Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

25.01.2016р. позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 12469.32 грн., мотивуючи тим, що між сторонами укладено кредитний договір №б/н від 25.09.2012р., за умовами якого позивач надав останній кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник повинен щомісяця погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 31.10.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 12469.32грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1432.72грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7366.63грн.; заборгованість за пенею та комісією - 2600,00грн.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 569.97 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та 1378,00грн. судових витрат. У судове засідання позивач представника не надіслав, у позовній заяві просили справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, однак просила врахувати її скрутне матеріальне становище та зменшити розмір стягнення. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснен, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Встановивши обставини справи та дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов"язковим для виконання сторонами, про що зазначено у ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та у порядку, встановленими договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 кредитного договору, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 25.09.2012р. укладено кредитний договір №б/н. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених кредитним договором, однак фактично відмовилася від виконання умов договору в односторонньому порядку, внаслідок чого станом на 31.10.2015 р. виникла заборгованість в сумі 12469.32 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1432.72грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7366.63грн.; заборгованість за пенею та комісією - 2600,00грн.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 569.97 грн. (процентна складова). За таких обставин, відповідач має сплатити позивачеві неповернуту суму кредиту, а також проценти за користування кредитом. Позовні вимоги щодо стягнення штрафів у сумі 1069,97грн., які складаються з 500грн. фіксованої частини та 569.97грн. процентної складової підлягають частковому задоволенню. Оскільки відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил... фіксована частина штрафу складає 500грн., то суд приходить до висновку, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки, так як вона передбачена Умовами, що діяли на час укладення кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. При цьому, розмір штрафу визначений як процентна складова (5% від суми позову) пов'язується не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає правовій природі штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання, а тому, у стягненні штрафу (процентна складова) у розмірі 569.97грн. слід відмовити. Окрім того, відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності обставин, які мають істотне значення. Як встановлено судом з довідок, долучених до заяви відповідачкою, остання перебуває у скрутному матеріальному становищі: має на утриманні двох малолітніх дітей, з яких одна дитина хворіє, вона і чоловік перенесли операції, а також враховуючи, що розмір пені перевищує розмір залишкової заборгованості за кредитом, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 1000грн., тобто, з 2600грн. до 1600грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала зобовязань, взятих на себе договором, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 10899,35 грн., задовольнивши позовні вимоги частково. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача також судові витрати в сумі - 1378.00 грн.

Outcome: partial