Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 04.11.2006 року. Мотивує заяву тим, що протягом останніх кількох років відносини між подружжям зіпсувались, сторони мають різні погляди на сімейне життя, кожен почав жити своїм особистим життям, без врахування спільних інтересів подружжя, втратили почуття взаємної любові, довіри та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи 17.02.2017 року [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Обгрунтовує позов тим, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Разом з тим, матеріальний стан позивача не дозволяє у повному обсязі забезпечити дітей усім необхідним для їх розвитку та навчання. Згоди між сторонами щодо способу виконання відповідачем обов»язку по утриманню дітей в позасудовому порядку між ними не досягнуто. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, оскільки відповідач бажала зберегти сім'ю, вважала, що відносини погіршились з причин вживання позивачем алкогольних напоїв, та бажала налагодити подружні відносини з позивачем. Після спливу терміну для примирення, позивач підтримав позов про розірвання шлюбу, вважає причиною погіршення відносин те, що дружина більше уваги приділяє своїм подругам, тому вони стали чужими людьми, та не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 33% від розміру його пенсії, яка складає 2700,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.11.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 04 листопада 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №938 (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Діти проживають разом з батьками за зареєстрованим місцем їх проживання: [ADDRESS]. Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має. Шлюб розривають вдруге. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені протягом останніх трьох років, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судом надавався строк на примирення два місяці, проте, позитивних наслідків не досягнуто, сторони не бажають примирятися, на розірвання шлюбу згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Щодо зустрічного позову про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за зустрічним позовом перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію в розмірі 2700,00 грн., на утриманні платника аліментів непрацездатних батьків та інших дітей не перебуває. Позивач повідомила, що є державним службовцем та отримує дохід в розмірі 2800,00 грн., діти знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Так, даному випадку, 30% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2017 року 506,70 грн., тобто для двох неповнолітніх дітей 1013,40 грн. Тому, з врахуванням вимог по 1/4 частині від доходу на кожну дитину, та всіх обставин справи, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з рівності часток стягуваних аліментів на кожну дитину, а також те, що розмір всіх відрахувань не повинен перевищувати 50% від пенсії, а тому є доцільним визначити розмір аліменти по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] для кожної дитини , який буде складати 1350 грн., та одночасно не буде перевищувати половини від розміру його доходу. (2700,00 грн. : 1/4 = 675,00 грн. * 2 = 1350,00 грн.). З огляду на те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, а також часткове визнання позову відповідачем, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно для кожної дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненняю з дня подання зустрічної позовної заяви до суду, тобто з 17.02.2017 р. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial