Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

16.04.2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» звернулось з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 25.09.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 005-Р/006551 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. Згідно п.1.1 Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав відповідну платіжну картку [NUMBER]. Відповідно до п. 5.4 Договору відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної карти тільки в межах суми видаткового ліміту. Пунктом 4.6 Договору передбачено, що відповідач уповноважує позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на: суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів; суму комісійної винагороди по платіжних картках відповідно до тарифів Банку; суму комісії Банку; суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору; суму нарахованих процентів за користування коштами банку, що може статися внаслідок виникнення заборгованості по картковому рахунку клієнта у зв'язку із перевищенням суми операцій, здійсненої за допомогою платіжної картки або у інший спосіб, суми наявного на даному картковому рахунку видаткового ліміту; суми коштів, помилково зараховані на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами. Відповідно до п. 5 Договору відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. В п. 5.4 та 5.6 Договору зазначено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту відповідач зобов'язаний погасити заборгованість, а також відсотки, встановлені тарифами Банку. 01.10.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №КЛ-22481/08 про відкриття відновлюваної лінії, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки [NUMBER], на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитну лінію в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених п. 4.1.1, 4.1.2 кредитного договору, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 01.08.2010 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору картка [NUMBER], видана банком позичальнику на підставі договору від 25.09.2008 р. нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360. Згідно умов договору відповідач сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами у розмірі 2,2 % річних протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції безготівкового розрахунку з торгово-сервісними підприємствами в рамках відновлюваної кредитної лінії; 22 % річних - в період, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції безготівкового розрахунку з торгово-сервісними підприємствами в рамках відновлюваної кредитної лінії; 22% річних - при знятті з карткового рахунку готівкових коштів в банкоматах або пунктах видачі готівкових коштів Банку або інших банків, як на території України, так і за її межами. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно п. З.2., 2.1., 4.З., 4.4 кредитного договору позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1%річних з простроченої суми за кожен день прострочення (п. 6.1. кредитного договору). Позивач посилається на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 24.03.2014 року в розмірі 28244, 36 грн. з яких: з яких 7315,74 грн. - заборгованість по кредиту; 6806,44 грн. - нараховані відсотки; 14122,18 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту. Також просить стягнути з відповідача сплачені позивачем за подання позовної заяви суму судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково, не заперечуючи проти заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків, вважав, що розмір пені за порушення строків сплати кредиту є завеликий. При цьому, обґрунтувань та належних доказів своєї позиції під час розгляду справи не надав. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 005-Р/006551 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. 01.10.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №КЛ-22481/08 про відкриття відновлюваної лінії, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки [NUMBER], на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитну лінію в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених п. 4.1.1, 4.1.2 кредитного договору, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 01.08.2010 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 24.03.2014 року в розмірі 28244, 36 грн. з яких: з яких 7315,74 грн. - заборгованість по кредиту; 6806,44 грн. - нараховані відсотки; 14122,18 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту. Згідно статуту від 28.09.2009 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Відповідно до п.1.27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобов'язання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України. Відповідачем на спростування наданого позивачем розрахунку доказів не надано. Таким чином, враховуючи обставини по справі та те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, інших доказів на спростування доводів позивача щодо нарахувань заборгованості не надав, суд вважає позовні вимоги банку обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved