Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому зазначає, що з [PERSON] він перебував у цивільному шлюбу з серпня 2006 року до жовтня 2014 року. За цей час в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Приблизно з 2009 року [PERSON] захворіла на психічне захворювання, яке спочатку проявлялося у вигляді розладу психіки нечастими епізодами, але останнім часом ці прояви становились все частішими. Під час прояву захворювання [PERSON] не наділяла дітям ніякої уваги, замикалась в собі, не піклувалась про те, щоб діти були нагодовані, одягнені тощо. 05.10.2013 [PERSON] за договором дарування придбав будинок, який розташований за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Купріянова, 50, та пішов від [PERSON] Їх старший син залишився на утриманні [PERSON] В тім, за домовленістю, [PERSON] постійно піклувався про дитину, брав участь у її вихованні. Коли [PERSON] народила молодшого сина [PERSON], [PERSON] намагався допомогти їй виховувати дітей, надавав грошову допомогу, залишався з дітьми коли погіршувалося самопочуття [PERSON], або коли їй необхідно було кудись піти, а дітей ні з ким було залишити. Вважає, що через хворобу, яка прогресує, [PERSON] все менше й менше уваги стала приділяти їх старшому сину. Все частіше він заставав сина голодним, неохайно одягнутим, на самоті. На початку 2014 він був вимушений забрати сина до себе, та виховувати разом зі своєю матірю та своїм молодшим братом. Весь цей час вони годували дитину, водили до дитячого садку, лікувальних закладів, купували та прали йому одяг, займалися з ним, щоб він ріс розвинутою дитиною. При цьому [PERSON] жодного разу не навістила його. Вважає, що перебування сина в сімї [PERSON] негативно впливає на виховання та здоровя сина. Зараз [PERSON] проживає в окремому будинку загальною площею 68,9 кв.м., в тому числі житловою площею 31,9 кв.м. У сина є окрема кімната де є все необхідне. Він має постійну роботу, достойний заробіток. Хоче дати дитині освіту і добробут. Син також хоче жити з ним. [PERSON] не може дати дитині ні належного виховання, ні матеріального забезпечення. Вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з матірю. Просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з ним. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] (а.с.21), в якому зазначає, що з грудня 2007 року по 16 квітня 2015 року вони з [PERSON] мешкали однією сімєю, але шлюб між ними зареєстровано не було. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей, сини [PERSON] та [PERSON]. Перше загострення відносин відбулося після народження молодшого сина [PERSON]. Поведінка [PERSON] стала агресивною, він постійно влаштовував сварки, частіше виникали непорозуміння та суперечки. [PERSON] ображав її, називав психічно хворою та почав наносити їй тілесні ушкодження завдаючи побоїв. 16 квітня 2015 року, після чергового побиття вона вирішила забрати дітей та піти жити до своєї матері. Старшого сина [PERSON] [PERSON] забрав силою. Вона все одно пішла з дому разом з молодшим сином, розраховуючи, що в цей день вона повернеться за старшим сином. В цей день вона разом з братом та матірю повернулись і намагались забрати [PERSON], але відповідач їх не пустив. Сина забрати вона не змогла. Вона намагалась у будь-який спосіб забрати старшого сина [PERSON], намагалася домовитися з [PERSON], але він не бажав спілкуватись з даного приводу. Повертатися жити до нього вона не хотіла, оскільки боялася за своє життя та життя дітей. 11.05.2015 року [PERSON] приїхав до будинку де вона мешкає, та прямо у дворі будинку силоміць забрав меншого сина і увіз. 12.05.2015 року, на вимогу служби у справах дітей, її було оглянуто лікарем-психіатром КЛЗ ЦМЛ, який встановив, що вона не є психічно хворою та не потребує примусового лікування. 14.05.2015 року комісією з питань захисту прав дітей було розглянуто заяву [PERSON] щодо відібрання у неї дітей. На засіданні комісії було встановлено, що вона не потребує примусової госпіталізації у психіатричний диспансер та примусового лікування. Встановлено, що вона порядна, любляча, турботлива матір, та сама може виховувати дітей. Було рекомендовано домовитись з [PERSON] щодо питання виховання дітей або звернутись до суду. Одного разу, вона разом зі своєю матірю застали вдома у [PERSON] його матір, і остання віддала їм меншого сина [PERSON]. Відповідно до відомостей завідувача та вихователя ДНЗ «Теремок» [PERSON] відвідував дитячий садок в травні 2015 року- 6 разів, в червні 2015- 6 разів, в липні 2015 року- не відвідував. [PERSON], зловживаючи своїми батьківськими правами, обмежує права дитини на спілкування з матірю, позбавляє [PERSON] материнської любові, турботи, материнського тепла, позбавляє дитину права на освіту. Також [PERSON] перешкоджає їй здійснювати свої батьківські обовязки. Фактично переховуючи від неї старшого сина [PERSON], та намагаючись силоміць відібрати меншого сина [PERSON], вважає, що [PERSON] порушує її права матері відносно дітей. Вона особисто отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною. Також їй надають допомогу її матір та брат. Вона має матеріальну можливість виховувати дітей. Також вона має житло. В квартирі створені умови для проживання дітей. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, вона має можливість увесь свій час, цілодобово, присвячувати дітям. До того ж разом з нею мешкає її матір, яка їй допомагає. [PERSON] мешкає один, працює за графіком цілодобової зміни. Його матір мешкає в іншому кінці міста. Також [PERSON] полюбляє відпочивати з друзями, вживаючи спиртні напої. Вона переживає, щоб [PERSON] не брав їхнього сина на такий відпочинок разом з собою, оскільки це негативно впливатиме на духовний розвиток дитини. Просить визначити місце проживання малолітніх дітей, [PERSON]М та [PERSON], разом із нею, зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди проживанню дітей з матірю, а також просить стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. В зустрічному позові [PERSON] просить відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала. Просить її позов задовольнити з підстав викладених в заяві, в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник органу опіки та піклування [PERSON] підтримала позов [PERSON] Вважає, що в інтересах малолітніх дітей є доцільним визначити місцем проживання дітей з матірю, яка не заперечує проти спілкування дітей з батьком [PERSON], проте бажає, щоб сини постійно мешкали з нею. Висновок органу опіки з цього питання підтримує. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON], задоволенню не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.1\~ст. 14 СК України\~здійснення сімейних прав є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.ч. 2,3\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до ч.1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 p., зазначено, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по квітень 2015року. У них народилося двоє дітей: син [PERSON] , 25.01.2009року народження, та син [PERSON] , 21 листопада 2013року народження.(а.с. 27,28). Батьки дітей проживають окремо. [PERSON] проживає фактично по вул. Купріянова, 50 м. Дружківка, зареєстрований [INFO], [PERSON] зареєстрована і проживає [INFO]. За цією ж адресою зареєстровані і діти (а.с.29,45-46) Згідно характеристики з місця проживання, місця роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с.30,32). Згідно довідки №031 від 27.07.2015 року, виданої ПАТ «Дружківський завод металевих виробів» [PERSON] працює на вказаному підприємстві з 01.08.2006року по теперішній час. З 27.01.2014року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.33). Згідно довідки Т.В.О. начальника ДПРЧ 45 [PERSON] з 17.10.2008року по теперішній час працює пожежним рятувальником 45 державної пожежно-рятувальної частини м.Дружківки (а.с.11). Згідно службової характеристики, яка видана 13.05.2015року т.в.о. начальника ДПРЧ -45 [PERSON] , характеристики з місця проживання характеризується позитивно (а.с.10, 93). Згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] на праві спільної часткової власності з [PERSON], [PERSON] належить 1/3 частка квартира [ADDRESS] (а.с.41-44). Згідно договору дарування від 05.10.2013 року та копії [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок №50 по вул. Купріянова у м. Дружківка. (а.с.7-8) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов вказаного будинку від 25 серпня 2015 року вбачається, що умови проживання в сімї [PERSON] за адресою вул..Купріянова,50 , відповідають вимогам щодо утримання малолітньої дитини. Обставин , які б унеможливлювали перебування сина з батьком , не виявлено. (а.с.73) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25 серпня 2015 року за адресою: м. Дружківка, вул. Чайковського,10/91, вказана квартира має всі необхідні умови для проживання та відпочинку. У наявності відповідні меблі, є сучасні електроприлади та побутова техніка. Квартира обладнана усім необхідним для нормального фізичного та психічного розвитку малолітніх дітей, які повністю забезпечені продуктами харчування, сезонним одягом, розвиваючими іграми, засобами особистої гігієни тощо. В сімї доброзичлива атмосфера, діти оточені турботою і любовю. Обставин, які б унеможливлювали перебування дітей з матірю, не виявлено (а.с.72). Згідно характеристики на вихованця ДНЗ «Теремок» (а.с.31) [PERSON] завжди чистий, охайний, одягається згідно погодним умовам. З задоволенням йде з дитячого садка до дому з мамою, татом, бабусею. Негативних розмов від дитини по відношенню до батьків, бабусі не було чутно. Батьки приймали активну участь в житті дитини у дошкільному закладі. Судом встановлено, що з квітня 2015року між [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо місця проживання їхніх дітей. [PERSON] звертався неодноразово до органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо вирішення цього спору. Батькам було рекомендовано дійти згоди щодо визначення місця проживання їхніх дітей (а.с.53,54). Судом встановлено, що 05.05.2015року [PERSON] звертався до голови Дружківської міської ради, в якому просив терміново вирішити питання з психоневрологічним диспансером м.Дружківки про направлення його цивільної дружини [PERSON] на обстеження та лікування в психіатричну медичну установу. (а.с. 136) З висновку Органу опіки та піклування Дружківської міської ради від 11 вересня 2015 року №16-1641-01 вбачається, що, враховуючи вік дітей та ті обставини, що розлучення братів не відповідає інтересам дітей, вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з матірю [PERSON] , яка не заперечує проти спілкування дітей з батьком [PERSON] , проте бажає, щоб сини [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з нею. Свідок [PERSON], яка була вихователем у [PERSON] в минулому році, садочку, який відвідує син [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що обидва батьки приймали участь в житті дитини. На батьківських зборах була присутня мама та бабуся [PERSON], [PERSON], До садочку дитину приводила мата, та бабуся. Іноді приводив тато. Свідок [PERSON] , яка з липня 2015року є вихователем [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що [PERSON] відвідує садок і спілкується з [PERSON] в садку. Вона не намагалася його забрати із садка. Комісія не рекомендувала йти дитині в школу, оскільки він трішки загальмував у розвитку. На даний час дитина підросла, освоює програму минулого року. Розвивається відповідно своєму віку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] турботлива матір. Після народження сина [PERSON], [PERSON] захворіла. Під час захворювання мати їй дуже допомагала. Після народження Міши, [PERSON] попала до лікарні в м. Донецьк. Її мати також брала лікарняний і жила разом з [PERSON] в його будинку. Він не дозволив їй взяти дітей до себе в квартиру. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] вимусив її покинути лікарню м.Донецьк під розписку. Вона не долікувалася, приїхала до дому. Свідок [PERSON], яка працює лікарем психіатром м. Дружківки, підтвердила, що [PERSON] перебувала на обліку в лікарні з діагнозом «депресивний розлад» . Загострення в неї були після пологів, а також після смерті бабусі. Приймала відповідні ліки. Останній раз зверталася в травні 2015року. На даний час перебуває на консультативному обліку. Свідки [PERSON], та [PERSON] пояснили в судовому засіданні , що під час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] мав дуже сильний психологічний тиск на [PERSON]. Клімат в родині не був здоровим. Така обстановка дуже впливала на стан її здоровя. Був навіть випадок, коли [PERSON] змусив [PERSON] перебирати корм для курчат бройлерів о 23 годині ночі, оскільки вдень [PERSON] випадково переплутала і змішала корм різний за видами. Це як раз було після її повернення з лікарні м. Донецьку. Анастасія не могла йому чинити опір. І лише після того, як [PERSON] покинула його і прийшла жити на вул. Чайковського, вона стала приходити в нормальний стан. На сьогодні вона не вживає ніяких ліків, бо їй це не потрібно. Вона доглядає за меншим сином. Але вони всі турбуються про те, щоб [PERSON] не викрав і молодшого сина, оскільки такі випадки вже були. Свідки [PERSON], [PERSON] , [PERSON], , [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що [PERSON] хвора людина. Під час її хвороби, вона взагалі не приділяла уваги своїм дітям. Діти бачать її в такому стані, і це дуже впливає на виховання дітей. Свідок [PERSON] , яка працювала дитячою медсестрою на дільниці, коли народився [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що вона як медична сестра відвідувала сімю після народження дитини. Перші три місяці після народження, вона приходила, не зустрічалася з мамою [PERSON]. Чому мама не виходила до неї їй не було відомо. В цей період часу вона спілкувалася з татом, бабусею. Після трьох місяців вона побачила маму дитини. Мама приводила дитину до лікарні, виконувала всі рекомендації , які надаються дітям в цей період їхнього життя. Потім вони переїхали на іншу ділянку і спілкування з сім"єю припинилося. В судовому засіданні [PERSON],25 січня 2009року народження, пояснив, що він бажає проживати з татом. Також він любить свого молодшого брата [PERSON]. Мама його одного разу вдарила памперсом, тому він не хоче жити з нею. При цьому представник органу опіки та піклування [PERSON]Г, в судовому засіданні пояснила, що вона дуже здивована такими поясненнями дитини. Влітку, коли вони комісією приходили за місцем мешкання [PERSON] для обстеження умов проживання, і звичайно вони спілкувалися з [PERSON]. І на тот момент, дитина пояснювала, що любить і маму, і папу, і свого брата [PERSON], і бажає з ними проживати. [PERSON] , як в позові так і в поясненнях в судовому засіданні , обґрунтовує свою вимогу щодо визначення місця проживання [PERSON] тим, що мати дитини постійно хворіє, не доглядає за дітьми, не приділяє уваги дитині, через що на його думку дитину залишили в садочку ще на рік, хоча він мав вже йти до школи. Мати не любить дитину. Мати не зможе надати дитині належне виховання, утримання. При цьому позивач погоджується з тим, що молодший син, може проживати разом з матір"ю. Але суд вважає, що такі доводи не можуть бути підставою для розлучення дитини з матірю. Крім того, суд вважає, що наполягаючи на встановленні місця проживання одного сина з батьком, останній розлучає не тільки сина з матір"ю , але ж і двох братів. Суд вважає, що [PERSON]С, не надав суду переконливих доказів про наявність\~\~виключних обставин для розлучення малолітньої дитини із матірю відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, тому його позов задоволенню не підлягає. А позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом з нею підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] забирав у матері синів [PERSON] та [PERSON], що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Даний факт не заперечує і [PERSON] [PERSON] неодноразово під час судового засідання звертав увагу на те, що пізніше коли молодший син підросте, він також буде намагатися його забрати у матері, оскільки вважає, що вона не зможе виховати дітей, належним чином їх утримувати. Суд вважає, що своїми такими діями батько дітей чинить перешкоди проживанню дітей з матірю, і для усунення таких перешкод суд вважає необхідним зобовязати його не чинити перешкоди в проживанні дітей з матірю. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved