Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

07.05.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд: 1. визнати недійсним Розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за межами населених пунктів Раковицької сільської ради гр. [PERSON] » від 25.04.2014 за №83 на земельну ділянку з кадастровим №1825088300:07:000:0093; 2. визнати недійсним Свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане Реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області на земельну ділянку з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 на ім`я [PERSON] ; 3. скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 площею 3,4384 га у Державному земельному кадастрі, за відомостями якого власником ділянки є [PERSON] та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 на ім`я [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 12911693 від 08.05.2014); 4. визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОВІВА» від 01.01.2015 на земельну ділянку з кадастровим №1825088300:07:000:0093 площею 3,4384 га, розташовану на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» з строком дії до 02.12.2032. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №222539, виданого 09.08.2005, належала земельна ділянка площею 3,44 га з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093, що розташована на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку виданий на підставі Розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 23.11.2004 за №231, зареєстрований Радомишльським районним відділом земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на землю за №010422000012. В порядку спадкування щодо майна померлого [PERSON] , спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину є його син позивач [PERSON] . Однак 10.12.2019 позивачу стало відомо, що за даними Раковицького старостинського округу земельна ділянка з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 належить [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21394558 від 08.05.2014, при цьому зазначено, що земельна ділянка (пай) отримана шляхом вступу в спадщину після смерті батька [PERSON] . Крім того, вказану спірну земельну ділянку було передано в оренду ТОВ «АГРОВІВА» на строк до 02.12.2032 включно. Позивач вважає, що відповідачем незаконно виготовлено технічну документацію із землеустрою на вже сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 та це є прямим порушенням норм чинного законодавства, так як дана земельна ділянка не вилучалася з власності [PERSON] , розпорядчі документи, технічна документація, державний акт на право власності на земельну ділянку не скасовувалися та не визнавалися у законний спосіб недійсними, є чинними, отже спірна земельна ділянка площею 3,44 га з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області не була вільною в розумінні норм Земельного кодексу України, а тому не могла бути переданою в якості земельної частки (паю) відповідачу, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] ухвалою від 26.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.08.2021 (а.с.49). 19.08.2021 проведення підготовчого засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Осадчого А.А. на 10.09.2021 (а.с.61,63). 08.09.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти позову заперечує з посиланням на те, що вказану спірну земельну ділянку вона отримала у приватну власність у відповідності до діючого законодавства, право на отримання вказаної земельної ділянки (паю) їй перейшло як спадщина від батька [PERSON] , який працював в КСП ім. Гагаріна і мав право на земельну частку (пай). Натомість не відомо, чи з дотриманням усіх норм діючого законодавства отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №222539 від 09.08.2005 площею 3,44 га з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 батько позивача [PERSON] , оскільки позивачем не долучена до позовної заяви технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку (а.с.75-77). 10.09.2021 від представника відповідача-3 державного реєстратора Житомирської РДА Безноска С.В. надійшли пояснення, в яких станній просить суд розглядати вказану справу без його участі. Також зазначає, що він, як державний реєстратор Житомирської РДА призначений 06.05.2021 працює без доступу до ДРРП, проходить процедуру отримання такого доступу (а.с.82). 10.04.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника відповідача-2 Житомирської РДА про розгляд справи без участі відповідального представника (а.с.85) разом із поясненнями, із яких вбачається, що Житомирська РДА заперечує проти задоволення заявлених вимог в частині визнання недійсним Розпорядження голови Радомишльської РДА №83 від 25.04.2014 «Про затвердження\~технічної документації\~із землеустрою\~щодо складення\~документів,\~що посвідчують\~право власності\~на земельну\~ділянку за\~межами населених\~пунктів Раковицької\~сільської ради\~гр.\~ [PERSON] »\~з посиланням\~на те,\~що вказане\~розпорядження винесено\~в межах\~повноважень та\~у відповідності\~до норм\~чинного законодавства,\~так як\~ [PERSON] \~є спадкоємцем\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~який мав\~сертифікат на\~земельну частку\~(пай)\~від 08.06.2012\~РН №144050.\~Зазначає,\~що земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~1825088300:07:000:0093\~площею 3,4384\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~сформована у\~Державному земельному\~кадастрі як\~об`єкт цивільних\~прав 28.03.2014\~на підставі\~технічної документації\~із землеустрою\~щодо складання\~документів,\~що посвідчують\~право власності\~на земельну\~ділянку [PERSON] .\~Відомості про\~реєстрацію права\~за позивачем\~( [PERSON] )\~чи його\~батьком [PERSON] \~(з\~моменту видачі\~Державного акту\~від 29.09.2005)\~до теперішнього\~часу -\~відсутні(а.с.86-91). Ухвалою суду від 10.09.2021 клопотання відповідача [PERSON] про поновлення строку на подання відзиву задоволено, відкладено проведення підготовчого засідання на 19.10.2021 (а.с.97,100-101). Ухвалою від 19.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.11.2021 (а.с.117). Належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання позивач в судове засідання не з`явися (а.с.128), його інтереси в суді представляє адвокат Бас А.М., який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити із заявлених у позовній заяві підстав. Відповідач -1 [PERSON] про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.126), її інтереси в суді представляє адвокат Осадчий А.А., який в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач -2 Житомирська РДА в судове засідання свого представника не направила, про дату час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.131), враховуючи заяви Відповідача-2 та Відповідача-3 про розгляд справи без їх участі та те, що їх явка в суд не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, враховуючи також факт продовження карантинних заходів з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності. Відповідач - 4 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОВІВА» про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с.127,132), в судове засідання свого представника не направив, заяв чи клопотань на час розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 статті 321 ЦК України). У частині першій\~статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про його народження Серії [NUMBER] батьком зазначений [PERSON] (а.с.11,12). Матеріалами справи підтверджується, що на ім`я [PERSON] на підставі Розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 23.11.2004 №231 видано 09.08.2005 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №222539 площею 3,44 га, кадастровий номер земельної ділянки 1825088300:07:000:0093 цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010422000012 (а.с.13). Із свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.14), після смерті останнього у відповідності до матеріалів спадкової справи №99/2011, заведеної до майна померлого [PERSON] , спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину є його син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією, наданою приватним нотаріусом Камінською Л.В. (а.с.17). 10.12.2019 в.о.старости Раковицького старостинського округу надав інформацію на адвокатський запит [PERSON] про те, що земельна частка (пай) згідно кадастрового номера 1825088300:07:000:0093 належить [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21394558 від 08.05.2014, земельна частка пай отримана шляхом вступу в спадщину після смерті батька [PERSON] , який рахується в списках померлих громадян Раковицької сільської ради, яким належать земельні частки (паї) під №59 (свідоцтво про право на спадщину №32/2010 реєстр №1574). Підстава: технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам власникам сертифікатів на земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності реформованого КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.15,16). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № інформаційної довідки 201984987 від 26.02.2020, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 08.05.2014 реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825088300:07:000:0093, площею 3,4384 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано за [PERSON] , а 29.12.2015 зареєстровано договір оренди вказаної земельної ділянки, орендар ТОВ «АГРОВІВА», орендодавець [PERSON] (а.с.19-20). 28.12.2012 відділом Держземагенства у Радомишльському районі надано висновок про наявні обмеження на використання земельних ділянок №1119, в якому останній вважає за можливе виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] загальною площею 3,4384 га на території Раковицької сільської ради Радомишльського району. Речові права третіх осіб на земельну ділянку (обтяження прав на землю) відсутні (а.с.81), а 01.03.2013 за №130 відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Радомишльської РДА Житомирської області надано висновок про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с.80). Повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначені в\~статті 5\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» (в чинній на час звернення [PERSON] редакції). Розпорядженням Радомишльської районної державної адміністрації від 25.04.2014 №83 було затверджено громадянці [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 3,4384 га з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093, яка розташована за межами населених пунктів Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області та буде використовуватись для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Надано дозвіл громадянці [PERSON] виготовити правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку (а.с.28-29). В судовому засіданні були досліджені надані сторонами копії документів із вказаної технічної документації із землеустрою, із наявної в ній схеми розміщення земельної ділянки, що передається у власність гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.21) та на кадастровому плані (а.с.25) зображена земельна ділянка, конфігурація, межові знаки та довжини ліній якої аналогічні відображенню земельної ділянки на плані меж земельної ділянки з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 в Державному акті на право власності на земельну ділянку [PERSON] (а.с.13 зворот). Встановивши вищезазначені обставини,\~суд дійшов до висновку про те, що позивачем на підставі наданих ним доказів доведений факт належності його батькові [PERSON] , сформованої в 2005 році земельної ділянки з кадастровим номером 1825088300:07:000:0093 площею 3,44 га, яка фактично в 2014 році передана у власність відповідачу [PERSON] . Відповідно до ст. ст.\~10,\~11,\~59,\~60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як зазначив Верховний Суд України у постановах, зокрема, від 23.10.2013 (справа №6-93цс13), від 25.06.2014 (справа № 6-67цс14) статтями\~116,\~118 ЗК України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, тому вирішення питання про правомірність видачі правовстановлюючого документу безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями\~116,\~118 ЗК України. Згідно пунктів "г", "д" ч. 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 статті 2 Закону України\~«Про місцеві\~державні адміністрації» передбачено, що\~місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян. В судовому засіданні встановлено, що оспорюваним розпорядженням Голови Радомишльської\~районної державної\~адміністрації «Про\~затвердження технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~складення документів,\~що посвідчують\~право власності\~на земельну\~ділянку за\~межами населених\~пунктів Раковицької\~сільської ради\~гр.\~ [PERSON] »\~від 25.04.2014\~за №83, порушено законні права та інтереси позивача [PERSON] , як спадкоємця власника земельної ділянки, а відтак зазначене розпорядження законним вважати не можна. Відповідно до ч. 2 ст.\~5\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Відповідно до частини першої\~статті 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст. 126 Земельного кодексу України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 N 1952-IV. Відповідно до статті 2\~вказаного Закону\~№ 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~статтею 3 Закону № 1952-IV\~однією з основних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Статтею 6 Закону № 1952-IV визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Згідно з п. 1 ч. 3\~статті 10\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 24 Закону № 1952-IV\~у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно положень статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.\~\~ Відповідно до статті\~125, частини 1 статті\~126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно частини першої\~статті 153 ЗК України\~власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У постанові від 14.04.2021 у справі № 629/1853/16-ц Верховний Суд звернув увагу на те, що порядок скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, передбачений Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2011 № 1141. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до ч. 3 ст.\~26\~Закону №\~1952-IV у\~разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок допущеної відповідними компетентними органами помилки під час оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку на підставі отриманого в спадщину права на земельну частку (пай) згідно сертифікату РН № 144050, реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції [PERSON] видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, яка вже була сформована з присвоєнням їй кадастрового номера, при цьому в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації права власності не було встановлено наявність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на спірну земельну ділянку, не взято до уваги вже зареєстроване право власності на неї, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію права власності земельної ділянки за іншою особою відповідачем [PERSON] , отже така реєстрація є\~незаконною та\~підлягає скасуванню. Відсутність належної перевірки, формальний підхід до розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його погодження, створили передумови для порушення прав як позивача [PERSON] , як спадкоємця власника спірної земельної ділянки, так і [PERSON] на отримання земельної ділянки, яка мала бути у встановленому законом порядку сформована за її заявою та поданими нею документами. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та зазначені вище норми права суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому судом береться до уваги, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються ("Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії"). Таким чином, з відповідача [PERSON] , як особи, яка не має відношення до допущеної іншими співвідповідачами помилки, судовий збір не стягується.

Outcome: approved