Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 листопада 2013 року близько 18 год. 00 хв. в м.Тернополі на Дамбі Тернопільського ставу, громадянин [PERSON] керував мопедом «VIPER», номерний знак [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння був неуважним, рухався по тротуару, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого вчинив на неї наїзд. В результаті наїзду здоров'я позивачки зазнало шкоди, що спричинило відповідні витрати на ліки у сумі 189,40 грн. та проведенні томографії голови в розмірі 590грн., що разом становить 779,40грн. Внаслідок ДТП позивач пережила значні моральні страждання у вигляді душевного хвилювання з цього приводу, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, це вплинуло на її психоемоційний стан, тому просить суд стягнути з відповідача в її користь 2000грн. моральної шкоди. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги визнає частково, а саме вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 779,40грн. визнає повністю, вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму 1000грн. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 08 листопада 2013 року близько 18 год. 00 хв. в м.Тернополі на Дамбі Тернопільського ставу, громадянин [PERSON] керував мопедом «VIPER», номерний знак [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння був неуважним, рухався по тротуару, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого вчинив наїзд на [PERSON] 28 січня 2014 року заступником начальника відділу розслідування ДТП СУ УМВС України Тернопільській області Шуляром Б.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013210010004184 від 08 листопада 2 року, у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки потерпіла [PERSON] отримала легкі з короткочасним розладом здоров'я тілесні ушкодження. 24.03.2014року постановою Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушени передбаченого ч.1 ст. 130, ч.4 ст.122 КУпАП. У зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ознаками ч 1 ст.130, ч.4 ст.122 КУпАП - закрито. Внаслідок наїзду [PERSON] були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин потиличної ділянки голови, струс головного мозку, як один з видів закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася ангіопатією сітківки очей, забій лівої сідниці та садно на задній поверхні лівої гомілки, які згідно висновку експерта відносяться до легких із короткочасним розладом здоров'я, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарної хворої №02/11385 та висновком експерта №1865. Як вбачається із чеків з аптек «Ромашка», ТОВ «Рута - Фарм» та «Ліки здорової нації» в період з 08.11.2013року по 14.11.2013року придбано ліків, предметів огляду на суму 189,40 грн. та здійснено комп'ютерну томографію голови на суму 590грн., що разом становить 779,40грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із вимогами ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, беручи до уваги, що саме з вини відповідача, 08 листопада 2013 року близько 18 год. 00 хв. в м.Тернополі на Дамбі Тернопільського ставу сталася дорожньо-транспортна пригода, суд вважає, що сума матеріального збитку, яка становить 779,40грн., завданого потерпілій - позивачу, підлягає до відшкодування відповідачем [PERSON] Що стосується відшкодування моральної шкоди, то ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, яку вона зазнала через душевні страждання і яка підлягає стягненню з відповідача. Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер завданої шкоди, їх тривалість та надані докази в обґрунтування посилань позивача на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди. Так, з урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивача з вини відповідача, що призвели до моральних страждань у вигляді душевного хвилювання з цього приводу, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, що вплинуло на її психоемоційний стан, тому відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 1500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету України слід стягнути судовий збір, а саме 243,60грн. за вимоги майнового характеру та 243,60грн. за вимогу немайнового характеру (моральна шкода). На підставі наведеного,

Outcome: partial