Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

19.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Фактично відразу після укладення шлюбу відповідач [PERSON] почав проявляти байдужість до створення та збереження нормальних сімейних стосунків, перестав цікавитися побутом та веденням домашнього господарства. На початку квітня 2014 року [PERSON] самовільно, жодним чином не повідомляючи її про свої наміри, поїхав з місця їхнього проживання. На телефонні дзвінки не відповідав, пізніше дізналася, що відповідач повернувся до своїх батьків с.Маячка Новотроїцького району Херсонської області. Варто зазначити, що батько дитини, починаючи ще до народження сина проживає окремо, в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов»язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової та будь-якої іншої участі у вихованні сина. Згідно рішення Локачинського районного суду Волинської області від 15.10.2015 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. З дня народження сина всі питання щодо його виховання вона вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник служби у справах дітей Локачинської РДА в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник служби у справах дітей Новотроїцької РДА в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст. 150, 155, 164 - 166, 180, 181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15, 16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Копією рішення Локачинського районного суду Волинської області від 15.10.2015 року та копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 08.07.2014 року підтверджено, що відповідач та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками щодо свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] та той факт, що він не спілкується з сином, не займається його вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довела доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування. Отже вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Враховуючи зазначені обставини та факти ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] та з метою соціального захисту, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. 55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст. 150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і

Outcome: approved