Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Вишнівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 3,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свою заяву мотивує тим, що [INFO] , померла його мати [PERSON] у м.Миколаєві. Після смерті матері відкрилась спадщина на все майно, що належало їй за час життя. Під час оформлення спадщини було встановлено , що його мати фактично прийняла, але не оформила спадщину після смерті свого брата, дядька позивача [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб», Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, земельної ділянки, площею 3,85 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0050764, виданого на підставі розпорядження голови Ружинської районної державної адміністрації № 111 від 25.03.1997 року. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області для оформлення спадкових прав, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської ради , Ружинського району , Житомирської області , розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах, та яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його сестра [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Ця відмова була обумовлена тим, що позивачем не надано до нотаріальної контори оригіналу документу - правовстановлюючі документи, який би підтверджував право власності померлого [INFO] [PERSON] на зазначене спадкове майно. Позивач, та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутність, просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Вишнівська сільська рада, Ружинського району, Житомирської області надіслала суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника відповідача, проти позову не заперечує. Третя особа Головне управління Держгеокадастру направило до суду заяву про слухання справи у їх відсутність при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа Ружинська районна державна адміністрація в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивак є спадкоємцем по закону майна [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується: Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 13 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаїва, згідно якого [PERSON] , народився, [INFO] в м.Миколаїв, та його матір`ю є [PERSON] (а.с.7). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.04.1951 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу від 22.08.2018 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , були рідними братом та сестрою по матері - [PERSON] ( а.с. 9, 12). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2014 року, виданого Корабельним відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 22.08.2018 року, згідно якого, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі й на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської ради , Ружинського району , Житомирської області , розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його сестра [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 02.12.2019 року № Н-1836/0-1382/6-19(а.с.14). Згідно довідки Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 06.09.2019 року № 150 вбачається, що [PERSON] фактично в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , який помер , [INFO] (а.с.13). Згідно відповіді на звернення позивача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відділу у Ружинському районі №463/327-19-0.34 від 21.12.2019 року, Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ЖТ № 0050764 був виданий на ім`я [PERSON] відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 25.03.1997 року № 111, бувшого реформованого КСПА «Хлібороб» с. Вишневе , Вишнівської сільської ради , Ружинського району , Житомирської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) що видаються Ружинською райдержадміністрацією за № 220 від 08.05.1997 року(а.с.15). Відповідно до ч.1-2 ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини [PERSON] спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшло право спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно, зокрема і на зазначену земельну частку(пай). Згідно постанови Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Островської-Колосюк Ю.Б. від 03.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», Вишнівської сільської ради Ружинського району , Житомсирської області , розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.18). Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року(561-12),Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. На підставі абз. 2 п. 1розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Островської-Колосюк Ю.Б. повідомлено про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії була винесена без заведення спадкової справи , у зв`язку з прийняттям спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини за наявності відомостей будинкової книг (а.с.43). Згідно відповіді Ружинської державної нотаріальної контори від 25.02.2020 року № 192/02-14 спадкова справа відносно майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась та заява на прийняття спадщини не подавалась. (а.с. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай),а [PERSON] прийняла спадщину після його смерті, тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем [PERSON] , який є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] (80). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа, хоча право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права на спадщину. З врахуванням вказаного, а також того, що відповідач повністю визнає позовні вимоги, позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved