Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача за договором адвокат [PERSON] надав пояснення по суті позову, просив позовні вимоги задовольнити, та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, пояснив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], який на день смерті проживав в с. Стульневе Чернігівського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15.02.2011 року. Після смерті батька відкрилась спадщина. У склад спадкової маси входить земельні ділянка розміром 6,46 га, яка розташована на території Стульнівської сільської ради Чернігівського району та посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 009230 від 15.08.2003 року на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації № 176 від 17.07.2003 року. Та обставина, що померлий [PERSON] доводиться позивачу рідним батьком підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 22.01.1974 року відповідно до якого вбачається, що в графі батько вказаний [PERSON]. На день смерті батька з ним за однією адресою проживала мати позивача, тобто дружина [PERSON], проте вона також померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22.10.2013 року, яке видане виконавчим комітетом Стульнівської сільської ради Чернігівського району. У визначений законом строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округа. Проте, після вивчення поданих позивачем документів приватним нотаріусом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку спадкодавця. Враховуючи те, що через органи нотаріату неможливо законодавчо закріпити за ним право власності на земельну ділянку, то єдиний спосіб визнання права власності на земельну ділянку - це визнання права власності у судовому порядку. Представник відповідача - Стульнівської сільської ради у судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі. З урахуванням вимог ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки обставини викладені в позовні заяві підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а вимоги ґрунтуються на нормах ЦК України, на які посилають позивач по справі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Суд пересвідчився, що позивач має право на отримання у власність земельної ділянки після померлого батька, оскільки відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем першої черги за Законом. Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" відповідачами у справах даної категорії є спадкоємці, а при їх відсутності є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного,

Outcome: approved