Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що помер його дід [PERSON], який ще при житті склав заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів позивачу. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4290 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради, яку він фактично успадкував, але не оформив після смерті його матері [PERSON], померлої 25.07.2004 року, яка їй належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 177270. Позивач зазначає, що в даному Державному акті була допущена помилка, а саме, неправильно вказано площу земельної ділянки - 0,4682 га, в той час як по даним Державного земельного кадастру площа ділянки - 0,4290 га., у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за заповітом. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги просив задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2014 р. [PERSON] зробив заповіт (зареєстрований в реєстрі за № 35, с. Осички) в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів на ім"я позивача - свого внука [PERSON]. 21.09.2014 року в селі Русанівка, Радомишльського району помер у віці 76 років [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина , до складу якої входить земельна ділянка площею 0,4290 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка належала [PERSON]М згідно Державного акта серії ЖТ № 177270 від 02 червня 2003 року, яку він прийняв у спадщину, але не оформив, після смерті матері [PERSON], померлої 25.07.2004. Як вбачається з копії спадкової справи № 20/2015 до майна померлого 21.09.2014 року [PERSON], що заведена приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON], спадщину після його смерті за заповітом посвідченим секретарем Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 12 вересня 2014 року за реєстром № 35 прийняв [PERSON] Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру № НВ-1801554412015 від 03.03.2015 року, земельна ділянка, яка розташована на території Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має площу - 0,4290 га. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку №34-619-0.3-1180/0/2-15 від 10.03.2015 року вартість земельної ділянки, площею 0,429 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, складає 2644,33гривень. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved