Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та [PERSON] було зареєстровано 06.10.2012р.. Шлюб між ними було розірвано, про що 29 червня 2013 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 114. Спільна дитина, [PERSON], була зачата в період шлюбу та народилася [INFO] року, що вбачається із свідоцтва про народження дитини . Дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Після народження дочки відповідач відмовляється приймати участь в її утриманні та вихованні, що змусило її звернутися з даним позовом до суду. На даний час їй відомо, що відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий та не регулярний дохід, в зв'язку з чим змушена просити суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі, а саме по 600 грн. щомісячно, відповідно до ст. 184 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини виходила з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму доходів громадян, який постійно збільшується та з обов'язку обох батьків утримати неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно частини 1 стаття 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Просила стягнути з відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку по 300 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на своє утримання виходила з 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, визначеного законом. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви та просила задовольнити повністю. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на даний час він працевлаштувався, його середній заробіток становить 1220 грн. Не заперечив проти стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі400 грн. та 200 грн. на утримання позивачки. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача , дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, 29.06.2013р. зроблений актовий запис № 29. Після розлучення дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З оглянутого свідоцтва про народження вбачається, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є - [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає з матір'ю, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки . Довідкою ТОВ «Медіапростір» за вих..№ 01/14 від 11.02.2014р. підтверджується, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Медіапростір» з 24.01.2014р. на посаді майстра з посадовим окладом 1220 грн. Згідно з ст. 12 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" в 2013році установлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років - з 1 січня - 1032 грн.. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 516 (п'ятсот шістнадцять) грн.00 коп. , щомісячно, починаючи з 11.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, і відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, узгоджується з вимогами ч.2 ст. 182 СК України і становить не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років , дитина зареєстрована та проживає за однією адресою з позивачкою: [ADDRESS]. Відповідач є працездатним, не заперечив проти надання матеріальної допомоги на утримання дружини, тому враховуючи достовірно встановлені обставини справи, думку відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-років коштів в сумі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", На підставі викладеного, ст..ст.80,84,141, 180-182,184,191 СК України,

Outcome: partial