Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 18.11.2000 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем. Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу вони з чоловіком дітей не мають. Сім'я не склалася, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння, вони припинили подружні стосунки і не ведуть спільне господарство. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення справи або заперечення від нього не надходили. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони одружилися 18.11.2000 року, шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красноградського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 123. На час розгляду справи спільних дітей сторони не мають. Суд враховує, що в сторін тривалий час фактично припинені шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу на примирення не згоден. Спір про розподіл майна відсутній. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від позивача не надходило. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання компенсації витрат на правову допомогу врегульовано ст.84 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Таким чином, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Проте, долучена до матеріалів справи квитанція від 22.01.2016 не може бути доказом підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 2300 грн. Крім того, у матеріалах справи відсутній розрахунок вартості юридичних послуг відповідно до пропорційного часу роботи адвоката у зв'язку з наданням правової допомоги у даній справі. Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, відсутні правові підстави для компенсації таких витрат позивачу. На підставі ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved