Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 14 травня 2016 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської. Проте шлюбне життя не склалось і вони з відповідачем проживають окремо. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, таким чином ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дитину. Відповідач витрачає кошти на власні потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Зі слів відповідача їй стало відомо, що останній працює будівельником по Україні та у західних зарубіжних країнах. Вказує, що вона на даний час є тимчасово непрацездатною, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Окрім того, [PERSON] ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO], та стягувати з [PERSON] в розмірі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття [PERSON], [INFO], та на її утримання в розмірі 2000,00 грн щомісячно до досягнення дитини трьох років. У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Просив суд задовольнити позов в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог - відмовити. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При розгляді справи судом встановлено, що 14 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] Згідно довідки виконавчого комітету Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 червня 2018 року №208 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом із нею за вищезазначеною адресою проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним та відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з [PERSON] та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, наявність інформації про його на даний час щомісячний дохід, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 11.06.2018 року - дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті розміру відмовити. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч.2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки ТОВ «Остін» №38/06-18 від 06 червня 2018 року встановлено, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Остін» з 12 серпня 2013 року (наказ №836/13-к від 12 .08.2013 року) по теперішній час. На даний момент займає посаду касира торговельного залу магазину «Остін» (м.Київ/5508) центральне відділення управління роздрібних продажів. З 21 листопада 2016 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ №27/16-к (д/д) від 07.11.2016 року). У розумінні ч.2 ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Доказів в спростування зазначеного суду не надано. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач [PERSON] сім`ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає до стягнення з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial