Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Заньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, згідно якого просив визнати за ним в порядку спакування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], після смерті її батька-[PERSON], який помер [INFO] року .Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку надвірними будівлями. Оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому був змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився,надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, а позовні вимоги позивача задоволити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Заньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 02 вересня 2013 року, актовий запис №11. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з спірного житлового будинку який належав померлому, на підставі записів в погосподарській книзі №3-5, згідно яких він був зареєстрований Головою двору з 1964 року та до дня смерті. Дана обставина підтверджується довідкою Виконавчого комітету Заньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №155 від 15.04.2014 року . Крім того судом встановлено, що померлий на момент смерті був зареєстрований та проживав у вищевказаному будинку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті свого батька прийняла позивачка. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином єдиним спадкоємцем за законом вищевказаного житлового будинку після смерті батька є позивач - [PERSON], яка прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріуса. Як встановлено вище житловий будинок [ADDRESS] належав померлому [PERSON] однак покійний не встиг оформити та зареєструвати право власності на будинок в установленому законом порядку. Відтак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене суд приходить до висновків про обґрунтованість позовної заяви та з метою захисту спадкових прав позивача визнає за ним право власності на спірний житловий будинок разом з господарськими будівлями.

Outcome: approved