Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8459,07 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 04 березня 2014 року між ними та [PERSON] було укладено договір № 538531 про відкриття та обслуговування, рахунку, випуск та надання платіжної картки. 12 серпня 2014 року між ними та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 538531 про відкриття та обслуговування, рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1. Банк на підставі наданих Клієнтом документів відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». У зв'язку із невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, ними був направлений лист-вимога від 11.07.2017 р. № 115.20-07/1861, яким повідомлено Відповідача про необхідність повернення кредиту. Однак відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, а саме не повертає кредит та не сплачує відсотки за його користування. Отже, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, в банку виникла необхідність звернутись з позовною заявою до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовільнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір № 538531 про відкриття та обслуговування, рахунку, випуск та надання платіжної картки. 12 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 538531 про відкриття та обслуговування, рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1. Банк на підставі наданих Клієнтом документів відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» : 1.1.1. Поточний рахунок [NUMBER] в Гривня України, код банку 333368, 1.1.2. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу Master Card Electronic та ПІН - конверт до неї. 1.1.4. Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч грн., 00 коп.). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.10.2017 року, у Відповідача існує заборгованість по Кредитному договору перед Позивачем, яка складається із: - залишок позики - 4 999,70 грн.; - Залишок прострочених, нарахованих відсотків - 1 492,51 грн.; - Прострочена, нарахована комісія за обслуговування - 6,34 грн.; - Нарахована та несплачена пеня по відсотках - 1 411,11 грн.; - 3 (три) відсотки за прострочену заборгованість по несплачених відсотках - 93,71 грн.; - втрати банку від інфляції за період з 26.01.2015 року по 17.10.2017 рік включно, від несвоєчасної сплати кредиту - 455,70 грн. Всього заборгованість Відповідача перед АТ „Ощадбанк" становить 8 459,07 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять гривень, 07 копійок) гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 1054, 1050, 526, 527, 530 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором. Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. У зв'язку з вище викладеним суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення нарахованої та несплаченої пені по відсотках з пропуском строку позовної давності. Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №538531 від 04.03.2014 р. в сумі 7047,96 грн.., яка складається із: 4999,70 грн. - залишок позики; 1492,51 грн. - залишок прострочених, нарахованих відсотків ; 6,34 грн. - прострочена, нарахована комісія за обслуговування; 93,71 грн. - 3 відсотки за прострочену заборгованість по несплачених відсотках; 455,70 грн. - втрати банку від інфляції за період з 26.01.2015 року по 17.10.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial