Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право власності [PERSON] на 1/10 частку та [PERSON] на 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться у спільній частковій власності з [PERSON] на земельній ділянці площею 602 кв.м за адресою [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги і в обгрунтування їх пояснив, що на підставі договору дарування від 16.01.2001 року позивачу [PERSON] належть 4/5 частини житлового будинку, які складаються з житлового будинку літ.1 загальною площею 61.5 кв.м, при ньому є прибудова літ.І, літня кухня літ.К, вбиральня-душ літ.Л,споруди №№1-3, що розташовано на земельній ділянці площею 602 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Інша 1/5 частина цього домоволодіння на праві власності належать [PERSON] (1/10 частина) та [PERSON] (1/10 частина), тобто належить майно на праві спільної часткової власності. Ринкова вартість 4/5 частини житлового будівнику за оцінкою суб"єкта оціночної діяльності СОД [PERSON] станом на 06.11.2016 року складає 209192,99 гривень. Вартість іншої 1/5 частини становить 52298,24 гривні. [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] померла [INFO]. Коли позивач [PERSON] укладав договір дарування з [PERSON], яка подарувала йому 4/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 16 січня 2001 року, 1/5 частини житлового будинку, яка належала [PERSON] та [PERSON] вже не існувало так як зруйнувалося, а тому поділити житловий будинок в натурі не можливо було із-за відсутності нерухомого майна. Оскільки співвласники спільної часткової власності (1/5 частина) [PERSON] та [PERSON] померли, а припинення права власності на їх частки у спільній частковій власності не завдасть істотної шкоди їх спадкоємцям, бо таке майно відсутнє взагалі і його вартість зовсім ніяка, позивач вимушений звернутися до суду про припинення права власності на 1/5 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Хоча позивач являється власником 4/5 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, а фактично він володіє цілою частиною, так як 1/5 частини житлового будинку не існує. Без припинення права власності на 1/5 частину домоволодіння, порушується право позивача володіти, розпоряджатися та використовувати нерухоме майно за призначенням, також не може оформити право власності на земельну ділянку, якою він фактично користується один. Просив задовольнити позов. Відповідач представник Генічеської міської ради Херсонської області за дорученням Кручков Д.С. в судовому засіданні пред'явленні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, свої заперечення обгрунтував наступним: Житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Генічеська міська рада ніякого відношення до даного житлового будинку не має, тому всі спірні питання повинні вони вирішувати між собою. Питання, щодо визнання спірної частини житлового будинку, а саме 1/5 частини безхазяйною та передача в комунальну власність не вирішувалась, тому підстав для припинення права власності не має. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 січня 2001 року позивач [PERSON] прийняв в дар 4/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 602 кв.м, що підтверджується договором дарування від 16.01.2001 року. Згідно даного договору на земельній ділянці розташовані: житловий будинок: зазнач літ.1, черепаш., має 54,7 кв.м житлової площі, при ньому є: сіни „і", три сараї зазнач. літ. "Є", "В", "З", баня „Г", тамбур „в", огорожа №1, водопровід №2, ворота №4. Згадані 4/5 частини житлового будинку належали [PERSON]. Інша частина, яка складається з 1/5 частини житлового будинку належить [PERSON] (1/10/ та [PERSON] (1/10), тобто даний житловий будинок належить на праві спільної часткової власності співвласникам. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право власності на 1/5 частину на підставі ст. 356 ЦК України. Також судом встановлено, що співласники: [PERSON], та [PERSON] померли, що підтверджується листом Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області від 10.02.2017 року. Також судом встановлено, що відповідно до рішення №86 від 29.12.2002 року ІХ сесії ХХІУ скликання було затверджено рішення №411 від 19.12.2002 року „Про розгляд заяв громадян з питань землекористування та землевпорядкування та надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок під будівництво та обслуговування житла та господарських споруд: загальному двору по [ADDRESS] площею 637 кв.м для розподілу земельної ділянки. Відповідно до матеріалів інвентарної справи (а.с.158, 17 встановлено, що позивач [PERSON] в 2003 та в 2005 році звертався до Генічеського районного суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що підтверджується ухвалами суду про призначення технічних експертиз, та були виготовлені висновки експертиз (а.с.159-161, 173, 174). В даних варіантах експертизи, експертом вказано, що виготовити варіанти порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можливо, так як будівлі, які належать співвласникам [PERSON] та [PERSON] знесені, тому підлягають списанню. Дані обставини також підтверджуються актом комісії депутатів Генічеської міської ради по обстеженню земельної ділянки по [ADDRESS] без дати (а.с.180 ) інвентарної справи, в якому вказується, що комісією встановлено, що на земельній ділянці [ADDRESS] фактично існує два співвласника-перший [PERSON] має 4/5 частини, другий [PERSON]-1/10 частина, яка зруйнована, та 1/10 [PERSON], яка померла, а будівля зруйнована, тому цю ідеальну частку потрібно списати. Крім того, згідно зведеного акту будівель і споруд по [ADDRESS], поетажного плану від 18.06.1987 року (а.с.185-191 інвентарної справи) житловий будинок позначений літ.А знесений, про що мається відмітка працівника Генічеського БТІ. Також судом встановлено, що підтверджується зведеним актом господарських будівель та споруд по [ADDRESS] станом на 12.01.2010 року маються об'єкти позначені: літ. І- житловий будинок, і- прибудова, мс - мансарда, К-літня кухня, Л-вбиральня-душ, №1, 3 -споруди. На схематичному плані мається відмітка, що: „мс"- мансарда пл. 58,1 кв.м, „і"- прибудова збільшилась на 17,3 кв.м, "К"- літня кухня,"Л" вбиральня - душ збудовані самовільно та, що збільшилась загальна площа на 69 кв.м (а.с.4-12 інвентарної справи). У відповідності до ст.365 ЦК України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників за рішенням суду може бути припинено, якщо: 1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3)спільне володіння і користування майном є не можливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Також, згідно ст. 346 ч.1 п.4, 11 ЦК України передбачено підстави припинення права власності. Право власності припиняється у разі: знищення майна та смерті власника. Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення, оскільки при цьому зникає сам об'єкт права власності. Разом з тим, згідно даної норми не передбачено поняття знищення майна та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Виходячи із даної норми не має значення спосіб знищення, повністю був знесений будинок, чи частково, шляхом подальшої його реконструкції. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Припинення права власності пов'язане з фактом звернення власника до відповідного органу та наявність рішення цього органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно. Судом встановлено, що за життя власники [PERSON]та [PERSON] не зверталися до органу державної реєстрації про виключення знищеної речі з державного реєстру, оскільки на момент встановлення, що частина домоволодіння, яка належала [PERSON] зруйнована (2004-2005 роки), власниця мала можливість це зробити, оскільки померла [INFO], а коли була зруйнована частина домоволодіння, яка належала [PERSON] встановити не можливо, оскільки вона померла [INFO]. Питання про визнання даних часток домоволодіння безхазяйними не визнавалось, та дані частки домоволодіння не списані. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що оскільки 1/5 частини домоволодіння, за адресою [ADDRESS] зруйнована, тому слід керуватися ст.ст.346 ч.1, 349 ЦК України, а не ст.365 ЦК України на підставі якої просить припинити право спільної часткової власності позивач. Оскільки припинення права власності пов'язане з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру, що не було зроблено, тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв"язку з безпідставністю заявленого позову.

Outcome: dismissed