Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що між відповідачем та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» 20.05.2013 та 11.07.2013 було укладено кредитні договори №500373081 та №500390726, відповідно до яких [PERSON] отримав кредити в сумі 19390 грн. та 10000 грн. відповідно. 30.09.2014 між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «[PERSON] груп» укладено договір факторингу за яким до останніх перейшло право вимоги за договорами №500373081 та №500390726. 10.10.2016 між ТОВ «[PERSON] груп» та позивачем укладено договір факторингу за яким до останніх перейшло право вимоги за договорами №500373081 та №500390726. Таким чином позивач має право вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] по договору №500373081 становить 40208,18 грн. і складається із заборгованості за основною сумою боргу 18040,95 грн., заборгованості за процентами та комісією 11517,23 грн., пені, штрафу та неустойки 10650 грн. Заборгованість [PERSON] по договору №500390726 становить 31994,37 грн. і складається із заборгованості за основною сумою боргу 9722,25 грн., заборгованості за процентами та комісією 10572,12 грн., пені, штрафу та неустойки 11700 грн. Таку заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, враховуючи, що попередньо вони зверталися до неї із вимогою погасити борг, проте [PERSON] своє зобовязання не виконала. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 20.05.2013 між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» укладено кредитний договір №500373081 за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 19390 грн., зі сплатою за користування кредитом 0,01 % річних, з остаточною датою повернення кредиту 21.05.2016 (а.с. 5). Пунктом 2.8 договору визначено комісійну винагороду, пунктом 4 штраф у разі прострочення сплати комісій, відсотків або повернення кредиту (а.с. 5). Повернення кредиту мало здійснюватись щомісячними платежами, відповідно до Графіка (а.с. 5-6). Кредит видано на підставі заяви [PERSON] (а.с. 7, 8). З розрахунку заборгованості [PERSON] та розписки останньої встановлено, що банком було виконано їхнє зобовязання щодо надання кредиту, у визначеному договором розмірі (а.с. 10, 13). Розрахунок заборгованості також свідчить про неналежне виконання умов договору відповідачем: станом на 10.10.2016 загальна заборгованість [PERSON] по договору №500373081 становить 40208,18 грн. і складається із заборгованості за основною сумою боргу 18040,95 грн., заборгованості за процентами та комісією 11517,23 грн. (11512,68 грн. - заборгованість за комісією, 04,55 грн. - заборгованість за процентами), пені, штрафу та неустойки 10650 грн. (згідно розрахунку, такий борг становить штраф, в інших графах борг відсутній) (а.с. 13). 11.07.2013 між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено кредитний договір №500390726 за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою за користування кредитом 0,01 % річних, з остаточною датою повернення кредиту 12.07.2016 (а.с. 16). Пунктом 2.8 договору визначено комісійну винагороду, пунктом 4 штраф у разі прострочення сплати комісій, відсотків або повернення кредиту (а.с. 16). Повернення кредиту мало здійснюватись щомісячними платежами, відповідно до Графіка (а.с. 16, 18). Кредит видано на підставі заяви [PERSON] (а.с. 17). З розрахунку заборгованості [PERSON] встановлено, що банком було виконано їхнє зобовязання щодо надання кредиту, у визначеному договором розмірі (а.с. 25). Розрахунок заборгованості\~також свідчить\~про неналежне\~виконання умов\~договору відповідачем:\~станом на\~10.10.2016\~загальна заборгованість\~[PERSON]\~по договору\~№500390726\~становить 31994,37\~грн.\~і складається\~із заборгованості\~за основною\~сумою боргу\~ 9722,25\~грн.,\~заборгованості за\~процентами та\~комісією \~10572,12\~грн.(10569,91 грн. - заборгованість за комісією, 02,21 грн. - заборгованість за процентами), пені, штрафу та неустойки 11700 грн. (згідно розрахунку, такий борг становить штраф, в інших графах борг відсутній) (а.с. 25). За договором факторингу від 30.09.2014, право вимоги банку по кредитному договору №500390726 та №500373081 передано ТОВ «ДАТА [PERSON]» (а.с. 28-30). Договором факторингу від 10.10.2016 ТОВ «ДАТА [PERSON]» передало право вимоги за договором №500390726 та №500373081 - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с. 31-34). Витяг з Додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 підтверджує, що позивачу було передано право вимоги заборгованості, яка існувала станом на 10.10.2016, до [PERSON] по обох договорах (а.с. 35). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Тому заборгованість по кредитному договору може бути стягнута із [PERSON] Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право вимоги до відповідача, а заборгованість нарахована відповідачу в межах умов кредитного договору, що були узгоджені сторонами такого. Тому суд вважає можливим стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість по договору №500373081 в сумі 40208,18 грн., а також по договору №500390726 в сумі 1762 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~61\~Конституції України,\~ст.\~ст.\~ст.\~526,\~549,\~611,\~1049,\~1054,\~1066,\~ст.1069\~ ЦК\~України,\~

Outcome: approved