Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

23 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідача на підставі судового наказу Гадяцького районного суду від 23 березня 2018 року стягуються аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018, яких їй на даний час не достатньо на утримання дитини, оскільки син має незадовільний стан здоров`я, має статус "інваліда з дитинства» з діагнозом ДЦП та потребує постійного проходження курсів масажів, лікувальної фізкультури, проходити курси реабілітації за окремою програмою, отримувати санітарно-курортне лікування. Позивач не працює та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом, яка складає лише 2250 грн, що не достатньо для забезпечення розвитку та лікування дитини. На даний час матеріальний стан відповідача змінився, батько дитини працює за кордоном і має можливість сплачувати більшу суму аліментів, інших утриманців не має. У зв`язку з цим просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що аліменти на утримання сина [PERSON] сплачував вчасно і в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Також пояснив, що він більше не працює за кордоном, має іншу сім`ю, де виховуються троє дітей, на даний час роботи не має, але згоден підтримувати сина та надавати кошти, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано. За судовим наказом Гадяцького районного суду від 23 березня 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 р. до повноліття. Згідно медичного висновку Державного закладу «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я України» дитина [PERSON] має діагнози: ДЦП, спастична диплегія, когнітивна недостатність; потребує постійного проходження курсів масажів, лікувальної фізкультури, проходити курси реабілітації за окремою програмою, отримувати санітарно-курортне лікування. Позивачка [PERSON] отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною -інвалідом, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому перелік обставин, які можуть бути підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, оскільки розмір аліментів, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та складає на даний час 1197,50 грн., є не достатнім для утримання дитини, яка має статус «інваліда з дитинства» та потребує постійного лікування, проходження курсів масажів, лікувальної фізкультури, проходити курси реабілітації за окремою програмою, мати санітарно-курортне лікування. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У постанові від 03 травня 2018 року у справі №581/638/17-ц Верховний Суд, зокрема вказав, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. За таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я дитини [PERSON] , який є інвалідом з дитинства та потребує постійного лікування, а на даний час ще й навчання у спеціалізованому закладі, вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, шляхом зміни способу їх стягнення та стягувати аліменти в частці від доходу відповідача. На думку суду збільшення розміру аліментів шляхом встановлення їх розміру у частці від доходу платника аліментів дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення нею повноліття. Разом з тим, вирішуючи питання про зміну способу розміру аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі, який вона просить стягувати згідно позовних вимог. Суд, виходячи з принципу справедливості та розумності, приходить до висновку про часткове задоволення позову та зміну способу їх стягнення за судовим наказом в сторону збільшення, однак у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача. В зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти порівну на обидві сторони, відповідно до приписів ч.10 ст. 141 ЦПК України: з відповідача на користь держави стягти судовий збір в сумі 454 грн., а так як позивач звільнена від сплати судового збору решту 454 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial