Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Друга вінницька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що 07.04.2009 року померла її дочка [PERSON]. Після смерті дочки відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 1/3 частку квартири № 2,3 в житловому будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги, оскільки є матірю померлої. Також спадкоємицею за законом другої черги є рідна сестра померлої - [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не мала можливості звернутись до Другої вінницької державної нотаріальної контори для отримання належної їй частки спадщини, оскільки немаючи юридичної освіти, будучи необізнаною, вважала, що перейняла права та обовязки щодо власності на майно померлої, так як мала видане на імя померлої дочки свідоцтво про право власності на житло від 10.09.2009 року №1969. Крім того, з 2008 року позивач періодично перебувала на лікарняному та потребувала постійного нагляду, про що свідчать виписки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та виписка видана 13.08.2015 р. КЗ «ЦПМСД». Оскільки стан здоровя змушував позивача постійно звертатися до лікарів, на що вона витрачала багато часу і коштів, вона не мала змоги звернутися до фахівців у галузі права, які могли б розяснити правильний порядок прийняття спадщини. В червні 2015 року позивач звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало дочці [PERSON], однак державний нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач пропустила строк на прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Враховуючи зазначене позивач просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої 07.04.2009 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2015р. до участі у справі як співвідповідача залучено Вінницьку міську раду, а також ухвалою суду від 20.01.2016р. залучено на участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав та суду пояснила, що 07 квітня 2009 року померла дочка позивача [PERSON]. Після смерті дочки відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 1/3 частку квартири №2,3 в житловому будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є матірю померлої. Спадкоємцем другої черги за законом є рідна сестра померлої - [PERSON], яка спадщину приймати не бажає. Інших спадкоємців немає. На час відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, однак була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS]. Із поважних причин позивач, у передбачений законом строк, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є особою похилого віку, тривалий час хворіла. Її хвороба обмежувала можливість пересування, вона змушена була тривалий час лікуватися і не мала можливості звернутися до нотаріуса, а тому просила суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дочки терміном три місяці. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є матірю [PERSON], яка померла 07 квітня 2009 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири № 2,3 в житловому будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці. Вона є рідною сестрою померлої, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Позивач, у передбачений законом строк, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є людиною похилого віку, тривалий час хворіла, не могла пересуватися, змушена була тривалий час лікуватися і не мала можливості звернутися до нотаріуса. З огляду на вказане відповідач не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача (Вінницької міської ради) [PERSON] в судовому засіданні 20.01.2016р. не заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання 27.01.2016 року представник Вінницької міської ради не з'явилася, будучи повідомленою належним чином про час і місце судового засідання, однак надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Друга вінницька державна нотаріальна контора в судове засідання повноважного представника не направила, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори, при вирішенні справи покладається на думку суду. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 136972 [PERSON] померла 07.04.2009 року в м. Вінниці. (а.с. 7). Померла заповіту не складала. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на 1/3 частку квартири. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10.09.2009 р., згідно якого [PERSON] на праві приватної власності належала 1/3 частка квартири № 2,3 в житловому будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці. Також по 1/3 частці даної квартири на праві приватної власності належить [PERSON] . та [PERSON], які є третіми особами, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору. (а.с. 15). Право власності на квартиру зареєстровано КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 14.12.2009 року за реєстровим №1960/81227 в книзі №852, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с. 15 на звороті). Як вбачається з виданого Комунальним підприємством Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], 13 в м. Вінниці, власниками квартири є [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки та [PERSON] - 1/3 частки. (а.с. 24-26). З довідки виданої МКП "Житлово-експлуатаційна контора №15" від 21.07.2015 року №1886/Д вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована [INFO]. (а.с. 16). Позивач [PERSON] є матірю померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження померлої та свідоцтвом про укладення шлюбу між померлою та [PERSON], а отже позивач є спадкоємицею першої черги за законом. (а.с. 8-9). На час відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем [ADDRESS], однак була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS]., при цьому у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Відповідач [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження відповідача та свідоцтвом про розірвання шлюбу між відповідачем та [PERSON] Отже відповідач є спадкоємицею за законом другої черги. (а.с. 11-12). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори від 23.06.2015 року за №977/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на частку квартири №2, 3 в будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці після смерті її дочки [PERSON], яка померла 07.04.2009 року, оскільки [PERSON] пропустила строк на прийняття спадщини та не предявила жодних доказів фактичного прийняття спадщини. (а.с. 23). Відповідно до довідки Другої вінницької державної нотаріальної контори від 11.12.2015 р. №1955/01-16 спадкова справа після померлої 07.04.2009 року [PERSON] не заводилась, в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини ніхто не звертався. (а.с. 61). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами частини 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з частиною 2 статті 1220, частиною 1 статті 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 ,,Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено в судовому засіданні, протягом визначених статтею 1270 ЦК України шести місяців з часу відкриття спадщини, позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини не заводилася. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори від 23.06.2015 року за №977/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на частку квартири №2, 3 в будинку №13 по вул. Можайського в м. Вінниці після смерті її дочки [PERSON], яка померла 07.04.2009 року, оскільки позивачем пропущено строк на прийняття спадщини та не предявлено жодних доказів фактичного прийняття спадщини. Після закінчення встановленого статтею 1270 ЦК України строку позивач звернулася до суду для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та навела причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, важку хворобу та тривале лікування. Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 - відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що із поважних причин, у встановлений законом шестимісячний строк, вона не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є особою похилого віку, тривалий час хворіла. Її хвороба обмежувала можливість пересування, вона змушена була тривалий час лікуватися і не мала можливості звернутися до нотаріуса. З виписки із історії хвороби хворої [PERSON] №10936 вбачається, що позивач з 27.10.2008 року по 10.11.2008 року знаходилася на лікуванні в травматологічному відділенні Міської клінічної лікарні №2 м. Вінниці. (а.с. 20). З виписки із історії хвороби хворої [PERSON] №792 вбачається, що позивач з 25.01.2010 року по 09.02.2010 року знаходилася на лікуванні в травматологічному відділенні Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці. (а.с. 21). З виписки із медичної карти хворої [PERSON] виданої 13.08.2015 року Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що позивач перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «Правобічний конеартроз III ст. Стан після тотального цементного ендопротезування лівого кульшового суглобу (2008 рік). Остеохондроз поперекового відділу хребта з вираженим больовим синдромом. Гіпертонічна хвороба II ст.». (а.с. 19). Суд, враховуючи особу позивача, її похилий вік, те, що хвороба, якою хворіє позивач, обмежує можливість пересування, а також враховуючи тривалий період лікування, конкретні обставини справи, визнає дані причини поважними, оскільки вони пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на вчинення необхідних дій для прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини із поважних причин, а тому її позов слід задовольнити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини з підстав, передбачених частиною 3 статті 1272 ЦК України. Разом з тим, згідно положень частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, що передбачено пунктом 2 частини 6 статті 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України). За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], яка, як було встановлено в судовому засіданні, спадщину не приймала, а відтак належним відповідачем є Вінницька міська рада. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2015 року, за клопотання представника позивача, до участі в справі як співвідповідача залучено Вінницьку міську раду. (а.с. 65). Враховуючи наведене [PERSON] відносно заявлених у цій справі вимог не є належним відповідачем. При цьому другим відповідачем - Вінницькою міською радою до суду було подано заяву, з якої вбачається, що відповідач при вирішені справи покладається на розсуд суду. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить судові витрати покласти на неї та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного та

Outcome: approved