Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва», третя особа - Київська міська рада, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.01.2019 о 09:28 год. в м. Києві вона керувала транспортним засобом марки «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , рухалась по вул. Борщагівській, 95, з допустимою швидкістю, обережно та дотримувалась дистанції, однак внаслідок слизької, не очищеної від снігу та бруду ділянки дороги її транспортний засіб знесло, в результаті чого відбулось зіткнення з відбійником. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вказує, що відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 року провадження по справі [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу правопорушення. Посилається на те, що аналіз наведених норм п.2.3б; 12.1, 13.1 ПДР України та ст. 124 КУпАП вказує на те, що в даному випадку адміністративна відповідальність мала б наставати у зв`язку з порушенням водієм ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу, за умови встановленої відсутності урахування водієм дорожньої обстановки і стану транспортного засобу під час вибору безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При цьому, жодних з цих обставин в діях водія [PERSON] , судом не встановлено. Разом з тим, зазначає, що факт не відповідності автомобільної дороги вимогам ДСТУ 3587-97 та ст.ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух» зафіксовано в схемі місця ДТП від 06.01.2019, де зокрема зазначено, що покриття проїзної частини забруднене, з ожеледицею та засніжене. Також, у схемі чітко вказано на недоліки, що стали причиною ДТП, а саме ожеледиця та сніг. Вважає, що дане ДТП відбулось не внаслідок порушення ПДР [PERSON] , а внаслідок невідповідності автомобільної дороги вимогам ДСТУ 3587-97 та ст. ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух». Також, зазначає, що у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , не мав змоги продовжити рух самостійно, в результаті його пошкодження, [PERSON] була вимушена скористатися послугами евакуатора, ціна якого склала 1830 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 06.01.20019 та 21.01.2019 року, що видані ФОГІ [PERSON] .. Крім того, вказує, що транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , було відремонтовано за кошти позивача, що підтверджується товарним чеком № 32 від 20.03.2019 року, виданий ФОП [PERSON] , а також актом виконаних робіт №32 від 20.03.2019 відповідно до якого зазначено перелік проведених робіт, та запчастин, які замінялись. Загальна вартість відновлювальних робіт становить 102 150,00 грн. Вважає, що відповідачем було допущено бездіяльність, що виявилася у невиконанні покладених на нього обов`язків, наслідком чого стало доведення автомобільної дороги до неналежного стану та спричинення у зв`язку із цим позивачу матеріальної шкоди. З урахуванням вищенаведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати понесені на відновлення автомобіля в сумі 103 980,00 грн. та судові витрати в сумі 1 039,80 грн. 28.08.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам та третій особі було направлено копію ухвали від 30.08.2019, також відповідачу та третій особі було направлено копію позовної заяви із додатками. 12.12.2019 року на адресу суду представником третьої особи Київської міської ради - Мальцевою Т.С. було подано письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовниз вимог у повному обсязі. У поданих поясненнях представник третьої особи посилається на те, що відповідно до п. 1.1. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1741 від 21.09.2018 «Про утримання автомобільних доріг і тротуарів у місті Києві в осінньо-зимовий період 2018-2019 років» (далі - Розпорядження) зазначається, що цілодобове чергування спеціальної техніки, закріпленої на праві господарського відання за комунальними підприємствами організовується з 01 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року. Згідно з Додатком 1 до Розпорядження за КП ШЕУ Солом`янського району м. Києва закріплено 13 (тринадцять) одиниць снігоприбиральної техніки та 10 (десять) солерозкидувачів. Також, вказує, що виїзд автотранспорту для здійснення механохімічного снігоочищення по вул. Борщагівській було здійснено з наступною періодичністю: 05.01.2019 року - 0.00 год., 0.05 год., 0.05 год., 3.40 год., 3.50 год., 7.00 год. та 06.01.2019 року - 10.05 год., 10.05 год., 14.50 год., 14.55 год., 20.30 год. Вважає, що відповідачем здійснено заходи щодо належного утримання дорожнього покриття по вул. Борщагівській в м. Києві Крім того, зазначає, що зі змісту постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 вбачається, що відповідно до протоколу інспектора роти №6 батальйону №4 полку №1 Управління національної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радченко В.В. встановлюється, що позивач 06.01.2019 року о 09 год. 28 хв. в м. Києві по вул. Борщагівська в напрямку Повітрофлотського шляхопроводу керувала транспортним засобом «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на перешкоду, а саме відбійник, чим відповідно порушила вимоги п.2.3б; 12.1; 13.1 ПДР України. Разом з тим, з вищевказаного протоколу вбачається, що позивач поспішала на вокзал та ДТП за її словами сталося через невеликий досвід керування транспортним засобом. Представник третьої особи вважає, що ненадання протоколу та зазначення в позовній заяві про рух «з допустимою швидкістю, обережно та дотримувалась дистанції» свідчить про свідоме приховування основних факторів, які і спричинили ДТП. Також, вказує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Посилається на те, що у наданих позивачем актах виконаних робіт відсутній обов`язковий реквізит - посада особи відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також зміст цього документа не свідчить про отримання платежу, а лише про виконання певних видів робіт. Таким чином, вважає, що вказані документи позивачем підтверджені неналежним чином. 18.12.2019 відповідачем КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва» до суду надано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки відсутня вина відповідача. Посилається на те, що відповідно до п.3.1. ст. 3 Статуту Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва» створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Згідно п. 1.1. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1741 від 21.09.2018 р. цілодобове чергування спеціальної техніки, закріпленої на праві господарського відання за комунальними підприємствами організовується з 01 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року. Згідно Додатку 1 до Розпорядження за КП ШЕУ Солом`янського району м. Києва закріплено 13 (тринадцять) одиниць снігоприбиральної техніки та 10 (десять) солерозкидувачів. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 54 від 14.02.2012 були затверджені Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів. Згідно п. 5.1. Розділу V Правил усі роботи, виконувані у зимовий період, поділяються на такі групи: снігоочищення, видалення снігу та сколу, боротьба із слизькістю доріг, ліквідація ожеледі. Згідно п. 5.2. Правил при інтенсивності руху транспортних засобів менш ніж 120 автомобілів на годину із розрахунку на кожну смугу руху, а також під час снігопадів інтенсивністю до 5 мм/год. (за висотою шару не ущільненого снігу) снігоочищення проводять тільки плужно-щітковими снігоочисниками без застосування хімічних реагентів. Очищення проїзної частини починають не пізніше, ніж через 0,5 години після початку снігопаду і повторюють через кожні 1,5-2 години в міру накопичення снігу. Після закінчення снігопаду виконують завершальні роботи - сніг згрібають та підмітають. Згідно п. 5.3. Правил при середній за добу інтенсивності руху транспортних засобів більше ніж 120 автомобілів на годину із розрахунку на кожну смугу застосовують комбінований спосіб снігоочищення засобами механізації та хімічних реагентів - механохімічний. Згідно п. 5.4. Правил та Додатку 4 до них визначено, що процес механохімічного способу снігоочищення складається із циклів технологічних етапів. Кількість циклів залежить від тривалості снігопаду. Вказує, що згідно журналу виїзду автотранспорту з території відповідача, для здійснення механохімічного снігоочищення по вул. Борщагівській було здійснено з наступною періодичністю: 05.01.2019 року - 0.00 год., 0.05 год., 0.05 год., 3.40 год., 3.50 год., 7.00 год. та 06.01.2019 року - 10.05 год., 10.05 год., 14.50 год., 14.55 год., 20.30 год. При цьому, вказує, що відповідачем було здійснено 6 (шість) циклів по механохімічному снігоочищенню вул. Борщагівської, що перевищує необхідну норму у двічі, та вважає, що відповідач здійснив все необхідне, та навіть більше, для належного утримання дорожнього покриття по вул . Борщагівській з огляду на погодні умови. Також, зазначає, що для здійснення механохімічного снігоочищення відповідач використовував виключно матеріали, які відповідають виключно нормам і стандартам, підтверджені Посвідченням якості та безпеки. Окрім цього, вважає посилання позивача на ст. 9 ЗУ «Про дорожній рух», якою встановлено компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, безпідставним, оскільки про дану ДТП відповідачу стало відомо лише 02.12.2019 року, коли було отримано ухвалу суду та саму позовну заяву. Відповідач не викликався на місце ДТП 06.01.2019, як балансоутримувач автодороги, відповідач не брав участі у розгляді справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , не було жодного рішення про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у зв`язку з неналежним утриманням автомобільної дороги, що спричинило ДТП. Вказує, що посилання позивача на те, що рух відбувався «з допустимою швидкістю, обережно та дотримувалась дистанції» є лише інтерпретацією подій самого позивача без належних, допустимих та достовірних доказів. Разом з цим звертає увагу, що у адміністративній справі жодна експертиза не проводилась, як і відсутні фотографії проїжджої частини на момент ДТП. При цьому, зазначає, що схема місця ДТП, яка подана позивачем є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії БП № 125784, проте сам протокол відсутній, хоча саме у протоколі зазначаються причини, які спричинили ДТП. Крім того, посилається, що протокол про адміністративне правопорушення містить пояснення учасника ДТП, а зі змісту постанови Солом`янського районного суду від 24.06.2019 вбачається, що у своїх поясненнях позивач вказує, крім іншого: «не впоралась з керуванням та здійснила зіткнення із відбійником... Зі слів водія вони поспішали на вокзал... [PERSON] пояснила, що через невеликий досвід керування транспортним засобом сталося ДТП». Відповідач вважає, що та обставина, що позивач не надав протокол про адміністративне правопорушення, та її доводи у позові про те, що вона рухалася «з допустимою швидкістю, обережно та дотримувалась дистанції» свідчить про свідоме приховування основних факторів, які і спричинили ДТП, та перекладання відповідальності на відповідача, який виконував покладені на нього функції у повному обсязі. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 06.01.2019 о 09:28 год. в м. Києві по вул. Борщагівській, 95, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, здійснив наїзд на перешкоду, а саме відбійник, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. З постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 вбачається, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення. Згідно акту виконаних робіт №32 від 20.03.2019 транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , було відремонтовано, загальна вартість відновлювальних робіт становить 102 150,00 грн. Послуги по евакуації транспортного засобу позивача становили 1830,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 103 980,00 грн., оскільки на думку позивача, внаслідок допущеної бездіяльності, що полягає у невиконанні покладених на відповідача обов"язків та доведення автомобільної дороги до неналежного стану, сталася ДТП наслідком якої належний транспортний засіб позивача був пошкоджений. Суд не погоджується з доводами позивача в обгрунтування позову, виходячи з наступного. Аналіз матеріалів справи свідчить, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем дій (бездіяльності),які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. У положеннях статей 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У пункті 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила) передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. У пункті 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Як встановлено судом, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Разом з тим, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що посилання позивача на те, що у постанові суду від 24.06.2019 встановлені факти, відносно яких позивач звільнений від доказування у даній справі, в тому числі, встановлено вину відповідача, є помилковим. Відповідно до п.7 Постанови ПСВУ «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18.12.2009 визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК) ( 1618-15 ), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Таким чином, позивач звільнена від доказування щодо відсутності у її діях адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП, в той же не звільнена від доказування щодо доведення вини відповідача та спричинення їй шкоди, внаслідок ДТП. Разом з цим, сам по собі факт закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не є свідченням того, що відповідальність за спричинену позивачу матеріальну шкоду має бути автоматично покладено на третіх осіб, тобто відповідача. Так, у вказаній постанові не встановлено причинно-наслідкового зв"язку між діями відповідача та спричинення позивачу матеріальної шкоди саме внаслідок неналежного утримання доріг, як і не встановлено наявності у діях позивача об"єктивної неможливості уникнути ДТП . У даній постанові судом зазначено лише про наявність поганих умов (ожеледиця), а дорога покрита ожеледицею та засніжена, що викликає обгрунтований сумнів у суду щодо існування об"єктивної можливості у водія уникнути ДТП, які в силу вимог Основного Закону тлумачилася на користь особи, тобто позивача. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи про адміністративне правопорушенння відносно позивача, будь-яких експертних досліджень (автотехнічної чи технічної експертизи) не проводилося, документів, що підтверджують якість дорожнього покриття та перевірку його на відповідність вимог чинного законодавства не витребувалося та не досліджувалося, уповноважена особа відповідача для складання протоколу чи акту огляду дорожнього покриття не викликалась. За вказаних вище обставин та аналізуючи у сукупності матеріали справи, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог та доводів, викладених у позові. Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, згідно п. 1.1. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1741 від 21.09.2018 цілодобове чергування спеціальної техніки, закріпленої на праві господарського відання за комунальними підприємствами організовується з 01 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року. Згідно Додатку 1 до Розпорядження за КП ШЕУ Солом`янського району м. Києва закріплено 13 (тринадцять) одиниць снігоприбиральної техніки та 10 (десять) солерозкидувачів. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 54 від 14.02.2012 затверджені Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів. Згідно п. 5.1. Розділу V Правил усі роботи, виконувані у зимовий період, поділяються на такі групи: снігоочищення, видалення снігу та сколу, боротьба із слизькістю доріг, ліквідація ожеледі. Згідно п. 5.2. Правил при інтенсивності руху транспортних засобів менш ніж 120 автомобілів на годину із розрахунку на кожну смугу руху, а також під час снігопадів інтенсивністю до 5 мм/год (за висотою шару неущільненого снігу) снігоочищення проводять тільки плужно-щітковими снігоочисниками без застосування хімічних реагентів. Очищення проїзної частини починають не пізніше, ніж через 0,5 години після початку снігопаду і повторюють через кожні 1,5-2 години в міру накопичення снігу. Після закінчення снігопаду виконують завершальні роботи - сніг згрібають та підмітають. Згідно п. 5.3. Правил при середній за добу інтенсивності руху транспортних засобів більше ніж 120 автомобілів на годину із розрахунку на кожну смугу застосовують комбінований спосіб снігоочищення засобами механізації та хімічних реагентів - механохімічний. З наданих відповідачем копій журналу виїзду автотранспорту з території відповідача вбачається, що для здійснення механохімічного снігоочищення по вул. Борщагівській, було здійснено виїзд з наступною періодичністю: 05.01.2019 року - 0.00 год., 0.05 год., 0.05 год., 3.40 год., 3.50 год., 7.00 год. та 06.01.2019 року - 10.05 год., 10.05 год., 14.50 год., 14.55 год., 20.30 год. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 05.01.2019 -06.01.2019 середня температура повітря складала -4-5, опади снігу тривали з вечора 05.01.2019, всю ніч та весь день 06.01.2019 та склали 2 см та 6 см та відповідно в середньому 8 см, а тому відповідно до п.5.4. Правил та Додатку 4 (Таблиця тривалості етапів механохімічного способу снігоочищення) тривалості етапів механохімічного способу снігоочищення, мало розраховуватися за Режимом I та становило 7.75 год. (один цикл) та відповідно за добу у 24 години мало становити 3,09 цикла. Разом з тим, відповідачем було здійснено 6 (шість) циклів по механохімічному снігоочищенню вул. Борщагівської, тобто перевищено необхідну норму у двічі, що підтверджується відповідним журналом обліку виїздів автотранспорту. Доказів на спростування даних обставин, позивачем не надано. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відповідачем здійснено необхідні дії для належного утримання дорожнього покриття по вул. Борщагівській в м.Києві , з огляду на погодні умови та вимоги чинного законодавства. За вказаних обставин, суд не погоджується з доводами позивача про те, що відповідач допустив бездіяльність, що полягає у невиконанні покладених на нього обов"язків, наслідком чого стало доведення автомобільної дороги до неналежного стану та як наслідок спричинення матеріальної шкоди позивачу за ДТП, яка сталася 15.01.2019. Разом з цим, позивачем необґрунтовано та як наслідок не підтверджено належними доказами, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме у зв`язку з неналежним утриманням автомобільної дороги у спірний період. З огляду на викладене вище та аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності вини відповідача (дій або бездіяльності) та як наслідок спричинення позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП, яка сталася 05.01.2019. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності правових підстав щодо покладання на відповідача цивільно-правової відповідальності та відшкодування спричинених збитків у розмірі 103 980,00 грн., внаслідок ДТП, яка мала місце 15.01.2019 З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed