Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] - фізична особа-підприємець 11.01.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки. Позивач [PERSON] - ФОП зазначав, що 26.02.2011 року між сторонами було укладено Договір оренди приміщення б/н, згідно п.2.1 якого Орендодавець (позивач) передав відповідачу [PERSON] в орендне користування квартиру [ADDRESS], загальною площею 88,20 кв. м, яка належить позивачу на праві власності, для організації офісу, без права ведення виробничої діяльності та реєстрації юридичної адреси в органах виконавчої влади. Згідно п.4.1 Договору оренди з 01.09.2011 року за згодою сторін було визначено розмір орендної плати - 1300,00 доларів США; до 01.03.2012 року Орендар (відповідач) користувався переданим йому в користування майном (квартирою) та сплачував орендну плату на умовах Договору. Згідно п.8.7 Договору оренди - при згоді сторін на продовження строку дії Договору сторони складають письмову угоду, що додається до Договору; на зазначених умовах сторонами було укладено додаткову угоду №1, згідно якої Договір був пролонгований до 31.12.2013 року. Відповідно до п.8.6 Договору - термін дії Договору може бути пролонгований тільки на підставі письмової заяви Орендаря, поданої на ім»я Орендодавця за місяць до закінчення строку договору, у випадку відсутності такої заяви орендаря про продовження, припинення або зміну Договору, Договір вважається припиненим. Згідно п.5.2 Договору оренди - повернення майна (предмету оренди) в зв»язку з припиненням або розірванням дії Договору проводиться безпосередньо Орендодавцеві протягом 10 календарних днів по акту приймання-передачі. Оскільки сторони не продовжували термін дії Договору після 31.12.2013 року в установленому умовами Договору порядку, відповідач продовжував користуватися майном та повернув орендоване майно лише в червні 2015 року, про що сторонами було складено акт приймання-передачі б/н від 27.06.2015 року; тому Позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Позивача неустойку за період прострочення користування орендованим майном - з 01.01.2014 року по 27.06.2015 року, у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення згідно ст.785 ЦК України, що становить (1300,00 х 18 міс.) = 23400,00 доларів США, що станом на 28.12.2015 року з урахуванням офіційного курсу НБУ становить 541476,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві; представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав; стверджуючи, що після 31.12.2013 року позивач не пред»являв вимоги до відповідача щодо повернення орендованого майна, отримував від відповідача орендну плату згідно Договору, тобто договір було пролонговано на наступні періоди, на вимогу Позивача у червні 2015 року предмет оренди було повернуто згідно акту та відповідно до умов Договору, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 26.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] - фоп (сторонами) було укладено Договір оренди приміщення б/н, згідно п.2.1 якого Орендодавець (позивач) передав відповідачу [PERSON] в орендне користування приміщення квартири [ADDRESS], загальною площею 88,20 кв. м, яка належить Позивачу на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 25.11.1993 року, для організації офісу, без права ведення виробничої діяльності та реєстрації юридичної адреси в органах виконавчої влади, про що було складено акт приймання-передачі від 26.02.2011 року (а.с.7-10, 11, 12). Згідно п.4.1, 4.8 Договору оренди - з 01.09.2011 року за згодою сторін було визначено розмір орендної плати - 1300,00 доларів США на місяць; п.8.3 Договору - термін дії договору сторонами було визначено до 01.03.2012 року. Позивач не заперечує про те, що до 01.03.2012 року Орендар (відповідач) користувався переданим йому в користування майном (квартирою) та сплачував орендну плату на умовах Договору. Згідно п.8.7 Договору оренди - при згоді сторін на продовження Договору сторони складають письмову угоду, яка додається до Договору. 01.03.2012 року сторонами було укладено додаткову угоду №1, згідно якої Договір був пролонгований до 31.12.2013 року (а.с.13). Відповідно до п.8.6 Договору - термін дії Договору може бути пролонгований тільки на підставі письмової заяви Орендаря, поданої на ім»я Орендодавця за місяць до закінчення строку договору, у випадку відсутності заяви орендаря про продовження, припинення або зміну Договору, Договір вважається припиненим. Згідно п.5.2 Договору оренди - повернення майна (предмету оренди) в зв»язку з припиненням або розірванням дії Договору проводиться безпосередньо Орендодавцеві протягом 10 календарних днів по акту приймання-передачі. Згідно положень ст.763, 764 ЦК України - договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором; якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. При цьому, у розділі 7 Договору оренди (відповідальність сторін) - п.7.7 Сторонами було передбачено, якщо обставини невиконання зобов»язань однією зі Сторін за даним Договором і їхні наслідки продовжуються більш 3-х місяців, то кожна зі Сторін буде вправі анулювати Договір цілком або частково, і в цьому випадку жодна зі сторін не буде мати права зажадати від іншої Сторони відшкодування можливих втрат (а.с.9). Позивач [PERSON] не заперечує про те, що сторонами було складено та підписано акт №1 від 17.11.2014 року, згідно якого було зафіксовано факт наявності заборгованості Орендаря (відповідача) по оплаті за оренду квартири станом на 17.11.2014 року, тобто з 01.01.2014 року, згідно п.4.1 Договору від 26.02.2011 року, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.52), що фактично підтверджує ствердження представника відповідача про те, що після 31.12.2013 року термін дії Договору оренди сторонами фактично пролонговано на наступні періоди відповідно до положень ст.764 ЦК України, і Позивач не пред»являв вимоги щодо припинення дії Договору та повернення орендованого майна; при цьому, на вимогу Позивача у червні 2015 року предмет оренди було повернуто згідно акту від 27.06.2015 року та відповідно до умов Договору, без будь-яких претензій з боку Орендодавця (позивача) тощо (а.с.17). Будь-яких вимог щодо орендної плати за період з 01.01.2014 року по 27.06.2015 року Позивачем у даній справі до Відповідача не пред»явлено. Відповідно до положень ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов»язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За встановлених обставин, факту припинення Договору оренди від 26.02.2011 року, укладеного між сторонами, станом до 27.06.2015 року (ч.1 ст.785 ЦК України) в судовому засіданні не встановлено, тому в задоволенні позову [PERSON] - ФОП має бути відмовлено повністю.

Outcome: dismissed