Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму виплаченого відшкодування у розмірі 25 500 грн., суму 840 грн. вартість послуг аварійного комісара та 263 грн. 40 коп. судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.07.2010 року о 14 год. на перехресті пр. Кірова та вул. Вакуленчука у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі Ленцер», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота Камрі», н/з [NUMBER], що належить [PERSON] 12.08.2010 року відбувся огляд пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «Мітсубісі Ленцер», д/н [NUMBER], експертом [PERSON] Розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок ДТП, відповідно до Звіту № 1777 від 12.08.2010 р. склав 25 673 грн. 31 коп. У відповідності з п.9.2 статті 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Зазначену суму у розмірі 25 500 грн. позивач компенсував власникові пошкодженого автомобіля [PERSON] Крім того, за рахунок МТСБУ здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та збору документів, в розмірі 840 грн. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2010 року винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано водія автомобіля «Мітсубісі Ленцер», д/н [NUMBER], [PERSON]. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право регресу до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику, тому просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в розмірі 25 500 грн., оплату послуг аварійного комісара в розмірі 840 грн. та судовий збір в розмірі 263 грн. 40 коп. Представник позивача у судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, автомобіль «Тойота Камрі», н/з [NUMBER], належить [PERSON] на праві власності. Автомобіль «Тойота Камрі», н/з [NUMBER] був застрахований за полісом №ВС 6738295 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.09.2010 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно платіжного доручення №4245 від 20.10.2010 року, МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25 500 грн. Згідно висновку № 1777 експертного автотоварознавчого дослідження за фактом спричинення аварійних пошкоджень від 12.08.2010 року, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Тойота Камрі», н/з [NUMBER] складає 25 673 грн. 31 коп. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, з урахуванням всіх обставин справи та враховуючи, що позивач набув право вимоги до відповідача в порядку регресу в рамках страхового ліміту 25 500 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 25 500 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Розглядаючи вимогу щодо стягнення оплати послуг аварійного комісара в розмірі 840 грн., суд вважає недоведеним розмір цих, оскільки в матеріалах справи відсутнє платіжне доручення на сплату саме цієї суми, акт виконаних робіт або інші докази таких витрат позивача. Тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 255 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial