Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], який помер 07 січня 2004 року. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] доводився батьком позивачки. Був власником нерухомого майна земельного паю на території [PERSON] сільської ради. Батько позивачки помер 07 січня 2004 року. За життя він заповідального розпорядження не складав. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, однак не звернулася у визначений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її брат [PERSON], який не претендує на спадкове майно, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. У даний час позивачка бажає оформити право власності на спадкове майно, як спадкоємиця за законом першої черги, однак не може цього зробити через те, що не подала заяви до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст.1272 ЦК України. Строк подачі заяви нею пропущено через те, що у період, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини, вона постійно проживала за межами Рогатинського району. Просила позовні вимоги задовольнити, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити та визначити його довірительці додатковий термін, тривалістю три місяці для подання нею заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника сільської ради. Заперечень щодо позову немає. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обовязком сторін по справі. Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 07 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №159605, виданим 08 січня 2004 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серія ІІ-ЯР №630787, яке видане 20 лютого 1958 року, де у графі батько зазначено [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-НМ №430107 відповідно до якого [PERSON] 02 червня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. 22 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з пропуском піврічного терміну на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON], яка складена 22 жовтня 2016 року, він після смерті батька спадщини не прийняв. До суду за визначенням додаткового строку про прийняття спадщини звертатися не буде. Претензій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на імя сестри [PERSON] немає. Відповідно до довідки №654, виданої 21 жовтня 2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, постійним місцем проживання [PERSON] до дня смерті було с.Добринів, вул.Зашкапії, буд.№27, Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не складався і не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в житловому будинку разом з ним ніхто не проживав. [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом серія ІІ-ІФ №011647, виданим 25 вересня 2001 року [PERSON] сільською радою. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до розяснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що в період, визначений законом для прийняття спадщини, вона перебував за межами Рогатинського району, а тому позов слід задовольнити визначити [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженці [INFO], жительці м.Тисмениця, вул.Колійова, буд.№24 кв.№2, Тисменицького району Івано-Франківської області - додатковий строк три місяці - з часу набрання рішенням суду законної сили - для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], який помер 07 січня 2004 року

Outcome: approved