Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

03.12.2014 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулося в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа у Дружківський міський суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 1616,78 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але за послуги сплачувала не регулярно, в зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року за нею значиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепомережа у розмірі 1616,78 гривень. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення зазначеної суми, але ухвалою Дружківського міського суду від 21 жовтня 2014 року у видачі судового наказу було відмовлено. Просить стягнути з відповідачки цю заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином-судовою повісткою. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2004 року та є власником. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг не відмовлялася. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Таким чином суд вважає, що відповідачка є споживачем теплопостачання. Заборгованість відповідачки за централізоване опалення за особовим розрахунком № 1158 складає 1616,78 гривень , яка утворилась станом на 01 жовтня 2014 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно. Плата за гаряче водопостачання по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобовязаний споживач. Згідно ст. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідачі зобовязані були вносити до липня 2005 року не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг, наданих в період по жовтень 2014 року сплинули. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води 3,76грн. З вересня 2005 року згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн. З серпня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн. З жовтня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. З січня 2011 року - відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2014 року "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для населення складає - 283, 79 грн. за 1 Гкал. Суд встановив, що відповідачка не регулярно сплачувала послуги теплопостачання у звязку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачки заборгованості підтверджує невиконання нею обовязків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно рішення суду від 05 листопада 2011 року №2/516/686/2011 з [PERSON] було стягнуто заборгованість в розрмірі 3682,64 грн., з яких станом на 01.10.2014 року сплачено лише 163,00 грн. ,у задоволенні позовних вимог на суму 5 943,73 грн. було відмовлено. Із витягу особового рахунку ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго вбачається, що заборгованість станом на 01 жовтня 2014 року з урахуванням періодичних проплат, стягнутої та відмовленої за рішенням суду від 05 жовтня 2011 року сум, розмір заборгованості станом на 01.10.2014 року складає 1616,78 грн. Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, сума заборгованості підлягає стягненню з неї у примусовому порядку. Згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Тому суд вважає, що недодержання письмової форми не тягне недійсність договору надання теплопостачання. Відповідачі не відмовлялися від даних послуг і не надали суду доказів, що вони не користувалися послугами теплопостачання та гарячої води. Відповідачі фактично користувалися послугами теплопостачання та гарячої води, але оплачували не регулярно, про що свідчить їхній особистий рахунок, тобто не виконували свої зобовязання по оплаті послуг постачання тепла, передбачені п. 33 Правил № 1497 та п. 30 Правил № 630. Рішення постановлено на користь позивача, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: approved