Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

10 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд припинити право власності відповідача на 1/5 частину у спільному майні, а саме: в квартирі [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, її донька та відповідач є співвласниками вказаної квартири. Частка відповідача є незначною та складає лише 1/5 частини квартири. Відповідач близько 20 років у спірній квартирі не проживає, комунальних послуг не сплачує. Відповідач має у власності інше житло, що складається з житлового будинку в с. Собичеве Шосткинського району та приватизованої квартири [ADDRESS] , тому припинення права власності не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам її сім`ї. Крім того, відповідач проживає однією сім"єю з чоловіком у належній йому квартирі в м. Шостка 18 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що обставини викладені в позові не відповідають дійсності. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що дійсно їй на праві приватної власності належить 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Проте, дана квартира є єдиним її житлом, так як будинок в с. Собичеве, на який вказує позивач, не пристосований для життя, а квартира, на яку вказує позивач, є кімнатою в гуртожитку і належить на праві приватної власності її неповнолітній дочці. В доповненні до відзиву відповідач зазначає, що нещодавно у колодязі з питною водою по вулиці, на який розташований належний їй будинок в с. Собичеве вміст нітратів перевищує в 1,4 рази, що не відповідає гігієнічним вимогам до питної води, та робить її не придатною для вживання людиною. Також зазначає, що даний будинок знаходиться за 20 км. від м. Шостка , в якому вона працює та навчається її неповнолітня дитина, тому переїзд до нього створить значні незручності для неї з донькою, та завдасть значних затрат на проїзд. В судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату, місце слухання справи повідомлялась належним чином. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, прохала його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане Комунальним підприємством «Житлово-комунальне забезпечення» 07 лютого 2000 року, квартира по [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частині. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17 червня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, [INFO] помер [PERSON] Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Позивач отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частину вказаної квартири не видане [PERSON] у зв`язку зі смертю останньої 12 [INFO] . Спадкоємицею за заповітом на належну померлій [PERSON] 3/10 частини спірної квартири стала [PERSON] , яка отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно довідки про склад сім`ї від 04 грудня 2018 року виданої ТОВ «ТД Дизайн», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (її донька)., [PERSON] (відповідач), [PERSON] (її донька) Як вбачається з технічного паспорта, квартира [ADDRESS] , розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, є трьох кімнатною: кімната 1 - 16,1 кв.м., кімната 2 - 13,9 кв.м., кімната 3- 16,5 кв.м., має кухню 5,5 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., ванну кімнату 2,0 к.в.м., коридор 4,5 кв.м., вбудовану шафу 0,4 к.в., балкон 2,0 кв.м. Житлова площа 46,5 кв.м., загальна площа 61,9 кв.м. Згідно звіту про експертну грошову оцінку ринкова вартість вказаної квартири станом на 29 листопада 2018 року складає 196244 грн. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Із змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-яких з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України обставин, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Крім того, поняття «незначна частка» є оціночним і має встановлюватися, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, умовою припинення права на частку є саме незначний розмір частки у праві, а не частини спільного майна, яка припадає на цю частку. Перевіряючи наявність правових підстав для припинення за відповідачем права власності на частину спірної квартири, суд взяв до уваги наступне. Так судом встановлено, що відповідач, крім спірної частини квартири, є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку та земельної ділянки від 18 вересня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Разом з цим, результатом санітарно-мікробіологічного дослідження питної води від 05 червня 2019 року встановлено, що відібрана проба питної води з колодязю, розташованого по [ADDRESS] , не відповідає вимогам ДСан ПІН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» за показниками "нітрати". Перевищення нітратів становить в 1,4 рази, що в свою чергу створює перешкоду в проживанні в даному будинку. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що відповідач працює, а її неповнолітня донька навчається в місті Шостка, тому переїзд до с. Собичеве в належний їй будинок завдасть незручностей та значних затрат, оскільки автобус в напрямку села Собичеве курсує 3 дні на тиждень, а проїзд коштує 15,50 грн в одному напрямку. При мінімальній заробітній платі відповідача, сума за проїзд є непомірною. Крім того, з довідки про заборгованість по аліментам вбачається, що батько фінансово не утримує доньку. Більш того, залишились не спростованими доводи відзиву про те, що даний будинок не непристосований для життя, так як потребує ремонту. Посилання позивача на ті обставини, що відповідач має приватну квартиру по [ADDRESS] є безпідставними, оскільки за вказаною адресою знаходиться квартира спільного заселення, а не ізольована, яка належить доньці відповідачки. На даний час відповідач проживає разом з дочкою по [ADDRESS] , в квартирі, що належить батьку співмешканця відповідача, тобто в квартирі, на яку не має жодних прав. Тому підстав вважати, що відповідачка забезпечена житлом, у суду не має. В свою чергу, внесені позивачем на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області грошові кошти в сумі 39248,80 грн. як компенсація вартості 1/5 частки у праві спільної власності на квартиру, не зможуть задовольнити потребу відповідача у житлі. Таким чином, суд вважає, що припинення права власності на спірну частину квартири завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та її доньці. Крім того, на переконання суду є помилковими висновки позивача, що 1/5 частини квартири є незначною часткою, в тому числі зважаючи і на те, що дана квартира з самого початку була приватизована на п`ятьох осіб по 1/5 частки на кожного. Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи зазначені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed