Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] 07 грудня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 19.09.2016 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] начається у 2-му класі у середній загальноосвітній школі м.Дубляни. Одяг, здорове харчування, належні умови проживання позивач забезпечує самостійно. Усі необхідні навчальні матеріали, канцтовари [PERSON] купує самостійно.Батько дитини надає незначні кошти на утримання дитини. У травні 2020 року відповідач дав 2500 грн. та у липні 202 року 2000 грн. на утримання дитини. Кожного місяця вона витрачає на утримання дитини більше 6000 грн. Ці кошти йдуть на харчування, одяг, навчання тощо. Також дитини додатково відвідує уроки з англійської мови, вартість одного уроку 100 гривень. Оскільки позивач працює та самостійно виховує дитину, змушена залишати сина на приватне навчання із вчителем, що також є платним. Крім цього син часто хворіє на бронхіт т а інші захворювання, що потребує уваги до його здоров"я, часте лікування, планування відпочинку на морі за рекомендація ми лікарів. Відповіда обіцяв надсилати гроші кожного місяця, проте цього не робить. Позивач зазначає, що відповідач більше двох років їздить за кордон працювати та має можливість надавати систематично кошти на утримання дитини. Позивач офіційно працює у ТОВ "Сільпо фуд" на посаді кухаря. Отримує стабільну заробітну плату, проте її коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового засідання. Позивач в судовому засідання повністю підтримала позов. Просила такий задоволити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, а саме у сумі 1500 грн. Пояснив, що він не працює, має на утриманні ще двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 04.09.2010 року та зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2183. У даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 19.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м.Львова. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ\~від 27лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Статтею 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1,2 ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст.ст.13,\~81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що може сплачувати аліменти у сумі 1500 грн. щомісячно, оскільки він не працює та на його утриманні знаходиться ще двоє малолітніх дітей. Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, що позивачка, мати сина [PERSON] , [INFO] , займається його вихованням, повністю утримує дитину. Відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню сина. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який він би мав тоді, коли утримувався обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховуючи, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей та не працює, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на виховання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2\~ст. 184 СК України). Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 07 грудня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з вказаної дати і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір»,\~тому із\~відповідача підлягає\~стягненню на\~користь держави\~судовий збір\~в розмірі\~908 грн. за вказану позовну вимогу.

Outcome: partial