Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

20 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про захист прав вкладника та стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 2014 року між ним та ПАТ "ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу № 789902/2014 строком на 2 місяці з датою вимоги вкладу 12 липня 2014 року. Після пролонгації договору дата вимоги вкладу встановлена 12 листопада 2014 року. За умовами договору він передав відповідачу 100 000 гривень, а останній прийняв грошові кошти в гривні на вищевказаний строк, з нарахуванням відсотків на суму вкладу в розмірі 27 % річних. У зв'язку із закінченням дії договору банківського вкладу та з відмовою банку видати належні позивачу грошові кошти [PERSON] 12 листопада 2014 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення переказу всіх коштів, розміщених на рахунку згідно з вищевказаним договором від 12 травня 2014 року № 789902/2014 на рахунок отримувача з відповідними реквізитами в ПАТ «Піреус банк МКБ», з яким [PERSON] уклав договір банківського рахунку № 64228-ВДр/2012. Відповідач проігнорував вимогу позивача щодо переказу коштів на його рахунок в іншому банку, переказ коштів не здійснив, а також письмової відповіді не надав. Оскільки відповідач порушив конституційне право позивача розпоряджатися належними йому коштами на власний розсуд, позивач звернувся у суд з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь 17 479,44 грн., які включають в себе невиплачені проценти в сумі 6 164,38 грн. за період з 12 листопада 2014 року до 09 лютого 2015 року, тобто за 90 днів, збитки в сумі 986,30 грн., інфляційну складову в сумі 6000 грн., три проценти річних в сумі 328,76 грн. та 4000 грн. пені. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 травня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений Договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 789902/2014 (а.с. 6). Згідно умов договору позивачем було внесено 100 000 гривень з процентною ставкою 27 % річних. Дата вимоги вкладником вкладу - 12 липня 2014 року. (п. 1.7 договору). Після пролонгації договору дата вимоги вкладу встановлена 12 листопада 2014 року. (а.с. 7) Після закінчення строку дії договору 12 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми депозиту та нарахованих відсотків за договором шляхом переказу всіх коштів, розміщених на рахунку згідно з вищевказаним договором від 12 травня 2014 року № 789902/2014 на рахунок отримувача з відповідними реквізитами в ПАТ «Піреус банк МКБ», з яким [PERSON] уклав договір банківського рахунку № 64228-ВДр/2012 (а.с. 8). На підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїснький акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк». З 04 лютого 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочав виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 21 листопада 2014 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). У позовній заяві [PERSON] зазначив, що кошти з депозитного вкладу, який був розміщений в ПАТ «ВіЕйБі Банк», були виплачені йому 10 лютого 2015 року відділенням АБ «Укргазбанк». Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити йому проценти за вкладом за 90 днів незаконної затримки видачі суми вкладу ( з 12 листопада 2014 року по 09 лютого 2015 року, що становить 6 164,38 гн. (100 000:100% : 365 х 25% х 90 = 6 164,38 грн.) Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, проценти за користування вкладом нараховуються за весь період користування коштами. Оскільки отриманий відповідачем вклад у визначений договором строк не повернутий, позивач має право на отримання процентів за користування вкладом після спливу строку договору, тобто після 12 листопада 2014 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами з 12 листопада 2014 року по 09 лютого 2015 року та штраф 3 % за несвоєчасну виплату депозиту. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Заборгованість у відповідача виникла в період з 12 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року. Термін прострочення за договором строкового банківського вкладу складає 40 днів. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає: - 6 164 гривень 38 копійок процентів за користування коштами з 12 листопада 2014 року по 09 лютого 2015 року; - 328 гривень 76 копійок 3 % річних за несвоєчасну виплату депозиту з 12 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року (100 000 : 100х3:365х40 = 328,76), - 6000 гривень інфляційної складової за 40 днів прострочення виконання переказу з 01 січня 2015 року по 09 лютого 2015 року. Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення 986,30 грн. збитків за період з 01 січня 2015 року до 09 лютого 2015 року у зв'язку з неправомірними діями відповідача, оскільки у зв'язку з закінченням дії договору банківського вкладу з 12 листопада 2014 року банк припинив нараховувати йому проценти за вкладом і в той же час відмовився здійснити переказ належних позивачу коштів на його вимогу до іншого банку, в якому згідно з договором за тарифним планом «Вільний доступ» [PERSON] нараховується 9% річних. На підставі ст. 32 закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» також стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 0.1 % суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що становить 4000 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved