Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер №3 04 серпня 2014 року звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, в якій зазначив, що у [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], туберкульоз легень вперше виявлено в 1997 році. З червня 2013 року перебуває на диспансерному обліку в нашому диспансері. В періоди з 21.10.2011 року по 05.06.2013 року [PERSON] відбував покарання за скоєний злочин. А 05.06.2013 року його було госпіталізовано в ОПТД № 3 з діагнозом мультирезистентний туберкульоз легень фіброзно-кавернозний. Персистируюча генералізуюча лімфаденопатія. Хронічний персистируючий гепатит (С + токсичний). Хронічний холицестит. Хронічний панкреатит. Вторинна нормохромна анемія легкої ступені. Кіста правої почки. Постравматична енцефалопатія. Психопатія із схильністю до аутогресії. Опіумна наркоманія, стадія ремісії. Хронічний периодонтит. З 23.11.2013 року по 23.05.2014 року на підставі рішення суду [PERSON] знаходився на примусовому лікуванні туберкульозу та хронічного алкоголізму в Обласній психіатричній лікарні № 1. 27.05.2014 року [PERSON] госпіталізований до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 для продовження лікування, де він перебуває до теперішнього часу. Перебуваючи в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворий систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями. 05 червня 2014 [PERSON] консультований лікарем - наркологом. Під час обстеження, лікарем - наркологом було встановлено, що у хворого синдром залежності. В зв"язку з чим, лікар - нарколог рекомендує для хворого примусове лікування в умовах Обласної психіатричної лікарні № 1. В добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча йому доведе до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не дотримуються. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. [PERSON] створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Що свідчить про його ставлення до свого стану здоров'я та до лікування. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 30.07.2014 року за № 49 [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень фіброзно-кавернозний. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм, синдром залежності від опітів, стан ремісії Персистируюча генералізуюча лімфаденопатія. Хронічний персистируючий гепатит (С + токсичний). Хронічний холицестит. Хронічний панкреатит. Вторинна нормохромна анемія легкої ступені. Кіста правої почки. Постравматична енцефалопатія. Психопатія із схильністю до аутогресії. Хронічний периодонтит.. В зв"язку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в умовах фтизіо-наркологічного відділення Комунального закладу охорони здоров»я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. . Оскільки, гр. [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а у Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Представник заявника в судове засіданні не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності, без фіксування технічними засобами звукозапису. [PERSON] в судове засідання, будучи повідомленим належним чином, не з'явився. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судове засідання проведено за відсутності заінтересованої особи у відповідності до ст. 185 ЦПК України, так як за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 30.07.2014 року за № 49 [PERSON] має діагноз: мультирезистентний туберкульоз легень фіброзно-кавернозний. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм, синдром залежності від опітів, стан ремісії Персистируюча генералізуюча лімфаденопатія. Хронічний персистируючий гепатит (С + токсичний). Хронічний холицестит. Хронічний панкреатит. Вторинна нормохромна анемія легкої ступені. Кіста правої почки. Постравматична енцефалопатія. Психопатія із схильністю до аутогресії. Хронічний периодонтит.. В зв"язку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в умовах фтизіо-наркологічного відділення Комунального закладу охорони здоров»я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на шість місяців (а.с. 4) Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у [PERSON] підтверджується витягом з його історії хвороби (а.с. 5) Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та примусовій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, а також враховуючи той факт, що він має супроводжуючий діагноз: хронічний алкоголізм, синдром залежності від опітів, стан ремісії персистируюча генералізуюча лімфаденопатія; хронічний персистируючий гепатит (С + токсичний); хронічний холицестит; хронічний панкреатит; вторинна нормохромна анемія легкої ступені; кіста правої почки; постравматична енцефалопатія; психопатія із схильністю до аутогресії; хронічний периодонтит, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування алкоголізму та заразної форми туберкульозу строком на шість місяців.

Outcome: approved