Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

10.10.2018 [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив визнати незаконним наказ № 24 від 01.08.2018, яким провіднику пасажирського вагона виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» [PERSON] оголошено догану; стягнути з виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, вирішити питання розподілу судових витрат. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він працює провідником пасажирського вагона у виробничому підрозділі «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 09.12.2011 згідно контракту № 707, продовженому згідно наказу № 86/ос від 27.04.2018. 03.06.2018 між провідником [PERSON] та інструктором провідників [PERSON] в процесі роботи в приміському поїзді № 6289/6290 стався конфлікт. Протягом 05-13 червня 2018 року, 27 червня - 20 липня 2018 року [PERSON] внаслідок перенесеного стресу перебував на лікуванні, згідно лікарняних листів. Протоколом № 138 оперативної наради при начальнику моторвагонного депо «Харків» від 27.06.2018 зафіксовано, що нарада постановила: провідник [PERSON] заслуговує на притягнення його дисциплінарної відповідальності, але у зв*язку з його перебуванням на лікарняному остаточно питання про оголошення догани буде вирішено після виходу [PERSON] з лікарняного та надання ним пояснень…інструкторам провідників якісніше контролювати роботу провідників, провести додаткові технічні заняття щодо етики поведінки та обов*язків провідника. [PERSON] на нараді присутній не був, пояснень не надавав. При цьому, на порядку денному наради не стояло питання розгляду конфлікту між позивачем та [PERSON] Протоколом оперативної наради при в.о. начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 01.08.2018 постановлено притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Під час наради [PERSON] свою провину заперечував та наголошував, що в процесі роботи поводив себе ввічливо, етики поведінки не порушував. Наказом № 24 від 01.08.2018 [PERSON] оголошено догану за порушення вимог п.14, п.8.1.2, п.15.2 Інструкції провідника пасажирського вагона (моторвагонного поїзда). Фактично, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності при недоведеності його вини у вчиненні правопорушення: всі звинувачення грунтуються виключно на твердженнях [PERSON] . Тому, позивач вважає, що застосування дисциплінарного стягнення є протиправним, у зв*язку з чим наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним. Крім того, дисциплінарним стягненням позивачеві завдано сильного стресу, душевних переживань, сорому перед колегами. Відповідачем було проведено чотири засідання нарад з цього приводу (протоколами задокументовано лише два засідання), на яких позивач був вимушений виправдовуватися у скоєнні того, чого насправді не було. Все це призвело до підвищення артеріального тиску та гіпертонічного кризу, необхідності стаціонарного лікування у двох лікарнях протягом місяця. Після одужання позивач поставлений відповідачем перед необхідністю витрачати особистий час на звернення за правовою допомогою та доведення своєї невинуватості в суді. Компенсацію спричинених переживань та незручностей позивач оцінює в 20 000 гривень. Дана позовна заява на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.10.2018 надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.10.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 12.11.2018 до суду від представника ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого відповідач не згодний з позовними вимогами в повному обсязі. Моторвагонне депо Харків є виробничим підрозділом у складі структурного підрозділу « Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 14.06.2018 на ім`я директора регіональної філії «Південна залізниця» надійшла скарга від [PERSON] стосовно рівня сервісного обслуговування у приміському поїзді № 6289/6290 сполученням «Харків-Краматорськ-Харків». В зверненні зазначено: провідник пасажирського вагону [PERSON] збирав кошти з пасажирів, але білетів не видавав, бейдж носить зворотною стороною та прикриває його барсеткою під рукою, у такий спосіб неможливо пересічному громадянину прочитати його прізвище та ім`я, на вимогу назвати ім`я він агресивно, демонстративно, насміхаючись пред`являв зворотну сторону бейджу. Такого самого змісту скарга 13.06.2018 надійшла на ім`я голови правління ПАТ «Укрзалізниця» Кравцова Є.П. На виконання телеграфної вказівки Департамента приміських пасажирських перевезень ПАТ «Укрзалізниця» було призначено оперативну нараду при начальнику служби приміських пасажирських перевезень, яка відбулась 25.06.2018. На нараді було встановлено обставини ситуації, що сталась 03.06.2018 у приміському поїзді № 6289/6290 сполученням «Харків-Краматорськ-Харків» та з урахуванням положень ст. 147-149 КЗпП України постановлено прийняти рішення про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності за результатами розбору в депо. 26.06.2018 позивача було повідомлено про призначену на 27.06.2018 нараду при начальнику депо. З 27.06.2018 позивач перебував на лікарняному та на нараду не з*явився. Нарада при начальнику депо відбулась 27.06.2018. Нарадою встановлено наступне. У своїй скарзі на позивача [PERSON] наголошує на конфлікті позивача з інструктором [PERSON] , тому на нараду було запрошено і [PERSON] також для надання пояснень. Пунктом 4.7 «Інструкції провідника пасажирського вагона (моторвагонного поїзда)» ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц визначено, що загальне керівництво та контроль за роботою поїзних бригад здійснюють заступник начальника депо згідно з розподілом посадових обов`язків та інструктори резерву провідників. [PERSON] є інструктором за посадою і до його посадових обов`язків, згідно інструкції, входить забезпечення контролю за роботою провідників на лінії. У зв`язку з відсутністю [PERSON] було постановлено рішення провести повторну нараду після виходу його з лікарняного. Після виходу позивача з лікарняного оперативна нарада при заступникові начальника депо відбулась 01.08.2018. Позивач був присутній на нараді та надавати пояснення відмовився, що зафіксовано в акті. На підставі наявних доказів вини позивача, нарада, що відбулась 01.08.2018 при начальнику депо, дійшла висновку, що позивачем під час виконання своїх трудових обов*язків мали місце необілечування ним пасажирів (порушення п.8.1.2 Інструкції) та грубе поводження з пасажирами та з іншими особами (інструктор провідників) у присутності пасажирів, що є некоректним (порушення п.14.1 Інструкції). При застосуванні дисциплінарного стягнення відповідачем було дотримано порядку та строків передбачених КЗпП України. Тому, просили суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 08.01.2019 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову, відповідно до якої позивач з 14.06.2018 є членом Вільної профспілки Південної залізниці, а також членом профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». У трудових правовідносинах з позивачем мають бути дотримані положення чинного законодавства, ст. 252 КЗпП України, ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статуту Вільної профспілки Південної залізниці. Таким чином, на дату винесення спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності він мав додаткові гарантії як член профспілкового органу на винесення догани отримана не була. На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова Вороніна О.О. № 02-13/73 від 27.02.2019 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.02.2019 дана позовна заява надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 позовна заява прийнята у провадження та призначено судовий розгляд. Сього числа у судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що наказ є законним, обґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює провідником пасажирського вагона у виробничому підрозділі «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 09.12.2011 згідно контракту № 707, продовженому згідно наказу № 86/ос від 27.04.2018. Відповідно до даних протоколу № 138 оперативної наради при начальнику моторвагонного депо «Харків» від 27.06.2018 за порушення вимог п.14 («Етика поведінки провідника під час обслуговування пасажирів»), «Інструкції провідника пасажирського вагона (моторвагонного поїзда)» ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц та порушення п.8.1.2 («Обов`язки провідника на шляху прямування приміського поїзда») провідник [PERSON] заслуговує на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, але у зв`язку з його перебуванням на лікарняному остаточно питання про оголошення догани буде вирішено після виходу [PERSON] з лікарняного та надання ним пояснень. Відповідно до протоколу оперативної наради при в.о. начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 01.08.2018 за порушення вимог п.14 («Етика поведінки провідника під час обслуговування пасажирів»), «Інструкції провідника пасажирського вагона моторвагонного поїзда)» ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц та порушення п.8.1.2 («Обов`язки провідника на шляху прямування приміського поїзда») притягнути провідника [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідно до п.1 ст.47 КЗпП та п.15.2 Інструкції провідника пасажирського вагона моторвагонного поїзда)» ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц («Відповідальність провідника»). РПЧК [PERSON] підготувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани провідника пасажирського вагона моторвагонного поїзда) [PERSON] . Наказом начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» [PERSON] № 24 від 01.08.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог п.14 («Етика поведінки провідника під час обслуговування пасажирів»), «Інструкції провідника пасажирського вагона (моторвагонного поїзда) « ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц та порушення п.8.1.2 («Обов`язки провідника на шляху прямування приміського поїзда»), п.15.2 Інструкції провідника пасажирського вагона (моторвагонного поїзда)» ЦРП-0001, затвердженої наказом «Укрзалізниці» від 29.12.2008 № 561-Ц («Відповідальність провідника») [PERSON] - провіднику пасажирського вагона (моторвагонного поїзда) оголошено догану згідно п.1 ст.147 КЗпП України. Позивач був ознайомлений з вказаним наказом під розпис 03.08.2018 та зазначив, що з наказом категорично не згоден. Як зазначено у протоколі № 138 від 27.06.2018, 13.06.2018 до ПАТ «Укрзалізниця» надійшло звернення [PERSON] стосовно рівня сервісного обслуговування в приміському поїзді № 6289/6290 сполученням «Харків-Краматорськ-Харків». В зверненні зазначено, що провідник пасажирського вагону [PERSON] збирав кошти з пасажирів, але білетів не видавав, бейдж носить зворотньою стороною та прикриває його барсеткою під рукою, у такий спосіб неможливо пересічному громадянину прочитати його прізвище та ім`я, на вимогу назвати ім`я він агресивно, демонстративно, насміхаючись пред`являв зворотну сторону бейджу. У зверненні не вказано дату прямування пасажирки даним потягом. Начальник депо [PERSON] пояснив, що ніяких телефонних розмов з заявницею [PERSON] він не мав, та не міг повідомити заявниці, що є встановлена норма виручки з поїздки у розмірі 500,00 гривень, так як даних норм не має, а щомісячно провідникам доводиться норма виторгу на місяць та корегується згідно відпрацьованого часу. 03.06.2018 по даній турі згідно графіку пасажирського вагону РПЧ-1, працював провідник [PERSON] , та провідник пасажирського вагону РПЧ-1 [PERSON] (наказ № 463 від 31.05.2018). З пояснення РПЧІп [PERSON] , 03.06.2018, під час виконання супроводження провідників по турі № 78 , він дав завдання провіднику [PERSON] оформити проїзд пасажирам, які знаходились зі сторони вагону де йшла провідник [PERSON] . На що провідник [PERSON] кинувся до нього з бійкою, та відмовився виконувати його вказівку по обілечуванню пасажирів і перейшов до іншого вагону. Провідника [PERSON] в письмових поясненнях зазначила, що вона бійку між РПЧІп [PERSON] та провідником [PERSON] не бачила, а бачила як провідник [PERSON] , після того як оформив проїзд пасажирам зі своєї сторони вагону, відштовхнувши РПЧІп [PERSON] , пішов до наступного вагону для подальшої роботи з пасажирами. Заступник начальника депо [PERSON] ., пояснив що провідник пасажирського вагона [PERSON] 26.06.2018, при явці на роботу об 11-55 годині на туру № 62 був попереджений про проведення розгляду звернення пасажирки [PERSON] 27.06.2018 [PERSON] в кабінеті начальника депо [PERSON]., при проходженні медичного огляду був відсторонений від роботи фельдшером [PERSON] у зв`язку з високим артеріальним тиском і перебуває на лікарняному, тому відсутній на роботі. 27.06.2018 при проведенні оперативної наради при начальнику служби приміських пасажирських перевезень [PERSON] . 25.06.2018, звертався з проханням до провідника [PERSON] повідомити про свідків конфлікту між ним та інструктором провідників [PERSON] в поїзді № 6290 сполученням «Краматорськ - Харків - Пасажирський», але даних свідків провідник не надав. Проте, на його прохання [PERSON] надав заяву пасажира поїзда № 6290 [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2018 о 15-00 годині було здійснено телефонний дзвінок свідку події [PERSON] В телефонній розмові було з`ясовано, що 03.06.2018 він їхав поїздом № 6290 у другому вагоні з «хвоста» потяга до нього підійшов чоловік в залізничній формі та спитав чи є в них квитки, на що пасажир [PERSON] відповів, що квитків не має, бо не встигли придбати. Зі слів пасажира [PERSON] , цей чоловік сказав, що зараз прийде провідник, в якого можна придбати білети, але провідник пройшов повз них. Одночасно, чоловік в залізничній формі (після стало відомо що це був інструктор провідників, котрий контролює їхню роботу) вказав провіднику [PERSON] на те, що той проігнорував видачу квитків. У відповідь на зауваження провідник схопив інструктора провідників [PERSON] за шию та штовхнув у двері. Відповідної агресії зі сторони [PERSON] не було. Після цього провідник [PERSON] вийшов в сусідній вагон. Підійшла жінка провідник [PERSON] в якої придбали квитки зі ст. Краматорськ. Як зазначено у протоколі від 01.08.2018, при проведенні оперативної наради 01.08.2018 в.о. РПЧ-1 [PERSON] запропонував провіднику [PERSON] надати письмові пояснення щодо конфліктної ситуації, яка виникла 03.06.2018 в поїзді № 6290 сполученням «Краматорськ - Харків - Пасажирський». Надати письмові пояснення провідник [PERSON] відмовився, про що було складений акт від 01.08.2018. Так як провідник [PERSON] не згідний із заявою пасажира [PERSON] в тій частині, що конфліктна ситуація відбулася у другому вагоні з «хвоста» потяга з лівого боку останнього купе біля роздвижних дверей по ходу та факт того, що провідник схопив інструктора провідників [PERSON] за шию та штовхнув у двері, юрисконсультом [PERSON] (під час оперативної наради) було зроблено телефонний дзвінок свідку - пасажиру [PERSON] . Під час телефонної розмови пасажир [PERSON] не вказав в якому вагоні він їхав (не може згадати), проте факт того, що провідник схопив інструктора провідників [PERSON] за шию та штовхнув у двері - підтвердив. З іншими пунктами протоколу від 27.06.2018 провідник [PERSON] згідний. Під час оперативної наради, провідник [PERSON] наголосив, що поводив себе ввічливо, етики поведінки провідника під час обслуговування пасажирів 03.06.2018 не порушував. Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно положень ст. ст. 139-142 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1,148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи враховувалось при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Як вбачається з наданих сторонами матеріалів, підставою для проведення службового розслідування відносно позивача послугувало звернення громадянки на ім`я [PERSON] , яка зазначила, що провідник пасажирського вагону [PERSON] збирав кошти з пасажирів, але білетів не видавав, бейдж носить зворотньою стороною та прикриває його барсеткою під рукою, у такий спосіб неможливо пересічному громадянину прочитати його прізвище та ім`я, на вимогу назвати ім`я він агресивно, демонстративно, насміхаючись пред`являв зворотну сторону бейджу. Суд вважає, що дані, які б підтверджували обґрунтованість скарги, у керівництва виробничого підрозділу були відсутні, не надані такі докази і суду. Так, в судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що з квітня 2016 по січень 2019 працювала юристом і була присутня на оперативній нараді, на якій [PERSON] було притягнуто до відповідальності. На нараду були запрошені [PERSON] та [PERSON] . Зі слів [PERSON] під час виконання супроводження провідників по турі № 78 він дав завдання провіднику [PERSON] , а саме що потрібно оформити проїзд пасажирам, які знаходились зі сторони вагону де йшла провідник [PERSON] , на що провідник [PERSON] кинувся до нього з бійкою, та відмовився виконувати його вказівку по обілечуванню пасажирів і перейшов до іншого вагону. [PERSON] цей факт заперечував, зазначив, що свідки у нього є, але він їх запросить у суд. Також, зазначила що під час оперативної наради здійснювався телефонний дзвінок свідку [PERSON] . Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі зазначено про допущені порушення Інструкції провідника пасажирського вагона. Так, відповідно до п.8.1.2 - у разі наявності права продажу квитків, при виявленні осіб, що не мають квитків чи мають неоплачену надлишкову ручну поклажу, здійснювати продаж квитків; п.14 - обслуговуючи пасажирів під час їх посадки чи висадки та на шляху прямування, провідник зобовязаний дотримуватися правил етики спілкування з пасажирами; п.15.2 - провідник несе дисциплінарну відповідальність у порядку, передбаченому законодавством, за порушення трудової дисципліни. Як вбачається з наданих доказів, змісту протоколу, обставини, зазначені [PERSON] як і обставини зазначені у зверненнях громадян [PERSON] та [PERSON] , які надійшли після конфлікту, який зі слів [PERSON] виник 03.06.2018, належним чином не перевірені. При прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності не перевірені відомості у заяві від 03.06.2018 на адресу начальника депо [PERSON]. від імені пятьох пасажирів (із зазначенням прізвища, номерів телефонів), про те що саме [PERSON] поводив себе "некоректно". Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків, а характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України пропорційність є однією з засад цивільного судочинства. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтями 78,81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивача притягнуто до дисціплінарної відповідальності за відсутності об*єктивних даних щодо вчинення ним вказаного дисциплінарного проступку, а тому заявлені позовні вимоги позивача про визнання незаконним наказу знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Крім того, позивачем не надано доказів про надання згоди виборчого профспілкового органу на винесення догани [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Засади та сутність інституту моральної шкоди розкривається в ч. 2ст. 23 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків ". В п. 9 вказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення [PERSON] дисциплінарних порушень зазначених у наказі - суду не надано. Враховуючи обставини справи, ступень тяжкості моральних страждань позивача, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що розмір відшкодування в сумі 2 000 гривень буде розумним та справедливим у даному випадку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Долю судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України (з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 гривень за вимогу немайнового характеру - визнання незаконним наказу, 704,80 гривень за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди).

Outcome: partial