Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 грудня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за заповітом, на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з ним в одному помешканні, а тому є такою, що прийняла спадщину померлої, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу державного акту, який втрачено. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій свій позов підтримала та просила його задовольнити повністю, розглянувши справу без її участі. Представник відповідача - Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, надавши до суду письмову заяву №25 від 01 лютого 2016 року про розгляд справи без нього. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі позивача та представника відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, діючи виключно у спосіб, визначений законами України (ч.2 ст.19 Конституції України та ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 16 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції, актовий запис про смерть №402 від 16 вересня 2014 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №36,37,38,/735,736, площею 2.06 га., яка розташована в межах Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 26 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Належність померлій вказаної земельної ділянки підтверджується і довідкою відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №31-1516-99.11-763/15-15 від 17 грудня 2015 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що 07 лютого 1996 року [PERSON] все належне їй майно, а також все те, що належатиме їй на день смерті, заповіла позивачеві [PERSON] У зв'язку цим, позивач є спадкоємцем належної померлій [PERSON] спадщини за заповітом. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться такими, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом на підставі довідок Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області №№826 та 827 від 08 грудня 2015 року встановлено, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] на день смерті останньої проживали разом в одному помешканні, зокрема в [ADDRESS]. Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла належну померлій матері спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого батька, однак нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку звернення до нотаріуса та через відсутність оригіналу правовстановлюючого документів на спадкове майно, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який втрачено позивачем, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №50 від 12 грудня 2015 року (лист державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1323/02-14 від 26 листопада 2015 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказав, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може бути позивачем у справі про визнання права власності на це спадкове майно. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину померлої матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved