Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

24.11.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про утримання аліментів. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 2008 року вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] Від фактичних шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, угоди про добровільну оплату аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить утримувати з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, судове доручення Запорізького районного суду Запорізької області щодо допиту відповідача, відповідно до матеріалів справи, повернуто до Василівського районного суду без виконання у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], який про день та час судового засідання був повідомлений Запорізьким районним судом Запорізької області своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про направлення відповідачу судової повістки, від одержання судової повістки відповідач відмовився та у відповідності до положень ч.8 ст.76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов [PERSON] не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі та від фактичних шлюбних відносин мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.2). Вищевказані обставини відповідачем не оспорені. Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою сільською головою Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області № 1896 від 30.10.2015 року (а.с.3), що відповідачем не оспорено. Відповідач [PERSON] належним чином малолітню доньку [PERSON] не утримує. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, утриманців (неповнолітніх та непрацездатних осіб) не має, аліментів на користь інших осіб аліментів не сплачує, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги законні та обґрунтовані та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 24.11.2015 року та до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред'явлення позову майнового характеру, розмір якого станом на 24.11.2015 року становить 487,20 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved