Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

27.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення збитків завданих за неналежне виконання договірних правовідносин, в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у сумі 94060,40 гривень, яка складається: з 85651 гривень - відновлювальні ремонтні роботи нежитлових підвальних приміщень; 5400 гривень - дезінсекція (обеззараження) всіх підвальних приміщень; 3000 гривень - оцінка проведення вартості матеріальної шкоди; 09,40 гривень - повідомлення про дату та місце проведення незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди; стягнути моральну шкоду у сумі 90000 гривень та судовий збір за подачу позовної заяви у сумі - 1840,60 гривень. При цьому посилається на те, що їй на праві приватної власності належить нежитлове підвальне приміщення по [ADDRESS], яке в цілому складається з приміщень загальною площею 155,7 кв.м., основною площею 50,4 кв.м. 28.02.2015 року між її представником [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір користування нежитловим приміщенням, згідно якого власник передав, а особа прийняв у тимчасове безоплатне користування нежитлове приміщення належне на правах приватної власності власнику строком на один рік, тобто до 28.02.2016 року, в стані що дозволяє здійснювати його нормальну експлуатацію. 18.03.2016 року між її представником [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] на раніш визначених умовах вдруге укладено договір користування нежитловим приміщенням до 31.12.2016 року, в стані що дозволяє здійснювати його нормальну експлуатацію. Відповідно до умов п.1.1. Договору відповідач прийняв у власника в тимчасове безоплатне користування нежитлові підвальні приміщення в стані, що дозволяли здійснювати нормальну їх експлуатацію. В порушення умов Договору, відповідач за фактичним, без орендної плати використанням нежитлових підвальних приміщень під час дії Договору в одноосібному порядку розірвав його без будь-яких попереджень, залишивши використовувані ним нежитлові підвальні приміщення в стані непридатними для використання для будь-яких цілей, що є грубим порушенням договірних зобов'язань. З урахуванням характеру пошкодження всіх підвальних приміщень загальною площею 155,7 кв.м. по [ADDRESS], Фізичній особі-підприємцю [PERSON] було надіслано повідомлення про дату та місце проведення незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди, що підтверджується квитанцією на суму 9 дев'ять грн. 40 коп. Згідно звіту №89/16 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, нанесеного власнику нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 155,7 кв.м. по [ADDRESS], складає 80140 гривень, а вартість відновлювального ремонту - 85651 гривень. За проведення вказаної оцінки нею було сплачено 3000 гривень. Також вартість обробки всіх підвальних приміщень загальною площею 155,7 кв.м. по [ADDRESS] - склала 5400 гривень. З урахуванням віку власника нежитлових підвальних приміщень, настання хвороби внаслідок хвилювань, характеру пошкодження приміщень, непридатність їх до використання за цільовим призначенням, невиконання відповідачем санітарних вимог, порушення умов Договору безкоштовного користування нежитлових підвальних приміщень за рахунок їх належного догляду - є причиною настання моральних страждань власника нежитлових підвальних приміщень, розмір якої виходячи з принципу розумності та виваженості, стороною позивача оцінюється в 90000 гривень. Ухвалою суду від 06.09.2016 року було відкрито провадження у справі та справу було призначено до розгляду. В ході розгляду справи ухвалами суду від 30.11.2016 року та від 24.01.2018 року по справі призначалася судово-будівельна експертиза. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нежитлові підвальні приміщення від 17.09.2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить об'єкт, який в цілому складається з приміщень, загальною площею 155,7 кв.м., основною площею 50,4 кв.м., відображених у технічному паспорті від 07.07.2005 року за адресою: [ADDRESS]. Право власності позивачки зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.09.2008 року. (а.с.113) 28 лютого 2015 року між [PERSON], - представником за довіреністю власника нежитлового підвального приміщення [PERSON] (Власник) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], (Особа) було укладено Договір користування нежитловим приміщенням (Договір), згідно якого Власник передав, а Особа прийняв у тимчасове безоплатне користування нежитлове приміщення належне на правах приватної власності Власнику строком на один рік, тобто до 28.02.2016 року, в стані що дозволяє здійснювати його нормальну експлуатацію. (а.с.6) 18 січня 2016 року між [PERSON], - представником за довіреністю власника нежитлового підвального приміщення [PERSON] (Власник) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], (Особа) на раніш визначених умовах вдруге укладено Договір користування нежитловим приміщенням до 31.12.2016 року, в стані що дозволяє здійснювати його нормальну експлуатацію. За умовами п. 2.3 Договору, Особа зобов'язана підтримувати майно у справному стані, здійснювати за свій рахунок поточний ремонт та нести витрати за використані комунальні послуги на утримання майна, якщо інше не встановлено законом або договором користування нежитловим приміщенням. Також відповідно до п.2.3 Договору за закінченням строку або дострокового припиненням користування, передане приміщення вважається повернутим Власнику з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі, в якому повинно бути зазначено технічний стан приміщення на момент його повернення. При передачі приміщення Особа повертає ключі Власнику і з цього моменту немає права у користуванні об'єктом. (а.с.7) Відповідно Витягу з кримінального провадження №12016160500003100, 29.04.2016 р. до ЧЧ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина [PERSON], в якій він просив прийняти заходи правового характеру щодо невстановленої особи, яка 28.04.2016 р. таємно викрала його особисте майно, яке знаходилось по [ADDRESS], тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. (а.с.8) 23.05.2016 р. [PERSON] звернувся до слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області з заявою з метою надання інформації, що невстановленою особою у скоєному злочину є Фізична особа-підприємець [PERSON], 1983 р.н. (а.с.10) 02.05.2016 року на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення про дату та місце проведення незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди, що підтверджується квитанцією на суму 09,40 гривень. (а.с.13) Згідно звіту № 89/16 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 155,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS], становить 80140 (вісімдесят тисяч сто сорок) грн., а вартість відновлювального ремонту - становить 85651 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот п'ятдесят одна) грн. (а.с.18 - 26) Згідно рахунку № 0505/16 від 04.05.2016 року та акту приймання-передачі виконаних робіт за послуги, пов'язані з проведенням оцінки у визначенні вартості матеріальної шкоди, спричинених власнику нежитлових підвальних приміщень загальною площею 155,7 кв.м. по [ADDRESS] склала - 3000 (три тисячі) грн. (а.с.15, 17) Як вбачається з акту огляду від 29.04.2016 р., складеного комісією ТОВ „Спецспектор Одеса", у зв'язку зі зверненням [PERSON] (заява) проведено огляд приміщення підвалу будинку по [ADDRESS]. За ентомологічними показниками необхідно провести знезараження (дезинсекцію) аерозольним методом спеціальними засобами для знищення шкідників. Згідно прайс-листу вартість обробки всіх підвальних приміщень - складає 5400 (п'ять тисяч чотириста) грн. (а.с.42) Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, відповідач, в порушення умов Договору, під час дії Договору в одноосібному порядку розірвав його без будь-яких попереджень, залишивши використовувані ним нежитлові підвальні приміщення за адресою: [ADDRESS] в стані непридатному для використання, що є грубим порушенням договірних зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦПК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, судом встановлено, що діями відповідача позивачці було завдано матеріальну шкоду у вигляді пошкодження майна позивачки, що повною мірою доводиться матеріалами справи. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути матеріальну шкоду в загальному розмірі 88549,40 гривень, яка складається з визначеної звітом матеріальної шкоди завданої власнику нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 155,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] у місті Одесі, у розмірі 80140 гривень, дезінсекції (обеззараження) всіх підвальних приміщень у розмірі 5400 гривень, оцінки проведення вартості матеріальної шкоди у розмірі 3000 гривень, повідомлення про дату та місце проведення незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди у розмірі 09,40 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Згідно до п.п. 7, 8 зазначеної постанови, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Крім матеріальної шкоди позивачці також було заподіяно моральну шкоду, що виразилася в тому, що був порушений звичний спосіб життя позивачки, з приводу пошкодження її майна та непридатністю його до використання за цільовим призначенням позивачка постійно перебувала у стресовому стані та змушена була докладати додаткові зусилля для відновлення порушеного становища. Тому суд вважає, що з врахуванням обставин справи розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 1000 гривень. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1840, 60 гривень.

Outcome: partial