Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

07 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 14.11.1998 року між ним та відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб, від спільного життя вони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їхньої сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Спору про поділ майна та про місце проживання спільної дочки відсутні. Вважає, що за вказаних обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, в поданій заяві позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити та просив розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Просила розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 14.11.1998 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.11.1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 768 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін від шлюбу народилася дочка - [PERSON] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання припинені. Причиною цього стала відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, в зв`язку з чим вона остаточно переконалась у неможливості збереження сім`ї у подальшому. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved