Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

01 грудня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивачка просить поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , посилаючись на неможливість вирішення спору у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю (вх.№7764/21-вх 21.12.2021). Відповідач у своїй заяві позов визнав, підтвердив, що спірний житловий будинок дійсно є спільною їх з позивачкою власністю, оскільки придбаний ними в шлюбі (вх. № 7765/21-вх. 21.12.2021). Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено ч.1 ст.69 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК. Вартість майна, яке підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з його дійсної вартості на час вирішення спору. Судом встановлено, що з 09 вересня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на підтвердження чого позивачкою надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2006 року Відділом РАЦС Снігурівського районного юстиції у Миколаївській області; актовий запис № 101 від 09 вересня 2006 року (а.с. 5). В період шлюбу ними придбано у спільну сумісну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Середою Н.І., зареєстрованого у реєстрі за №403 (а.с.7-8). Право власності зареєстровано 13 грудня 2017 року за [PERSON] (а.с. 9). Згідно з копією технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 15 січня 2018 року КП ММБТІ, в натурі є: житловий будинок А-1 загальною площею 86,8 кв.м. та житловою площею 49,7 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: сіни а-1, погріб В-1, сарай Е-1, сарай Д-1, вбиральня Г-1, замощення І, басина № 1, забор № 2, кран №3, ворота № 4, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №291529150 від 21 грудня 2021 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 грудня 2017 року. Вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами станом на 19 листопада 2021 року складає 110 000,00 грн. Варість будинку визначена за оціночною (ринковою) вартістю згідно висновку, виконаного оцінювачем ФОП [PERSON] станом на 19 листопада 2021 року, та не заперечується сторонами (а.с. 6). Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, презюмується законодавством. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач суду не представив доказів, що житловий будинок не було нажито подружжям за час шлюбу та за кошти, що належали йому особисто, позов визнав. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за сторонами (кожним з них) права власності на 1/2 частину спірного майна (ідеальні частки), з позбавленням відповідача права на цілу частку. На прохання позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved