Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

02.06.2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер співмешканець позивачки [PERSON]. За життя останній не вчиняв заповіт. Після смерті спадкодавця залишилась земельна частка (пай) площею 7,65 га, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Калініна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 08.04.1997 року на ім'я [PERSON], а 11 квітня 2000 право на земельну частку пай було передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом серії [NUMBER] та земельну частку (пай) площею 7,65 умовних кадастрових га, яка перебувала в колективній власності КСП ім..Калініна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 08 квітня 1997 року на ім'я [PERSON] Вищевказане право на земельні частки (паї) позивачка має право успадкувати як спадкоємець четвертої черги за законом відповідно до ст.1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю понад 20 років та вели спільне господарство. [PERSON] після смерті [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причин ненадання доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області № 515/508/16-ц від 14.04.2016 року було встановлено факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем. Після повторного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй знову було відмовлено з причин відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай). Представник позивачки та позивачка в судове засідання не з'явилися, але направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.15). Представник Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.14). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2016 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м.Татарбунари Одеської області. Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 08.04.1997 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна, площею 7,65 га, а 11 квітня 2000 право на вищевказану земельну частку (пай) було передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом серії [NUMBER]. Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 08.04.1997 року (а.с.7) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 7,65 га, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна. З листа нотаріуса №420/02-14 від 11.05.2016 року (а.с.8) вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.04.2016 року (а.с.9) встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO], уродженки м.Татарбунари Одеської області разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] однією сім'єю понад 5 років до часу відкриття спадщини. З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44165747 від 14.06.2016 року (а.с.20,21) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрита спадкова справа №58738166 від 21.03.2016 року приватним нотаріусом Монастирліу О.П. за 82/2016 за заявою [PERSON] Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, у четверту чергу, як передбачено ст.1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Судом встановлено, що спадкова земельна частка (пай) дійсно належала спадкодавцю [PERSON], про що свідчать копії сертифікатів. Відповідно рішення Татарбунарського районного суду від 14.04.2016 року встановлено факт постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] однією сім'єю понад 5 років до часу відкриття спадщини, враховуючи що вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із питання прийняття спадку, є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом, інші спадкоємці відсутні, але не може скористатися своїм правом оформити спадщину, в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно, відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі, про що надав суду заяву, тому суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну частку (пай) площею 7,65 га, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Калініна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області, 08 квітня 1997 року на ім'я [PERSON], а 11 квітня 2000 року право на земельну частку (пай) було передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом серії [NUMBER] та визнано право на земельну частку (пай) площею 7,65 га, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Калініна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області, 08 квітня 1997 року на ім'я [PERSON]

Outcome: approved