Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Харківський національний медичний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 січня 2012 року між [PERSON] та Харківським національним медичним університетом (далі ХНМУ) в особі ректора [PERSON] був укладений контракт № 157 про навчання на кафедрі медицини катастроф та військової медицини ХНМУ за програмою підготовки офіцерів запасу. 24.01.2012 [PERSON] було зараховано до числа студентів ХНМУ для здійснення військової підготовки. Згідно контракту № 157 від 24.01.2012 відповідач взяв на себе зобов»язання своєчасно вносити платню за навчання відповідно до умов контракту. Наказом ректора ХНМУ № 42 від 17 лютого 2016 року студента 5 курсу (10 семестр) 2015/2016 н.р. І медичного факультету [PERSON] було відраховано з ХНМУ за порушення п. 2.1.2. індивідуального контракту (невиконання навчального плану, несплата коштів за навчання). Надані освітні послуги не були сплачені в повному обсязі, в зв»язку з чим утворилася заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 1311,03 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з»явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки. Він про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаючись в суд через оголошення, про що свідчить публікація оголошення судді про його виклик в газеті «Урядовий кур"єр» № 57 від 25 березня 2017 року, причину своєї неявки до суду відповідач не повідомив. Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно наказу ректора Харківського національного медичного університету [PERSON] № 40 від 24.01.2012, [PERSON] залучено до занять з військових, військово-медичних та військово-спеціальних дисциплін за програмою підготовки офіцерів запасу з 24.01.2012. Згідно до п. 3.2. контракту № 157 від 24.01.2012 про навчання на кафедрі медицини катастроф та військової медицини Харківського національного медичного університету за програмою підготовки офіцерів запасу, [PERSON] взяв на себе зобов»язання своєчасно вносити платню за навчання відповідно до умов контракту. Згідно наказу ректора Харківського національного медичного університету [PERSON] № 42 від 17.02.2016, [PERSON] відраховано з числа осіб, які проходять навчання за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі медицини катастроф та військової медицини за порушення п. 2.1.2. індивідуального контракту (невиконання навчального плану, несплата коштів за навчання). Згідно вимоги Харківського національного медичного університету № 55 від 05.08.2016, останній повідомляв [PERSON] про утворену заборгованість та просив сплатити її, зазначивши реквізити, повідомивши, що у разі несплати дане питання буде вирішуватися в судовому порядку. Однак відповідач до цього виниклу заборгованість добровільно не відшкодував. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦПК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України, відповідачу було запропоновано у встановлений строк подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. У встановлений судом строк відповідачем не було подано ніяких заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. Суд бере до уваги як належний і допустимий доказ розрахунок заборгованості за період навчання [PERSON], наданий позивачем, який обгрунтовується умовами контракту про навчання і нічим не спростовується. За таких обставин, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Харківського національного медичного університету та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1600 грн 00 коп. судового збору та 640,00 грн. витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі контракту про навчання № 157 від 24 січня 2012, ст. ст. 526, 530, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved