Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є прийомною матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] згідно з рішенням виконкому Запорізької міської ради від 31.10.2012 року № 399/31. Малолітня дитина [PERSON] набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування згідно з рішенням виконкому Запорізької міської ради від 28.09.2012 року № 355/28, у зв'язку з тим, що одинока мати малолітньої дитини - [PERSON] засуджена та відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Відповідно до акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену від 28.12.2011 року, малолітня [PERSON], понад 6 міс. проживала в родині [PERSON] без піклування матері. 28.12.2011 року дитину було направлено до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. З листопада 2012 року по теперішній час малолітня [PERSON] проживає у родині позивача, знаходиться на її утриманні, зареєстрована за адресою позивача, пішла до школи. Позивач турбується про дитину, її здоров'я, духовний та моральний розвиток. [PERSON] не виявляє інтерес до дитини, не піклується про неї, не дбає, самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], просить суд, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON],[INFO], стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі. Прокурор Іщенко П.О. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, була допитана в якості відповідача за дорученням суду, надала пояснення, якими проти позову в частині позбавлення батьківських прав стосовно доньки [PERSON] заперечує, бажає по закінченню відбування покарання виховувати доньку, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі. . Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], 1970 р.н. є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.05.2012 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить рішення виконкому Запорізької міської ради від 31.10.2012 року № 399/31. Відповідно до постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2011 року, [PERSON], [INFO], направлено на відбуття покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.03.2011 року у вигляді 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11.01.2012 року, постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2011 року залишено без змін. Як вбачається з довідки № 34/5-4622 від 27.05.2013 року, виданої начальником Дніпродзержинської ВК № 34, [PERSON] відбуває покарання у Дніпродзержинськійї виправній колонії Дніпропетровської області. Згідно з рішенням виконкому Запорізької міської ради від 28.09.2012 року № 355/28 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з тим, що її мати - [PERSON] залишила доньку у сторонніх людей, що підтверджується актом про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену від 28.12.2011 року, згідно з яким малолітня [PERSON], понад 6 міс. проживала в родині [PERSON] та була передана ним до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Рішенням виконкому Запорізької міської ради від 31.10.2012 року № 399/31 про створення прийомної сім'ї та влаштування малолітньої [PERSON] на виховання та спільне проживання, дитину влаштовано в прийомну сім'ю [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району як орган опіки та піклування, малолітня дитина [PERSON], [INFO], з листопада 2012 року проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], до прийомної сім'ї якої вона влаштована, [PERSON] з того часу дочку не бачила, її долею не цікавилась, участі в утриманні та вихованні дитини не приймала, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою про склад сім'ї від 04.06.2014 року, [PERSON] проживає разом з родиною [PERSON] Крім цього, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] свідчать характеристика [PERSON] від 15.05.2014 року № 87, видана директором ЗОШ № 87, характеристика [PERSON] від 30.05.2014 року, видана директором ЗОШ № 49 та класним керівником, довідкою Запорізького центру первинної медико-санітарної допомоги № 5 від 31.03.2014 року № 522/01-10, довідкою Управління з питань охорони здоров'я Запорізької міської ради від 26.02.2014 року № 198/02-8, довідкою дитячої лікарні № 1 від 08.02.2012 р., довідкою УПСЗН по Комунарському району від 12.10.2012 року № 04-5177, довідкою УПСЗН по Жовтневому району від 05.10.2012 року № 02-02/3761, актом обстеження умов проживання [PERSON] від 15.05.2014 року. Зазначені документи свідчать про те, що до 9 років дитина не навчалася в жодному закладі, які б мала відвідувати у відповідному віці, а також про те, що дитина з народження не перебувала на обліку в медичних закладах, чим порушувалось право дитини на навчання та медичне обслуговування, а з часу влаштування в прийомну сім'ю [PERSON] відвідує школу, проходить медичні обстеження, в наслідок яких дитині поставлені діагнози, ведеться лікування, про стан її здоров'я та розвитку піклується [PERSON] Мати дитини [PERSON] не приймає участь у вихованні, наданні освіти, лікарняної допомоги чи оздоровчих заходах своєї малолітньої дитині та тривалий час порушувала право дитини на освіту та медичне обслуговування. Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] надали пояснення, згідно з якими [PERSON] називає [PERSON] мамою, має теплі та дружні стосунки з двома сестрами, бажає залишитися в прийомній родині, а [PERSON], в свою чергу, піклується про дитину [PERSON], створює всі необхідні умови для її розвитку, освіти, гарних умов життя. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позбавлення батьківських прав, це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач по справі, мати дитини в добровільному порядку не піклується про утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Відповідно до 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, як вбачається з заяви [PERSON], позовні вимоги в частині стягнення аліментів відповідач визнала, що свідчить про письмове волевиявлення відповідача спрямоване на припинення спору з позивачем в цій частині. Суд, встановивши, що визнання позову відповідачем відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, не зроблено під впливом протиправної поведінки щодо нього інших осіб або з метою приховати інші обставини, вважає позов в частині позовних вимог про стягнення аліментів визнаним, оскільки у суду не виникає сумніву в наявності для того законних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Відповідач, заперечуючи проти позову в частині позбавлення батьківських прав, не надала жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача, а докази, наявні в матеріалах справи вказують на те, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків та протягом тривалого часу не виявляє до малолітньої дочки ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання дочки, її долею, станом її здоров'я, умовами виховання не цікавиться, матеріально дитину не підтримує, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved