Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У травні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлю б між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 31 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 328. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки, під час спільного проживання постійно виникала сварки, які поступово призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 31 березня 2014 року, з того ж часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про майно відсутній. Крім того, на даний час у кожного з них склалися фактичні шлюбні стосунки із іншими, вони мають намір офіційно оформити шлюб. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із матір'ю. Родина існує формально, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явилася, однак надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 31 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 328, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 31 березня 2014 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, бажання відновляти сімейні відносини не мають, на даний час у кожного з них склалися фактичні шлюбні стосунки із іншими. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із позивачем. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення сторін свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, досягнення згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved