Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія» витрати пов`язанні з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у загальному розмірі 43271,00 грн., який складається: грошове забезпечення у розмірі 32345,88 грн.; продовольче забезпечення у розмірі 4651,80 грн.; речове забезпечення 6273,32 грн., а також стягнення судових витрат. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та відповідачем 28.07.2017 року було укладено контракт про проходження військової служби з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навального підрозділу вищого навчального закладу. 01.12.2017 року відповідач подав рапорт у якому добровільно просив відрахувати його з Інституту через небажання продовжувати своє навчання. Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 26.12.2017 року відповідача було відраховано з інституту через небажання продовжувати навчання та наказом начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» від 05.01.2018 року відповідача було виключено із списків особового складу інституту. Зазначеним наказом відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в інституті у загальному розмірі 43271 грн. Проте до теперішнього часу відповідач не відшкодував позивачеві понесених ним витрат на навчання через що, позивач змушений звернутися до суду і вимагати відшкодування фактичних витрат які були понесені навчальним закладом. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження. Згідно ст. 274 п. ч.1 п.2 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до п.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв'язку з вищевикладеним, вказана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки вказана справа є малозначна. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання, в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.33-34). Відповідач [PERSON] в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку та врахувавши конкретні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та відповідачем [PERSON] 28.07.2017 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.9-10). 01.12.2017 року [PERSON] подав на ім`я начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» рапорт в якому просив відрахувати його за небажанням навчання в Інституті Військово-Морських Сил (а.с.11). Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 26.12.2017 року №2231 старшого матроса [PERSON] було відраховано з інституту через небажання продовжувати навчання (а.с.12). Згідно витягу з наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» №04 від 05.01.2018 року, [PERSON] було оголошено суму до відшкодування за час навчання в інституті у розмірі 43271 грн. (а.с.13), про що [PERSON] був повідомлений 05.01.2018 року (а.с.14). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п'ятої статті 26 цього Закону,, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Пунктом п. 7 Постанови КМУ № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» встановлено: у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved