Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за неналежне виконання зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультативних послугу № 79/19 від 22.09.2019 у розмірі 56000,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2019 року між АН «Мир», в особі фізичної особи - підприємця [PERSON] , та [PERSON] був укладений Договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 79/19, на підставі якого Виконавець надає Замовнику послуги по вивченню ринку нерухомості на підставі банку даних АН «Мир» та представленню інформаційної продукції у вигляді адреси з метою задоволення інформаційних потреб Замовника про нерухомі об`єкти, які продаються для придбання у власність їм або членам родини, родичам або особам, які спільно проживають з ним, або третім особам, у чиїх інтересах діє Замовник, за параметрами Замовника для пошуку інформації - квартира. Вартість вказаних послуг, які надані Виконавцем Замовнику, складає 5% від ринкової вартості обраного об`єкту, але не менше 28 000,00 грн. На підставі п.3.2 Договору, послуги вважаються виконаними з моменту коли Замовник ставить підпис про отримання інформаційної послуги у вигляді адреси, підписання сторонами додаткових документів не потребується. За вказаним договором оплата послуг Виконавця замовником проводиться у розмірі 50% від суми в день підписання договору Задатку або іншого договору, який має намір сторін продати-придбати нерухомість, між Замовником та власником об`єкту нерухомості та 50% від суми перед підписанням договору купівлі-продажу або іншого договору, який підтверджує перехід права власності між вищевказаними особами у разі відсутності необхідності підписання договору Задатку або іншого договору, який носить намір сторін продати-придбати нерухомість. Агенція нерухомості « [INFO] » надала відповідачу інформаційну послугу про об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 22.09.2019 було проведено огляд об`єкта нерухомості замовником, що підтверджується наявністю підпису останньої у таблиці додатку № 1. 27.09.2019 [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу оформила право власності на квартиру [ADDRESS] . Тобто Договір про надання інформаційно-консультативних послуг являється виконаним Агенцією нерухомості «Мир» у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продажу та підлягає оплаті. Однак у встановлений, згідно Договору час відповідач своє зобов`язання оплатити послуги Агенції нерухомості не виконала, на усні та письмові вимоги позивача не реагує та на теперішній час відмовляється сплатити суму винагороди у розмірі 28000,00 грн., так як не залежно від ринкової вартості об`єкту оплата не може бути меншою. Крім того, Пункт 4.1 Договору № 79/19 передбачає відповідальність Замовника у випадку відчуження об`єкту, інформація про який була надана Замовнику Виконавцем, у власність Замовника, його родичів або третіх осіб при участі Замовника, без відома виконавця, Виконавець не несе жодної відповідальності за законність укладеної угоди по відчуженню рухомого майна, а з Замовника у судовому порядку стягується сума, визначена у п. 3.1 даного Договору, а також Замовник зобов`язується, згідно ст. 549 ЦК України, сплатити штраф за порушення умов Договору у розмірі 100% від вартості послуг Виконавця, тому сума штрафу, яку Відповідач зобов`язаний сплатити за порушення умов Договору складає також 28000,00 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 56000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22 вересня 2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір № 79/19 про надання інформаційно-консультативних послуг (а.с. 10). На підставі цього договору Виконавець надає Замовнику послуги по вивченню ринку нерухомості на підставі банку даних АН «Мир» та представленню інформаційної продукції у вигляді адреси (відповідно до Додатку № 1) з метою задоволення інформаційних потреб Замовника про нерухомі об`єкти, які продаються для придбання у власність їм або членам родини, родичам або особам, які спільно проживають з ним, або третім особам, у чиїх інтересах діє Замовник (п. 1 Договору). Параметри задані Замовником для пошуку інформації - квартира. Згідно Таблиці Додатку № 1 до Договору № 79/19, Агенція нерухомості «Мир» надала Відповідачу інформаційну послугу про об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22.09.2019 було проведено огляд об`єкта нерухомості Замовником, що підтверджується наявністю підпису останньої у таблиці Додаток № 1. 27.09.2019 [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, серії та номер: 1293, виданого 27.09.2019 приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. оформила право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 189117032 від 18.11.2019 (а.с. 11, 12). Враховуючи п.3.1-3.З Договору про надання інформаційно-консультативних послуг №79/19 від 22.09.2019, договір являється виконаним Агенцією нерухомості «Мир» у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продаж, серії та номер: 1293, виданого 27.09.2019 року приватним нотаріусом Чугуївського міського .нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. та підлягає оплаті. На теперішній час Відповідач відмовляється сплатити суму винагороди відповідно до п.3.1 Договору, а саме 28 000,00 грн. Тобто, судом встановлено, що між сторонами укладено договір про надання послуг. Позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, а саме надав відповідачу інформацію про об`єкти нерухомості, що продаються, для придбання у власність. Відповідачем же були порушені зобов`язання щодо сплати наданих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З ч. 2 ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 901 ЦК України закріплено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі п.3.2 Договору, послуги Виконавця вважаються виконаними з моменту коли Замовник ставить підпис про отримання інформаційної послуги у вигляді адреси табл. Додаток 1, підписання сторонами додаткових документів не потребується. Пункт 3.3 Договору передбачає, що оплата послуг Виконавця Замовником проводиться у розмірі 50% від суми, зазначеної у п. 3.1 в підписання договору Задатку або іншого договору, який має намір сторін продати-придбати нерухомість, між Замовником та власником об`єкту нерухомості, зафіксованого в табл. Додаток 1, та 50% від перед підписанням договору купівлі-продажу або іншого договору, підтверджує перехід права власності між вищевказаними особами у відсутності необхідності підписання договору Задатку або іншого договору, який носить намір сторін продати-придбати нерухомість. Враховуючи п.3.1-3.З Договору про надання інформаційно-консультативних послуг №79/19 від 22.09.2019 договір являється виконаним Агенцією нерухомості «Мир» у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продаж, серії та номер: 1293, виданого 27.09.2019 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. та підлягає оплаті. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що передбачено приписами ст. 599 ЦК України. Відповідно, у [PERSON] виник обов`язок оплатити надані ФОП [PERSON] послуги у розмірі 28000 грн. з моменту реєстрації права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме з 27.09.2019. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. ч. 1- 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Приписами ч. 2 ст. 551 закріплено, що предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. п. 4.1 договору встановлено, що замовник зобов`язується сплатити згідно ст. 549 ЦК України штраф за порушення умов договору в розмірі 100% від вартості послуг. В даному випадку п. 3.1 Договору передбачає суму у розмірі 28000,00 грн., тобто штраф в розмірі 100% від вартості послуг становить також суму у розмірі 28000,00 грн Судом встановлено, що відповідачем не виконано зобов`язань, визначених договором, кошти в строк указаний у договорі позивачеві не сплачено. Будь-яких доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять. [PERSON] також не надано доказів щодо належного виконання нею умов договору інформаційно-консультативного обслуговування та сплати послуг за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved