Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

25 квітня 2014 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В своїй позовній заяві позивач [PERSON] прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, повідомила причини неявки, прохала справу розглянути за її відсутності, надала суду заяву, в якій вказала, що частково підтримує позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні вимог частково та стягненні з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини 1/4 частини його доходу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив . Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебують у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року, шлюб зареєстровано відділо реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 46. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно довідки №1730 від 25 квітня 2014 року, виданої виконкомом Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає [ADDRESS], на її забезпеченні знаходиться дочка [PERSON] [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів на утримання дитини відповідачем не оспорюється. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судових витрат в сумі 214 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial