Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13 лютого 2020 року за номером 365, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 31 538 грн. 71 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що у квітні 2020 року на адресу позивача надійшла постанова приватного виконавця Клименко Р.В. ВП №61673464 від 30 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 31 538 грн. 71 коп. на підставі виконавчого напису від 13 лютого 2020 року №365, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. Позивач [PERSON] вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню оскільки він не має договірних відносин із ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», а відтак не має заборгованості перед цим товариством. Також позивач вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума стягнутої заборгованості не є безспірною та подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, встановлених чинними нормативно - правовими актами. Таким чином, оскільки, на думку позивача, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги чинного законодавства, то вона вважає наявними законні підстави для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та витребувано докази. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Шамшурін Ю.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки, не надав на адресу суду відзиву на позов або заперечення. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мажуга В.Ю. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно поданого ним клопотання, просив суд розглянути справу без його участі. Третя особа, приватний виконавець Клименко Р.В., в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, з урахуванням думки позивача [PERSON] та його представника - адвоката Шамшуріна Ю.В., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 14 грудня 2015 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст» було укладено кредитний договір №RO31.002-TEK.0057282 на суму кредитк 17 980 грн. 00 коп. зі строком користування на 24 місяці, із процентною ставкою 36 % річних. З наявних письмових матеріалів справи, а саме із виписки з особового рахунка за кредитним договором № RO31.002-TEK.0057282 вбачається, що позивач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого у нього перед позичальником виникла заборгованість в розмірі 31 038 грн. 71 коп. 04 червня 2019 року між ПАТ Банк «Траст» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ Банк «Траст» відступив ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» вимоги до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців та інших осіб. Згідно Додатку №1 до Договору №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги від 04 червня 2019 року, ПАТ Банк «Траст» відступив ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» вимоги за кредитним договором № RO31.002-TEK.0057282 , укладеним з позичальником [PERSON] 24 січня 2020 року на адресу позивача відповідачем ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» була направлена претензія щодо усунення порушень кредитних зобов`язань шляхом повернення суми боргу по кредиту в розмірі 31 038 грн. 71 коп. протягом чотирнадцяти днів. Докази щодо отримання позивачем вказаної претензії в матеріалах справи відсутні. 10 лютого 2020 року представник ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. із заявою за вих. №3861/ВН/2020 від 10 лютого 2020 року про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №RO31.002-TEK.0057282 від 14 грудня 2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» суми боргу в розмірі 31 038 грн. 71 коп. Суму боргу за кредитним договором в розмірі 31 038 грн. 71 коп. ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» обґрунтовує відповідною випискою з особового рахунка за кредитним договором № RO31.002-TEK.0057282. 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 365, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» суму боргу в загальному розмірі 31 537 грн. 71 коп. з урахуванням коштів за вчинення виконавчого напису, за кредитним договором №RO31.002-TEK.0057282, укладеним 14 грудня 2015 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст». На виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Клименко Р.В. було винесено постанову ВП №61673464 про відкриття виконавчого провадження. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс", жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Окрім того, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, а також не подано відзив та заперечень щодо позову. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного - процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень на те, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved