Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

18 жовтня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування поданої заяви заявники вказують на те, що 03 червня 2009 року між позивачами було укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис за номером 474. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON]. Факт народження дитини підтверджено відповідним епікризом після операції кесаревого розтину від 24 лютого 2017 року. Крім того факт народження [PERSON] був зареєстрований в органах влади невизнаного суб'єкта права. Це був вимушений захід, бо перебування на тимчасово окупованій території взагалі без будь-яких документів не уявляється можливим. Заявники вважають, що їх дитина є громадянкою України, тому цей факт народження повинен бути зареєстрованим у повній відповідності із чинним законодавством. В судове засідання заявники не з'явилися, згідно заяви просили суд розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи, Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу без його участі, з заявленими вимогами [PERSON], [PERSON] погодились в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.256, 257-1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом держаної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 257-1 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно свідоцтва про народження, виданного на тимчасово окупованій території, [PERSON] народилась [INFO] у м. Донецьку, її батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. Відповідно до епікриза після операції кесаревого розтину від 24 лютого 2017 року встановлено, що у [PERSON] в Донецькому республіканському Центрі охорони материнства та дитинства [INFO] народилась дівчинка, вагою 3000 г. Довідка видана медичним закладом м. Донецьк, який розташований на території України, яка є тимчасово окупованою. В якості належних та допустимих доказів судом, як виняток, враховуючи яке ключове значення, має встановлення факту народження особи для реалізації прав заявника, беруться до уваги, свідоцтво про народження дитини, медичні документи, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме відомості, що містяться у вказаних документах, та підтвердженні в сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами по справі. Відповідно до вимог частини 1ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Указом Президента України від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію вказане рішення Ради Нацбезпеки і оборони України. Наказом Антитерористичного центру при службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначено район проведення антитерористичної операції Донецька область, а термін її проведення з 07 квітня 2014 року. Постановою ВР України «Про визнання окремих районів, міст селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року №254 окремі райони, міста, селища і села Донецької області визнанні тимчасово окупованими територіями. Згідно розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Донецьк затверджено в переліку населених - пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією відповідно до постанови ВР України «Про визнання окремих районів, міст селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року №254. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявників, так як дозволить використати право на реєстрацію народження дитини та отримання свідоцтво про її народження на території України, де органи влади здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви .

Outcome: approved