Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] "СК\~"Провідна" в січні 2018 року звернулось до суду із вимогами до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, а саме позивач просить стягнути з відповідача з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (ЄДРПОУ 23510137) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13565,83 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вини власника вище розташованої квартири було заподіяно шкоди особі, з якою позивачем було укладено договір добровільного страхування. Позивач сплатив на виконання умов договору суму на покриття збитків від завданої шкоди, та просить відповідно стягнути з власника квартири, з якої відбулось залиття, сплачені кошти. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.\~19,\~274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,\~\~обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Вивченням матеріалів справи встановлено наступне. Позивач просить суд стягнути суму страхового відшкодування з [PERSON], в сумі 13565,83 грн. та судові витрати. В обставинах вказує, що зазначена сума страхового відшкодування була виплачена страхувальнику [PERSON], внаслідок залиття її квартири, що мало місце 16.06.2016р., а вказана сума виплачена в якості компенсації матеріальної шкоди власниці в результаті такого залиття. Так справді 16.06.2016р. відбулося залиття квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], залиття відбулось через витік води у квартирі № 15 яка належить відповідачу. Разом з тим акт, який був складений представниками КЖРЕП-4 17.06.2016р., складений за відсутності відповідача ні представники, ні власниця квартири [PERSON] не запросили і не повідомили про те, що проводиться огляд та фіксуються наслідки залиття. Не зважаючи на те, що остання зверталася з проханням повідомити її, коли буде комісія для складення відповідного акту, але власниця квартири навіть не дозволила їй оглянути пошкодження, які сталися в її квартирі. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань ЖКГ від 17.05.2005р. № 76 вказаний Акт складається за встановленою формою, згідно додатку 4 до вказаних правил, і складається за обов'язкової участі потерпілої та винної сторони або їх представників. Як видно з акту від 17.06.2016р., затвердженого представниками КЖРЕП-4 вказаний акт складений за відсутності представників як власників квартири № 3 так і без участі відповідача, що відповідно тягне недопустимість такого доказу, оскільки він складений із порушеннями. Таким чином, станом на сьогоднішній день відповідач не мала можливості оглянути пошкодження які відбулися внаслідок залиття квартири [ADDRESS] 16.06.2016р., а відповідно і запросити експерта для проведення оцінки про вартість відновлювального ремонту чи узгодження безпосередньо всіх пошкоджень із переліченими в акті, який був складений представниками КЖРЕП-4 17.06.2016р. Далі 17.06.2016р. складений Акт огляду представником страховика [PERSON], який також складений за відсутності відповідача, її ніхто не повідомив і тим паче, не запросив для участі в огляді квартири. Вище вказаний акт складений за відсутності особи, винної у спричиненні шкоди, без зазначення причини її відсутності, не містить інформації про винну особу, детальної характеристики матеріалів стін, стелі та підлоги, які були пошкоджені, що в свою чергу виключає можливість здійснення достовірної оцінки вартості відновлювального ремонту таких пошкоджень. Окрім того, вказаний акт огляду не містить підпису ні представника страхової компанії, ні самої [PERSON], в присутності і за участю яких він складений. Окрім того акт містить виправлення дати звернення [PERSON] до страхової, що є черговою підставою для визнання самого доказу недопустимим. Наступним неналежним доказом, який наданий позивачем на підтвердження своїх вимог є сам звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку. Так огляд квартири проводився представником страховика - [PERSON], сам звіт складений оцінювачем [PERSON], тобто оцінювач на місце не виїздив і склав висновок на підставі акту огляду іншою особою, а сам акт огляду складений із порушенням і не може бути використаний як джерело інформації, для проведення звіту про оцінку майна. Окрім того, на стор. 2 звіту оцінщик вказує, що «дата оцінки» проводилась 16 червня 2016р., але ж саме заява страхувальника подана 17.06.2016р. і акт огляду, складений та огляд проводився 17 червня 2016р., що в свою чергу ставить під сумнів і нівелює звіт про оцінку як доказ повністю. Далі в самому звіті оцінщик [PERSON] на стор. 4 вказує про «огляд Об'єкта та збір вихідних даних про нього», але сам оцінщик участі в огляді не приймав, тому ця інформація є недостовірною. Взагалі згідно витягу із реєстру оцінщик здійснює діяльність в м. Києві, а події відбувалися в Чернівцях, згідно акту огляду за участю представника страховика від 17.06.2016р. є підтвердженням того, що оцінщик [PERSON] не був присутній при огляді. На стор. 6 оцінщик вказує про те, що збір даних здійснювався шляхом вивчення відповідної технічної документації, фото додатків та актів опису пошкоджень. При цьому не вказано яку технічну документацію по квартирі оцінював [PERSON], до звіту не додано жодного фото, яке містило б фіксацію пошкоджень, а сам акт опису пошкоджень відсутній, наявний тільки акт огляду, який не містить опису пошкоджень. На стор. 7 звіту у зведеній таблиці 3.1. оцінщик взагалі не вказує перелік запропонованих оцінювачем ремонтно-оздоблювальних робіт, характер пошкоджень не описує, що знову ж таки свідчить, що звіт це частково заповнений бланк про оцінку майна і не містить об'єктивної інформації про характер пошкоджень, перелік необхідних відновлювальних ремонтних робіт. Також позивачем не надано доказу сплати [PERSON] страхового відшкодування. До Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, що передбачено ет. 993\~Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. та\~ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. Відповідно до ч.І\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1192 Цивільного Кодексу України, з-поміж іншого, передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно частини 1\~статті 1166 Цивільного Кодексу України\~та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, дійсно згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Згідно\~ст.322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За викладених обставин слід дійти переконання, що обставини викладені у позові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому не можуть бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed