Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] Державної служби спеціального зв»язку та захисту інформації України звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі посилаючись на те, що [PERSON] у період з 03.08.2012 р. по 30.01.2015 р. навчався в Інституті спеціального звязку та захисту інформації Національного технічного університету України,«Київський політехнічний інститут». Так позивач зазначає, що з відповідачем був укладений контракт про проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації особами рядового начальницького складу від 02.08.2012 року на навчання у вищому навчальному закладі Держспецзвязку. Наказом інституту від 30.01.2015 № 17-ст «Про особовий склад» відповідача було звільнено у запас Збройних Сил України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 № 1828, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу. Остаточний грошовий розрахунок після закінчення навчання в інституті відповідачем було проведено по 30.01.2015 року включно. Відповідно до пункту 3 контракту відповідач взяв на зобовязання: проходити службу в Держспецзвязку протягом пяти років закінчення навчання в інституті; у разі звільнення із служби під час навчання або протягом 5 років закінчення навчання в інституті добровільно відшкодувати витрати Держспецзвязку, повязані з його утриманням в інституті, згідно з вимогами частини 3 статті 12 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку захисту інформації України». Згідно з довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням відповідача в інституті від 27.05.2015 № 87, фактичні витрати пов'язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за період з 03.08.2012 року по 30.01.2015 року становить 34629 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять девять) гривень 69 копійок. 23.07.2015 року позивачем був направлений відповідачу лист № 25/17-2640 з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення повідомленням про необхідність відшкодування витрат, повязаних з його утриманням в інституті. Відповідно до пункту 7 порядку у разі відмови курсанта або особового начальницького складу Держспецзвязку добровільно відшкодувати витрати таке стягнення здійснюється у судовому порядку. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Держспецзвязку витрати, повязані з його утриманням в Інституті спеціальне зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» у період з 03.08.2012 по 30.01.2015 у розмірі 34629 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять девять) гривень 69 копійок, а також витрати зі сплати судового збору та за опублікування оголошення в ЗМІ. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст.\~169 \~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 02.08.2012 року між Держспецзв»язком в особі начальника Інституту спеціального зв»язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» генерала-майора Держспецзв»язку [PERSON] та [PERSON] укладено контакт про проходження служби в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу. Відповідно до умов контракту, позивач зобов»язувався забезпечити [PERSON] захист соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод його та членів його сім'ї, зокрема щодо надання пільг, гарантій і компенсацій, установлених законами України та іншими нормативно-правовими актами, що визначають статус осіб рядового і начальницького складу Держспецзвязку та порядок проходження служби, зокрема: грошове, речове та інше забезпечення відповідно до норм і порядку, встановлених законодавством України та нормативно-правовими актами [PERSON] Держспецзвязку; здійснення згідно із законодавством одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати в разі: загибелі (смерті) під час виконання службових обовязків та збереження права на одержання житлового приміщення за його сімєю; поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного під час виконання службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, повязаних з виконанням службових обовязків, залежно від ступеня втрати працездатності. Відповідно п. 3 контракту відповідач зобов'язується проходити службу в Держспецзвязку протягом п»яти років після закінчення навчання в Інституті Спецзв»язку НТУУ «КПІ»; у разі звільнення зі служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті Спецзв'язку НТУУ «КПІ» добровільно відшкодувати витрати Держспецзвязку, пов'язаних з його утриманням в Інституті Спецзв'язку НТУУ «КПІ» згідно з вимогами частини 3 статті 12 Закону України "Про Державну службу спеціального зв»язку та захисту інформації України». Наказом інституту від 30.01.2015 № 17-ст «Про особовий склад» відповідача було звільнено у запас Збройних Сил України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 № 1828, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу. Остаточний грошовий розрахунок після закінчення навчання в інституті відповідачем було проведено по 30.01.2015 року включно. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням відповідача в інституті від 27.05.2015 № 87, фактичні витрати пов'язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за період з 03.08.2012 року по 30.01.2015 року становить 34629 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять девять) гривень 69 копійок. Згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення зобов'язань є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Аналогічна норма міститься і у\~статті 629 ЦК України, згідно з якою договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Згідно зі\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 1450,00 грн. та витрати на публікацію позивачем оголошення в ЗМІ підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved