Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 16.11.2002 року міським відділом РАГС Ніжинського міського управління юстиції, актовий запис № 469, та визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з ним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.11.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу в них є дитина - [PERSON], [INFO]. В 2014 - 2015 роках вони з позивачкою мали дрібний бізнес в м. Києві, винаймали квартиру і постійно там проживали. Відповідачка на початку 2015 року зав'язала інтимні стосунки з іншим чоловіком і стала з ним проживати. Син не захотів жити в м. Києві, і запропонував повернутись у м. Ніжин у свій будинок. Відповідачка проживає окремо від них у м. Києві з іншим чоловіком, з ним та сином не спілкується. З відповідачкою вони втратили взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведеться з того ж часу. Подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе. Син хоче проживати з ним, в його будинку в [ADDRESS]. Дитина відвідує школу в Ніжині, добре навчається, облікована в медичних установах. Він постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про нього, тому вважає, що син повинен проживати з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги і пояснив, що на даний час він з відповідачкою проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Син проживає з ним і не бажає проживати з відповідачкою. Тому просив розірвати шлюб з відповідачкою, та визначити місце проживання дитини з ним, в будинку по [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні дав аналогічні пояснення що і позивач у справі і також просив задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача, в частині розірвання шлюбу, визнала і пояснила, що між нею та позивачем не склались відносини, тому вона не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Після розірвання шлюбу вона не бажає змінювати своє прізвище. Позовні вимоги позивача про визначення місця проживання дитини вона не визнає, оскільки хоче, щоб дитина проживала з нею. Представник третьої особи - виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні пояснила, що в орган опіки та піклування звернувся [PERSON] з заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. В процесі розгляду заяви проводились обстеження місця проживання [PERSON] по [ADDRESS], де фактично проживає і дитина сторін. В будинку створені належні умови для проживання дитини, є окрема кімната, меблі, комп"ютер. На час перевірки в будинку також знаходився і неповнолітній син [PERSON], який виявив бажання проживати разом з батьком в будинку по [ADDRESS], і заперечував проти проживання з матір"ю в м. Києві. Також вони зустрічалися з відповідачкою [PERSON], яка написала письмову заяву про те, що не заперечує проти того, щоб їх неповнолітній син проживав з батьком. Тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Вислухавши пояснення позивача у справі та його представника, пояснення відповідачки у справі та представника третьої особи, вислухавши думку неповнолітньої дитини сторін з приводу її місця проживання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Суд прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому їх шлюб слід розірвати. Копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], підтверджується, що позивач [PERSON] являється батьком дитини, а відповідачка [PERSON] - матір"ю ( а.с.11 ). В судовому засіданні встановлено, що на даний час батьки дитини проживають окремо, про що пояснили в судовому засіданні самі сторони у справі. Віповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов?язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. В матеріалах справи є висновок виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, про можливість проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], оскільки в процесі перевірки було встановлено, що батьком дитини створені належні умови для утримання, розвиту та виховання дитини ( а.с. 12, 13 ). В судовому засіданні було вислухано думку неповнолітнього [PERSON] стосовно того, з ким із батьків він бажає проживати, і який пояснив, що він бажає проживати зі своїм батьком в будинку по [ADDRESS], і не бажає проживати зі своєю мамою в м. Києві. З урахуванням вищенаведеного суд вважає також необхідним задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з ним, оскільки це буде відповідати інтересам самої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи є квитанція про сплату позивачем судового збору в розмірі 243 гривні 60 коп. при подачі ним позовної заяви до суду, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved