Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.01.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 22576,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік. Однак, відповідач свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 11.06.2017 року загальна сума його боргу становить 15476,60 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у звязку із повною сплатою заборгованості. Сторони в судове засідання не зявилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.01.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 22576,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 11.06.2017 року за кредитним договором становив 15476,60 грн., з яких: 12281,08 грн. заборгованість за кредитом, 840,54 грн. - проценти за користування кредитом, 491,24 грн. - пеня за прострочене зобовязання, 1863,74 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Разом з тим, як вбачається із представленої відповідачем довідки від 03.11.2017 року №U53VRNFT7V70ТО4К - [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], станом на 03.11.2017 року не має заборгованості перед ПАТ КБ "Приватбанк". Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем повністю сплачена заборгованість за кредитним договором, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed