Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Віньковецької селищної ради, просить визнати за нею право власності на автомобіль ВАЗ 2121 1980 р.в. оранжевого кольору як за спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті позивач прийняла частину спадщини, про що отримала нотаріально засвідчене свідоцтво, проте не може оформити спадкові права на автомобіль через відсутність свідоцтва про його реєстрацію. В судове засідання позивач не з`явилася, на ім`я суду надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Віньковецької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надав, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач 30 серпня 2019 року отримала нотаріально посвідчене свідоцтво із якого слідує, що вона являється спадкоємцем за законом майнапомерлого [INFO] [PERSON] , актовий запис № 8 від 19.02.2020 року. Після його смерті спадкоємець прийняла частину спадщини у виді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та інших речей. Вона звернулася до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину на автомобіль "ВАЗ 2121» 1980 р.в. оранжевого кольору номер кузова [NUMBER] , однак 15.07.2020 року отримали відмову у зв`язку з відсутністю свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно реєстраційної картки Дунаєвецького сервісного центру в Хмельницькій області (а.с.11) відповідно до бази даних Єдиного державного реєстру МВС за[PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ 2121 1980 р.в. оранжевого кольору [NUMBER] № кузова [NUMBER] . Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на наведене, враховуючи той факт, що[PERSON] є спадкоємцем за законом померлого [PERSON] , якому належало право власності на спірний автомобіль, суд дійшов висновку про доведеність наявності права позивачки на 1/1 частину цього майна, у зв`язку з чим вважає за потрібне визнати за нею це право. Суд зазначає, що відповідачами у такій категорії справ територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування можуть бути лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини. Таким чином, з огляду на те, що позивачка прийняла спадщину, саме Віньковецька селищна рада є належним відповідачем у справі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте позивач не висуває вимогу про стягнення судового збору з селищної ради.

Outcome: approved