, значиться саме «рішення від 20.10.2009 р. Озерської сільської ради 33 сесії 5 скликання», натомість, підставою набуття права власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,2494 га був саме договір дарування від 14.11.2008 р., який і повинен був бути зазначений у вказаному державному акті, як підстава набуття права власності. Разом з тим, те що у вищевказаному акті підставою набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.2500 га є саме рішення Озерської сільської ради, свідчить про те, що саме за їх згоди та розпорядження останньої [PERSON] було збільшено площу земельної ділянки з 0,2494 га до 0,2500га, при цьому збільшення площі землі відбулось саме за рахунок земельної ділянки площею 0,3326 га, яка знаходилась у користуванні позивачки. [PERSON] на підставі цього ж рішення Озерської сільської ради 33 сесії 5 скликання від 20.10.2009 року зареєструвала за собою також право власності на сусідню земельну ділянку площею 0,3326 га, яка знаходиться в користуванні позивачки. Озерська сільська рада своїм рішенням надала дозвіл на приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0.3622 га, до складу якої увійшла основна частина земельної ділянки площею 0,3326 га (згідно Державного акту) та знаходиться в користуванні позивачки. Тобто, без письмової згоди позивачки про припинення права постійного користування земельною ділянкою Озерська сільська рада своїм рішенням передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3326 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , фактично розподіливши її на дві частини, одна з яких ввійшла до земельної ділянки площею 0,2500 га, а друга - до земельної ділянки площею 0,3622 га, які були оформлені на ім`я [PERSON] . За таких обставин, Озерська сільська рада своїм рішенням від 20.10.2009року, на підставі якого [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 093993 та держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 093994, порушила права позивачки [PERSON] , оскільки передала у власність [PERSON] земельні ділянки, до складу яких, зокрема, входить земельна ділянка площею 0,3326 га, яка знаходиться у користуванні позивачки, яка ніколи не відмовлялась від права користування нею. Позивач просила визнати незаконним та скасувати рішення Озерської сільської ради Брусилівського району від 20 жовтня 2009 року, прийняте на 33 сесії 5 скликання, та визнати незаконним та скасувати державний акт серії ЯМ №093993 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820983505:04:001:0082 та запис про його державну реєстрацію з Національної кадастрової системи, виданий на ім`я [PERSON] , та визнати незаконним та скасувати державний акт серії ЯМ № 093994 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820983505:04:001:0083 та запис про його державну реєстрацію з Національної кадастрової системи, виданий на ім`я [PERSON] . 11.08.2020 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав з наступних підстав . Аналізуючи статтю 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з матеріалами справи позивачем надано копію державного акту на право приватної власності на землю для обслуговування жилого будинку площею 0,2494 га, що розташована на території с. Западня Озерської сільської ради. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований у визначеному законодавством порядку на ім`я позивачки, [PERSON] не надано. Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває в державній або в комунальній власності без встановлення строку (ч.1 ст. 92 Земельного кодексу України). Право постійного користування земельними ділянками характеризується обмеженим об`єктно-суб`єктним складом: об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної власності; суб`єктами можуть бути лише юридичні особи, а саме: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. При цьому звертає увагу, що громадяни не можуть набувати права постійного користування земельними ділянками. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, зокрема обов`язковість державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій», замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі. Враховуючи п.7 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України (у випадках передбачених законом). Під час розгляду заяви позивачки про надання дозволу на виготовлення технічної документації Брусилівській селищній раді не було надано інформації, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,3622 га та площею 0,2500 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , згідно державних актів на право власності на земельні ділянки. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України № 28 від 15.04.1993 року (діючої ни момент виникнення спірних правовідносин), власникам землі або землекористувачам, яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок, розташованих на території Ради народних депутатів, видається один державний акт з відображенням на плані меж всіх переданих (наданих) земельних ділянок. Згідно з п. 2.2. Інструкції межі наданих (переданих) земельних ділянок переносяться у натуру (на місцевість) і закріплюються межовими знаками, а також межі ділянок, що знаходяться у власності та користування, і проходять по визначених в натурі контурах, звіряються з наявними планами ділянок. Відповідно до п.п. 2.3 Інструкції складається план земельної ділянки з визначенням на ньому її меж і розмірів, описом меж суміжних власників землі і землекористувачів. На плані показуються: межі всіх черезсмужних ділянок, що передаються (надаються) у власність або користування в межах відповідної Ради народних депутатів, лінійні проміри по межі земельної ділянки, всі поворотні точки, меж земельної ділянки; всі точки, закріплені в натурі (на місцевості) довгостроковими межовими знаками; всі лінії, які є суходільними межами. Ці межі викреслюються суцільною лінією чорною тушшю; річки, озера, канали, шляхи, лісосмуги, інші урочища, що співпадають з межами. План земельної ділянки складається у масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів. Згідно з п. 2.5 Інструкції державні акти на право колективної власності на землю, право постійного користування землею складаються у двох примірниках, підписуються головою відповідної місцевої Ради народних депутатів і скріплюються гербовою печаткою. Сторінку державного акта із зображенням плану земельної ділянки підписує інженер-землевпорядник. Тобто, Озерською сільською Радою народних депутатів на момент передачі позивачу двох земельних ділянок, одна з яких передавалась у власність, а друга у користування було правомірно зазначено обидві земельні ділянки в одному державному акті, оскільки такий порядок видачі був передбачений вищевказаною Інструкцією. При цьому, якщо черезсмужні земельні ділянки видавались на території однієї Ради народних депутатів, одній і тій же особі, то в такому державному акті вказувались і ділянки які передавались у власність і ті, які передавались у користування громадянину. В державному акті на право приватної власності на землю серії Жт.-23-09 № 000946 , виданим Радою народних депутатів було вказано дві земельні ділянки, які знаходились на території однієї Ради народних депутатів, за адресою: [ADDRESS] , а саме позивачу передавалась земельна ділянка площею 0.2494га (у власність) та площею 0.3326га (у користування). Вказаний державний акт було підписано головою Озерської сільської Ради народних депутатів та скріплено гербовою печаткою, при цьому план зовнішніх меж двох земельних ділянок розроблений та підписаний інженером - землевпорядником. Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Це свідчить про те, що відповідно до державного акту позивачу було передано у користування земельну ділянку площею 0,3326 га. Позивач правомірно нею користувалась та лише у разі добровільної відмови позивача згідно з вимогами ч. 3 ст. 142 Земельного кодексу України відповідач мав право передати вказану ділянку у власність третій особі. А оскільки, добровільної відмови позивача від користування земельною ділянкою площею 0,3326 га не було, то першочергове право отримати вказану ділянку у власність було саме у позивача. Позивачка звернулася з заявою до відповідача про надання дозволу на виготовлення технічної документації 20.02.2020року, а те, що власником земельної ділянки площею 0.3326 га стала третя особа їй стало відомо лише 28.04.2020року. Позивачці станом на дату звернення з відповідною заявою до відповідача не було відомо про передачу третій особі земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача. Позивачка під час звернення 20.02.2020року з заявою до відповідача про надання дозволу на виготовлення технічної документації для отримання акту на право власності на земельну ділянку площею 0.3326 га долучала, як додаток до вказаної заяви, державний акт та саме на підставі того, що земельна ділянка площею 0.3326 га перебуває у її користуванні та відповідно до підстав, вказаних в ст. 118 ЗК України, та повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, просила відповідача прийняти відповідне рішення. Відповідач, приймаючи своє рішення від 25.03.2020року про надання дозволу позивачу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0.3326 га на підставі саме Державного акту, в якому зазначена земельна ділянка площею 0.3326 га, як така яка перебуває у користуванні позивача, фактично факт користування позивачем даною земельною ділянкою визнав, оскільки лише на підставі того, що земельна ділянка перебувала у користуванні громадянина. Відповідач мав право прийняти рішення та надати згоду на виготовлення технічної документацію на земельну ділянку на підставі вимог ст.118 ЗК України. Більш того, саме ст.118 Земельного кодексу України відповідач зазначив в своєму рішенні від 25.03.2020 року як підставу надання дозволу позивачу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка перебувала у її користуванні. Просила задовольнити позовні вимоги. В суді представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, запереченні на відзив, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в суді позов не визнала та пояснила, що 14.11.2008 року [PERSON] подарувала своїй дочкі [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2494га на якій він розташований, яка належить дарувательці на підставі державного акту на право приватної власності на землю. В тексті договору дарування вказано, що земельна ділянка передана в приватну власність для цілей: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення використання якої обдарована зобов"язана не змінювати без відповідного на те рішення Озерської сільської ради. Таким чином , укладаючи договір дарування, позивачка розпорядилась земельною ділянкою, що належала їй на праві приватної власності так і земельною ділянкою, що знаходилась в її користуванні. Про що було відомо позивачці при підписанні договору дарування. На підставі договору дарування та заяви [PERSON] в подальшому Озерська сільська рада , діючи в межах своїх повноважень,видала їй державні акти на вказані земельні ділянки. При зверненні [PERSON] з заявою в 2020 році про надання дозволу на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки, їй було помилково надано такий дозвіл, так як не було відомо, що ділянка, яку вона бажала приватизувати, вже приватизована [PERSON] . Просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] до суду не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без її участі та надала письмові пояснення, в яких зазначила,що вона є власницею земельних ділянок, що знаходяться в селі Западня Брусилівського району Житомирської області відповідно до Державного акту серії ЯМ093993,кадастровий номер 1820983505:04:001:0082 та Державного акту серії ЯМ 093994,кадастровий номер 1820983505:04:001:0083. Земельну ділянку з кадастровим номером 1820983505:04:001:0082 їй подарувала мати, що підтверджується договором дарування від 14 листопада 2008 року. Земельну ділянку з кадастровим номером 1820983505:04:001:0083 вона приватизувала за рішенням Озерської сільської ради від 20 жовтня 2009 року. На земельній ділянці з кадастровим номером 1820983505:04:001:0082 та земельній ділянці з кадастровий номер 1820983505:04:001:0083, ще колись господарювали її дідусь та бабуся (батьки її матері) та її мати з батьком, але тоді документів на них ніяких оформлено не було,потім вже її мати оформила документи. Після того, як мати подарувала їй земельну ділянку площею 0,2494 га, вона вирішила одночасно оформити і земельну ділянку площею 0,3326 га., яка була поруч і була вказана в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ-23-09 № 000946. Про те, що вона оформлює документи на земельну ділянку площею 0,3326га вона матері не повідомляла, тому що вважала, що проти вона все одно не буде, адже це її мати і взагал ніколи б не могла подумати, що з приводу цього можуть виникнути якісь питання. Весною 2020 року її мати, як їй стало відомо, хотіла приватизувати цю земельну ділянку площею 0,3326 га і коли мати дізналась, що вона її вже оформила, то між нами виник конфлікт. ЇЇ мати користувалась земельною ділянкою площею 0,3326га, але вважає, що вона законно оформила цю ділянку у свою власність і підстав визнавати незаконними державні акти на земельні ділянки не має. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити . Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 1997 року Озерською сільською радою народних депутатів Брусилівського району Житомирської області [PERSON] на підставі рішення №20 від 25 червня 1997 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ -23-09 № 000946 , а саме на земельну ділянку площею 0,2494 га, що передана для обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки , що міститься у вищевказаному державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ-23-09 №000946, вказано межі земельної ділянки , що передається у власність площею 0,2494 га та межі земельної ділянки площею 0,3326 га, що передається у користування (а.с.15-16). 14 листопада 2008 року [PERSON] подарувала своїй дочкі [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2494 га, на якій він розташований,яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ-23-09 № 00946, виданим виконавчим комітетом Озерської сільської ради Брусилівського району 12.08.1997 року. Земельна ділянка передана в приватну власність для таких цілей: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення використання якої обдарована ( [PERSON] ) зобов"язана не змінювати без відповідного на те рішення Озерської сільської ради( п.1 договору дарування( а.с.17-18) . Таким чином, укладаючи договір дарування 14.11.2008 року [PERSON] розпорядилась земельною ділянкою, що належала їй на праві приватної власності, так і земельною ділянкою, що знаходилась в її користуванні, що підтверджується її підписом в договорі дарування, який був посвідчений нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирської області. За таких обставин, суд не може погодитись з твердження позивачки про те, що вказана земельна ділянка, якою вона користувалася вибула з її користування без її волі, так як це спростовується вказаним договором дарування. На підставі договору дарування та заяви [PERSON] в подальшому Озерська сільська рада, діючи в межах своїх повноважень, на той період будучи розпорядником землі, видала їй дозвіл на виготовлення технічної документації та в подальшому рішенням 33 сесії 5 скликання Озерської сільської ради від 20.10.2009 року затвердила технічну документацію для видачі документів, що посвідчують її право власності на землю площею 0,6122га: в т.ч. 0,2500га - для обслуговування житлового будинку та 0,3622га- для ведення особистого селянського господарства, та дала дозвіл на виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №093993 від 18.04.2012 року [PERSON] на підставі рішення від 20.10.2009 року Озерської сільської ради 33 сесії 5 скликання є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки1820983505:04:001:0082, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №093994 від 18.04.2012 року [PERSON] на підставі рішення від 20.10.2009 року Озерської сільської ради 33 сесії 5 скликання є власником земельної ділянки площею 0,3622га, кадастровий номер земельної ділянки 1820983505:04:001:0083, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Як встановлено судом 20.02.2020 року [PERSON] звернулась до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, яка є правонаступником активів та пасивів всіх майнових прав та обов"язків Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області на підставі рішення першої сесії сьомого скликання Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 9 від28.12.2016 року , з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для отримання акту про право на земельну ділянку площею 0,3326 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням 43 сесії 7 скликання Брусилівської селищної ради № 1441 від 25.03.2020 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,3326 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства . В подальшому було встановлено, що вказана земельна ділянка вже приватизована [PERSON] . Відповідно до листа завідувача архівним сектором Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області №31 від 17.06.2020 року не можливо надати відомості про надання земельної ділянки у користування для [PERSON] , так як у документах постійного зберігання, засіданнях виконавчого комітету та протоколах сесій Озерської сільської ради їх не виявлено. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , укладаючи договір дарування 14.11.2008 року, добровільно розпорядилась земельною ділянкою, що належала їй на праві приватної власності, так і земельною ділянкою, що знаходилась в її користуванні, а [PERSON] правомірно та у визначений законом спосіб оформила право власності на вказані земельні ділянки. Правових підстав для задоволення позовних вимог та визнання незаконним та скасування рішення 33 сесії 5 скликання Озерської сільської ради від 20.10.2009 року щодо передачі земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки площею 0,3622га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства, у власність [PERSON] , та визнання незаконними державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, виданих [PERSON] , судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed